Провадження №2/447/830/25
Справа №447/1322/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

29.09.2025 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Павліва В.Р., за участю секретаря судового засідання Янкевич М.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві Львівської області у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

30.04.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (далі по тексу ТОВ «Бізнес Позика») Мишевська Н.М. звернулася в Миколаївський районний суд Львівської області із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 64989,30 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 20051,80 грн., суми прострочених платежів по процентах 41787,50 грн.; суми заборгованості по штрафам 0,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією 3150,00 грн.. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що 10.02.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №485072-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». 10.02.2024 ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір №485072-КС-002 про надання кредиту. 10.02.2024 ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № №485072-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. ТОВ «Бізнес Позика» направлено Грицану М.М. через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-0256, на номер НОМЕР_1 , який боржником було введено. Таким чином, 10.02.2024 між ТОВ «Бізпозика» та ОСОБА_1 було укладено Договір №485072-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізпозика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 15000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно у умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,6103334 процентів за кожен день користування Кредитом. ТОВ «Бізпозика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 15000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_2 (котрий Позичальником вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування коштів. Також, 13.02.2024 між ТОВ «Бізпозика» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 485072-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеном статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «Бізпозика» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 6000,00 грн. До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 485072- КС-002 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 485072-КС-002 Позичальника ОСОБА_1 на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 485072-КС-002 на загальну суму 1000,00 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.

Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 23.04.2025 утворилась заборгованість за Договором № 485072-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 64989,30 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 20051,80 грн., суми прострочених платежів по процентах 41787,50 грн.; суми заборгованості по штрафам 0,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією 3150,00 грн..

01.05.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру надійшла відповідь про зареєстроване місце проживання, відповідно до якої, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 01.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання у справі. Відповідачу надано строк для подання відзиву та заперечень.

Ухвала суду про відкриття провадження від 01.05.2025 була надіслана судом відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання.

Крім того, позивач, на виконання вимог абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, додав до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення відповідачці копій поданих до суду документів.

У позовній заяві представник позивача просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує.

06.06.2025 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Васечко Ю.А. надійшов відзив на позовну заяву. Вимоги, викладені ТОВ «Бізнес Позика» в позовній заяві, відповідачем визнаються частково. 10.02.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №485072-КС-002. Відповідно до умов якого: сума кредиту 15000,00 грн.; строк, на який надається кредит 16 тижнів; стандартна ставка 2,0 % в день, фіксована; комісія надання кредиту 2250,00 грн.; реальна річна процентна ставка 12182,98%. 13.02.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №1 до Договору про збільшення кредиту на 6000,00 грн. у зв`язку із чим змінені умови кредитування за договором. Відтак, загальна сума кредиту становить 21000,00 грн.; орієнтовна реальна річна процент на ставка 15789,60%; комісія на надання додаткової суми кредиту 900,00 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача 41787,50 грн. простроченої заборгованості за нарахованими процентами. Зазначив, що позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно. Вказав, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 41787,50 грн. не є співрозмірною сумі кредиту у 21000,00 грн., суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором. Просить суд зменшити розмір відсотків до розміру заборгованості за кредитом, а саме до 21000,00 грн., які були визначені договором.

16.06.2025 від представника позивача Басалиги Д.М. надійшла відповідь на відзив. Зазначила, що у відзиві на позовну заяву сторона відповідача не заперечує укладення відповідачем кредитного договору та додаткової угоди з позивачем; отримання кредитних коштів за кредитним договором та додатковою угодою; здійснення платежів за кредитним договором; наявність заборгованості за кредитним договором. Позичальник добровільно погодився з умовами кредитного договору та погодився його виконувати. Крім того, протягом строку дії кредитного договору та/або його закінчення позичальник не звернувся із заявою про розірвання кредитного договору. Встановлення у кредитному договорі процентів, які нараховуються на залишок заборгованості за кредитним договором, відповідає принципу свободи договору. Уклавши кредитний договір позичальник добровільно погодився з його умовами. Представник позивача наголошує, що ТОВ «Бізнес Позика» не продовжувала строк дії договору в односторонньому порядку, не нараховувала проценти після закінчення строку дії договору, та не просить суд стягнути з відповідача жодні проценти, які начебто були нараховані після закінчення строку дії кредитного договору.

25.06.2025 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Васечко Ю.А. надійшли заперечення. Вказав, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 41787,50 грн. не є співрозмірною сумі кредиту у 21000,00 грн., суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором. Просить суд зменшити розмір відсотків до розміру заборгованості за кредитом, а саме до 21000,00 грн., які були визначені договором. Просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором №485072-КС-002 від 10.02.2024 у сумі 42000,00 грн., з яких: 20051,80 прострочена заборгованість за кредитом; 21000,00 грн. прострочена заборгованість за процентами.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить наступного висновку.

Суд встановив:

10.02.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір № 485072-КС-002 про надання кредиту, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 15 000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в день - 1,16103334 процентів за кожен день користування кредитом.

Згідно кредитного договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика».

Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» через веб-сайт або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника. Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника.

Як встановлено із розрахунку заборгованості за договором №485072-КС-002 відповідач здійснив часткову оплату на загальну суму 1000,00 грн., а отже, вчинив дії, щодо визнання договору.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.

Згідно з поданим Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» розрахунком, заборгованість відповідача станом на 22.04.2025 становить 64989,30 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 20051,80 грн., суми прострочених платежів по процентах 41787,50 грн.; суми заборгованості по штрафам 0,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією 3150,00 грн..

На виконання ухвали суду від 01.05.2025 представником АТ КБ «Приватбанк» надано інформацію про те, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в банку емітовано карту № НОМЕР_2 (IBAN НОМЕР_4 ). Крім цього, представником АТ КБ «Приватбанк» долучено виписку за договором №б/н за період з 10.02.2024 по 01.06.2024, з якої встановлено, що відповідач користувався вказаними кредитними коштами.

Оцінка суду.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому відповідно до ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він фактично був ознайомлений, що ствердив своїм підписом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України виникнення спірних правовідносин, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, у відповідача виник обов`язок повернути позивачу грошові кошти отримані за кредитним договором у розмірі та на умовах встановлених договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Статтею 207 ЦК України не передбачено вичерпного переліку таких документів, тому, окрім листів та телеграм, можуть використовуватися й інші засоби зв`язку, наприклад електронний або інший інтернет/SMS-pecypc.

Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Крім того, суд вказує, що за п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Таким чином, договір був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, чим підтверджено укладання між сторонами такої угоди, оскільки без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт позивача за допомогою логіну та пароля договір між сторонами не був би укладений, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.

Отже, існують підстави вважати, що сторонами належно обумовлено умови користування позиченими коштами та позичальнику належним чином повідомлено про умови кредиту. Відповідач не заперечив щодо укладення кредитного договору та додаткової угоди з позивачем, отримання кредитних коштів, здійснення платежів, та наявність заборгованості за кредитним договором.

Щодо нарахування процентів за користування кредитними коштами, суд зазначає наступне.

В свою чергу, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно довідки про стан заборгованості ОСОБА_1 за Договором №485072-КС-002 від 10.02.2024 загальна заборгованість станом на 23.04.2025 становить: 64989,30 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 20051,80 грн., суми прострочених платежів по процентах 41787,50 грн.; суми заборгованості по штрафам 0,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією 3150,00 грн.

Такий розрахунок заборгованості ґрунтується на умовах кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи. Платіж відповідача у розмірі 1000,00 грн. за Кредитним договором був врахований у розрахунку заборгованості за Кредитним договором.

Щодо суми прострочених платежів за комісією.

Статтею 3 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», цей закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно з частинами 1, 2, 5, 7 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Аналіз умов договору про споживчий кредит №485072-КС-002 свідчить про те, що комісія за надання кредиту в розмірі 3150,00 грн., встановлена умовами договору, є платою безпосередньо за надання кредитних коштів позичальнику.

Умови договору не містять переліку інших додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту.

Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.

Враховуючи наведене, положення договору про споживчий кредит №485072-КС-002 від 23.04.2025 щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 3150,00 грн. суперечать положенням ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за комісією за надання кредиту в розмірі 3150,00 грн.

Отже, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, що містяться у справі, оцінивши їх, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Крім цього, відповідач не подав жодного доказу на спростування розрахунку поданого позивачем та належного виконання зобов`язань за договором.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов підлягає до часткового задоволення, судовий збір слід стягнути з відповідача у розмірі 2 304,99 грн.(61839,30:64989,30) х 2422,40 грн. на користь позивача.

Керуючись ст. 76, 81, 89, 141, 223, 247, 263, 264, 265, 279 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором №485072-КС-002 про надання кредиту від 10.02.2024 у розмірі 61839 (шістдесят одна тисяча вісімсот тридцять дев`ять) гривень 30 копійок, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 20051 (двадцять тисяч п`ятдесят одна) гривня 80 копійок, суми прострочених платежів по процентах 41787 (сорок одна тисяча сімсот вісімдесят сім) гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір у розмірі 2304 (дві тисячі триста чотири) гривні 99 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю « Бізнес Позика », , місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 29.09.2025.

Суддя Павлів В. Р.