У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Ковбасюк О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В :

22.09.2025 до Подільського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Одночасно з позовною заявою позивач подала заяву про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на спірну квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220169408, що на праві власності зареєстрована за ОСОБА_2 .

У відповідності до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд вважає, що вона підлягає задоволенню із наступних підстав.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захід, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.п. 3, 4, 7 ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до пунктів 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову» позови майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 , вона просить витребувати у відповідача ОСОБА_2 квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи позов, позивачка зазначає, що спірна квартира увійшла до складу спадщини ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та була успадкована ОСОБА_3 на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києві від 16.09.2020 у справі №760/17170/20, яким було встановлено неіснуючий факт родинних відносин, оскільки постановою Київського апеляційного суду від 03.02.2021 вказане рішення суду було скасоване, а заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду. Таким чином, з 03.02.2021, у зв`язку з набранням чинності рішенням апеляційної інстанції, зникла єдина юридична підстава, на якій ґрунтувалося право власності ОСОБА_3 на спірну квартиру. Незважаючи на вказане, ОСОБА_3 14.04.2021 уклала договір купівлі-продажу, на підставі якого відчужила спірну квартиру ОСОБА_4 . Останній 15.02.2025 уклав договір дарування №425, на підставі якого право власності на спірну квартиру перейшло до ОСОБА_2 . При цьому ОСОБА_4 уклав вказаний договір, незважаючи на те, що на розгляді Київського апеляційного суду перебувала та на даний час перебуває справа №758/10485/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 16.09.2024, в межах якої ОСОБА_1 пред`явила позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності та витребування спірної квартири з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 .

Із урахуванням наведеного, суд вважає обґрунтованими доводи заявниці про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання судового рішення у вказаній справі.

Обраний заявницею вид забезпечення позову є обґрунтованим та таким, що безпосередньо пов`язаний і узгоджується з позовними вимогами, є співмірним цим позовним вимогам і таким, що забезпечить реальний захист прав позивача у випадку прийняття рішення на їхню користь.

Забезпечення позову зазначеним способом не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, хоча тимчасові заходи, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди інтересам позивачів.

Враховуючи наведене, виходячи з пов`язаності заходів забезпечення позову з його предметом та співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам, дослідивши матеріали заяви та з огляду на те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити виконання рішення суду у справі, суд дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру.

Як з`ясовано судом з довідки Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської РДА №137786324 від 29.09.2025, отриманої на запит суду у відповідності до вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , значиться зареєстрованою за адресою АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 258-261 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити.

Вжити заходи забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220169408, та на праві власності зареєстрована за ОСОБА_2 .

Дана ухвала є виконавчим документом та підлягає виконанню відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Для виконання цілей даної ухвали вважати:

стягувачем:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

- боржником - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

СуддяО. О. Ковбасюк