Провадження № 2-о/641/106/2025 Справа № 641/3582/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Онупко М.Ю.,

за участю секретаря Кисіль О.С.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 в особі Управління з питань осіб, зниклих безвісті за особливих обставин, військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Слобідського районного суду міста Харкова з заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) починаючи з 2017 року по дату зникнення ОСОБА_3 безвісти, а саме 17 лютого 2025 року, для отримання статусу члена сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, в розумінні Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин».

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що вона та ОСОБА_3 перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2017 року, проживаючи однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Період спільного проживання однією сім`єю розпочався за адресою: АДРЕСА_1 , на умовах оренди. Наприкінці 2017 року спільне проживання було продовжено за адресою: АДРЕСА_2 .

Також зазначила, що на теперішній час вона мешкає у квартирі, право власності на яку було набуто ОСОБА_3 у грудні 2023 року та яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Так ОСОБА_3 , маючи намір захищати Батьківщину, став військовослужбовцем та проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України з 21 жовтня 2016 року, що підтверджується довідкою № 3141 від 28 жовтня 2024 року. Вона та ОСОБА_3 перебували у фактичних шлюбних відносинах та спільно проживали до моменту зникнення останнього безвісти, що сталося ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку зі зникненням безвісти головного сержанта ОСОБА_3 , що мало місце 17 лютого 2025 року внаслідок бойових дій поблизу населеного пункту Фиголівка Харківської області, сім`ю було повідомлено про цей факт шляхом направлення повідомлення за № 1815 від 04 березня 2025 року на ім`я матері - ОСОБА_2 .

За заявою ОСОБА_2 , у зв`язку зі зникненням безвісти її сина, 04 березня 2025 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесено відомості та розпочато кримінальне провадження № 0000092 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.

У зв`язку з відсутністю зареєстрованого шлюбу між нею та ОСОБА_3 , остання позбавлена можливості реалізовувати свої права, пов`язані зі зникненням безвісти фактичного чоловіка. Встановлення факту спільного проживання з ОСОБА_3 має юридичне значення для звернення до компетентних державних органів та громадських організацій з метою отримання інформації щодо долі зниклого безвісти ОСОБА_3 та спонукання відповідних органів до вжиття заходів щодо його розшуку.

Враховуючи вищевикладене, заявник була вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин.

Заявник в судовому засіданні вимоги заяви підтримала та пояснила, що у травні 2017 року вона познайомилась з ОСОБА_3 , після чого вони зустрічалися близько одного місяця. З червня 2017 року вони почали мешкати разом за адресою: АДРЕСА_1 . Пізніше, а саме у 2020-2021 роках вона разом з ОСОБА_3 орендовали квартиру по АДРЕСА_4 , а після придбання квартири ОСОБА_4 , вони почали мешкати по АДРЕСА_3 .

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_5 вимоги заяви підтримала та, посилаючись на обставини викладені в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_8 в особі Управління з питань осіб, зниклих безвісті за особливих обставин - Акуленко В. до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при ухваленні рішення покладалася на розсуд суду.

Заінтересована особа ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви про встановлення факту, що має юридичне значення підтримала та просила задовольнити.

В судове засідання представник заінтересованої особи військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 25.02.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав № 357164108 від 05.12.2023 року квартира АДРЕСА_6 належить на праві власності ОСОБА_3 .

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.03.2025 року, кримінальне провадження № 0000092 вбачається, що 04.03.2025 року о 13 год. 58 хв. до Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області з письмовою заявою звернулась ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка просить встановити місцезнаходження її рідного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешкаючого у АДРЕСА_3 , який з 2015 року перебував на військовій службі за контрактом в Збройних силах України у військовій частині НОМЕР_4 , де проходив службу в званні старшого сержанта на посаді головного сержанта-командира першого інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу батальйону оперативного призначення, 12.02.2025 року останній раз виходив на зв`язок та востаннє перебував в Харківській області, в якому саме населеному пункті не повідомляв. Станом на 04.03.2025 року на адресу ОСОБА_2 надійшло сповіщення сім`ї № 1815 про те, що її син старший сержант ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 головний сержант-командир першого інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу батальйону оперативного призначення, військової частини НОМЕР_4 , зник безвісті 17.02.2025 року в районі населеного пункту Фиголівка Харківської області, інших документів від військових органів не надходило. Користувався абонентськими номерами: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 .

Довідкою Військової частини НОМЕР_1 № 3141 від 28.10.2024 року підтверджується, що ОСОБА_3 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 з 21.10.2016 року по теперішній час.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що він проходить службу у ВЧ НОМЕР_1 , та ОСОБА_3 є його близьким товаришем, в свою чергу заявника ОСОБА_1 він знає, як дівчину ОСОБА_3 . З ОСОБА_3 він познайомився у 2015 році під час проходження військової служби, а з ОСОБА_1 він познайомився у 2018 році, коли його товариш прийшов з нею на його день народження. Під час святкування дня народження ОСОБА_3 представив ОСОБА_7 , як свою дружину. Також зазначив, що з 2017-2018 років ОСОБА_1 та ОСОБА_3 почали мешкати разом за адресою: АДРЕСА_4 .

Крім того пояснив, що ОСОБА_3 у розмові з ним повідомив, що має на меті придбати квартиру, та у подальшому вони разом їздили дивитися різні квартири. Після придбання квартири він допомагав ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , з перевезенням речей до зазначеного житлового приміщення.

Також пояснив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мешкали разом, перебували у шлюних відносинах. Коли він приїжджав забирати ОСОБА_4 на роботу, то його завжди проводжала ОСОБА_8 . 22-23 грудня 2024 року ОСОБА_4 повідомив його, що має намір зробити ОСОБА_8 пропозицію укласти шлюб.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона є подругою ОСОБА_1 з 2009 року. Приблизно у травні 2018 року ОСОБА_1 познайомилась з ОСОБА_3 та вони почали зустрічатися, а пізніше мешкати разом у орендованій квартирі. Після спливу деякого часу вони переїхали в іншому помешканні по АДРЕСА_4 . Також зазначила, що у 2023 році ОСОБА_10 придбав квартиру по АДРЕСА_7 , та вони разом з ОСОБА_7 почали мешкати у вказаному житловому приміщенні. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мешкали однією сім`єю та мали намір одружитися. Окрім того вказала, що вона була вдома у ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , бачила, що вони люблять один одного та проводять час разом. У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона знайома з ОСОБА_1 , вона працюють разом з 2021 року. Їй відомо, що ОСОБА_10 є її цивільним чоловіком, однак вона не була особисто з ним знайома. При спілкуванні, ОСОБА_7 розповідала про ОСОБА_4 та про їх відносини.

Також вказала, що зі слів ОСОБА_8 , їй відомо про придбання квартири ОСОБА_4 , автомобіля та речей до квартири, та про те, що вони мешкала однією сім`єю. З матір`ю ОСОБА_4 вона не була знайома, вони познайомились тільки в суді під час розгляду вказаної цивільної справи.

Суд не має підстав для сумніву стосовно об`єктивності пояснень цих свідків, у зв`язку з тим, що вказана особа ніяким чином не зацікавлені в наслідках розгляду цієї справи і їх пояснення об`єктивно співвідносяться з іншими доказами по справі.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

У п. 21 вищевказаної Постанови зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Згідно вимог ч. 4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Разом із тим згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу.

Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства.

Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Європейський суд з прав людини при розгляді справи ОСОБА_12 зауважив, що відносини де - факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатись сімейним життям.

У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом.

Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у свої сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу з червня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Факт, який просить встановити заявник, має для неї юридичне значення, та потрібен для реалізації її прав спрямованих на здійснення заходів на отримання інформації щодо безвісно відсутнього військовослужбовця, що не суперечить вимогам Закону і відповідає законним інтересам заявника.

Відповідно до ст. ст. 293, 315, 316, 318, 319 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 в особі Управління з питань осіб, зниклих безвісті за особливих обставин, військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 однією сім`єю, як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу з червня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник - ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Заінтересована особа - ІНФОРМАЦІЯ_8 в особі Управління з питань осіб, зниклих безвісті за особливих обставин, місце знаходження: АДРЕСА_10

Заінтересована особа - ОСОБА_2 , реєстрація місця проживання: АДРЕСА_8 , РНОКПП - в матеріалах справи відсутній.

Заінтересована особа - військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, місце знаходження: АДРЕСА_9 , Код ЄДРПОУ - НОМЕР_7 .

Суддя М.Ю.Онупко