УХВАЛА

22 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 761/36571/24

провадження № 61-11326ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М.,

Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 08 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 18 березня

2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 березня 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Надано дозвіл на виїзд на постійне місце проживання (імміграцію) до Канади дитини ОСОБА_3 у супроводі батька ОСОБА_2 без згоди та без супроводу матері ОСОБА_1 .

В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

30 серпня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 08 липня 2025 року.

У касаційній скарзі просить суд касаційної інстанції скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Крім цього, в прохальній частині касаційної скарги заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).

У частині першій статті 127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотання заявників підлягає задоволенню, оскільки повний текст постанови апеляційного суду від 08 липня 2025 року представник заявника отримав 31 липня 2025 року, що підтверджується роздруківкою з кабінету електронного суду. Касаційну скаргу заявник направила до Верховного Суду 30 серпня 2025 року, тобто протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного тексту судового рішення.

У частині першій статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме суд застосував норми матеріального права без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 04 липня 2018 року у справі № 712/10623/17, від 20 червня 2022 року у справі № 544/856/20, від 03 липня 2019 року у справі

№ 643/1090/17.

Крім цього, заявник вказує, що апеляційний суд не дослідив зібрані докази у справі, чим порушив норми процесуального права (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Також заявник просить зупинити дію постанови Київського апеляційного суду від 08 липня 2025 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Клопотання мотивоване тим, що у випадку задоволення касаційної скарги заявника, повернути дитину з Канади буде надзвичайно складно або фактично неможливо. Крім цього, виїзд дитини за межі України призведе до того, що заявник буде позбавлена можливості здійснювати свої батьківські обов`язки та брати участь у виховані дочки, що суперечить принципу рівності прав та обов`язків батьків, закріплених статті 141, 157 Сімейного кодексу України. Також у провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває справа № 731/29172/24 за позовом ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні та визначення способу участі у вихованні дитини, а тому виконання оскаржуваної постанови фактично позбавить заявника можливості захистити свої права в іншій справі.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

У частині першій статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення дії судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для такого зупинення, підтверджені певними доказами. Вирішуючи питання про зупинення дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи, що наведені в клопотанні ОСОБА_1 доводи дають підстави для висновку про необхідність зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 08 липня 2025 року, оскільки його дія може призвести до виникнення, зміни та припинення прав і обов`язків учасників справи, а в разі його скасування повернення сторін до первісного стану може бути утрудненим.

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 08 липня 2025 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 08 липня

2025 року.

Витребувати з Шевченківського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 761/36571/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон.

Зупинити дію постанови Київського апеляційного суду від 08 липня 2025 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська