Провадження № 2/727/2644/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 вересня 2025 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Літвінова О.Г. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів шляхом збільшення розміру на утримання дитини, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів шляхом збільшення розміру на утримання дитини.

Суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху, оскільки заява подана без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 ЦПК України,з наступних підстав.

Частиною 3 п.5ст.175 ЦПК України зазначено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач у позовній заяві посилається на рішення Дружківського районного суду Донецької області від 28.09.2021 року про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Однак, долучена до позовної заяви копія рішення не містить відомостей щодо анкетних даних особи, не зазначено прізвище, ім`я та по батькові, дата народження, місце проживання та ін.) Тобто, особу неможливо ідентифікувати, та встановити, що саме відповідач причетний до подій, викладених у позовній заяві.

Зазначене судове рішення не є копією рішення суду, а є знеособленими роздруківками з ЄДРСР, з якого неможливо встановити та ідентифікувати учасників справи.

Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до висновків, викладених у Постанові Верховного Суду від 03.09.2018 по справі № 134/192/17, СК України передбачає підстави для змін розміру аліментів, визначеного за рішення суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

У постанові від 13.02.2019 р. у справі № 152/100/18 Верховний Суд вказав на те, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Отже, Верховний суд притримується позиції, що застосуванню підлягає поряд з ч. 3 ст. 181 СК України, яка передбачає право одержувача аліментів змінити спосіб стягнення аліментів, визначений у рішенні суду, і ч. 1 ст. 192 СК України, що передбачає зміну розміру аліментів та необхідність доведення відповідних обставин зміни. Таким чином, Верховний Суд вказав на необхідність застосування ч. 1 ст. 192 СК України, якщо йдеться про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їхнього стягнення.

В поданому позові позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Дружківським міським судом Донецької області від 28.09.2021 року, які стягуються із ОСОБА_2 на користь на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини його заробітку (доходу), але не манше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 серпня 2021 року, і до повноліття дитини.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 зазначає, що у відповідача значно покращився матеріальний стан, оскільки на дату подання позовної заяви до суду відповідач щомісячно отримує дохід у вигляді заробітної плати..

Таким чином, в порушення зазначених вище вимог закону, позивачкою не додано до матеріалів справи жодних доказів, які б підтверджували доводи позовної заяви, в тому числі щодо офіційного працевлаштування відповідача, покращення його матеріального стану (про що зазначено у позові), відсутність стягнень за іншими виконавчими документами.

За відсутності відомостей про офіційне місце роботи та отримані відповідачем доходи суд позбавлений можливості згідно норм закону вставити факт покращення його матеріального становища, що є однією з підстав для зміни способу (розміру) аліментів.

Також слід відмітити, що позивачка не надає доказів такого, не заявляє клопотань про витребування відповідних доказів, хоча суд не заперечує можливості надання позивачкою доказів до початку розгляду справи по суті у випадках, визначених ЦПК України.

Таким чином, вказані недоліки унеможливлюють відкриття провадження у справі та потребують усунення.

Враховуючи наведене, суддя приходить до висновку про наявність підстав для залишення поданої позовної заяви без руху та надання позивачу строку для усунення її недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, шляхом подачі до суду доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 ЦПК України постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 185 ЦПК України).

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 3 ст. 185 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів шляхом збільшення розміру на утримання дитини залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків заяви, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачам, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: О.Г. Літвінова