Провадження № 2/211/3681/25
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

( заочне )

24 вересня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:головуючого судді Ткаченко С.В.,за участю секретаря судового засідання Бірж Д.В., у відсутність учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

20 10 2021 року Позивач Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія» (далі ПрАТ «УСК») звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить суд стягнути з відповідача на свою користь виплачене страхове відшкодування в сумі 15 042,67 грн., посилаючись на порушення відповідачем умов кредитного договору. В обґрунтування вимог зазначено про укладення 05 червня 2012 року між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та ОСОБА_1 кредитного договору № 6596с, відповідно до умов якого відповідачка отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у загальному розмірі 7 500,00 грн. строком на 24 місяці з 05.06.2012 до 05.06.2014 зі сплатою процентів у розмірі 27,6%. Між позивачем та кредитною спілкою було укладено договір добровільного страхування кредитів № 16 від 02.07.2012, відповідно до якого страховиком здійснено страхування кредитних ризиків за кредитними договорами і згідно додатку № 1 кредитний договір № 6596ос від 05.06.2012 віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 15 078,75 грн. Оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконував та платежі за кредитним договором не здійснював, що підтверджується випискою кредитодавця, КС «Українська кредитна спілка» направила страховику заяву про виплату страхового відшкодування, на підставі якої позивачем було виплачено застрахованій особі суму страхового відшкодування у розмірі 15 042,67 грн., яку позивач на підставі статей 979, 980, 993 ЦК України просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05 січня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до рішення ВРП від 19 12 2024 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Дружківського міського суду Донецької області, Артемівського міськрайонного суду Донецької області» змінено з 6 січня 2025 року територіальну підсудність судових справ Дружківського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 10 07 2025 року дана справа передана на розгляд судді Ткаченко С.В.

Ухвалою суду від 21 липня 2025 року справу прийнято до свого провадження.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Згідно поданої до суду 22 07 2025 року заяви, представник позивача ОСОБА_2 просить розгляд справи проводити за його відсутності, на вимогах наполягає.

Відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомила причини неявки, відзиву не подала.

Згідно частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Як встановлено судом та підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами, 05 червня 2012 року між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №6596с, на виконання умов якого, на підставі рішення кредитного комітету №585к від 04.06.2012 кредитна спілка надала, а ОСОБА_1 отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у загальному розмірі 7 500,00 грн. строком на 24 місяці, з 05.06.2012 до 05.06.2014, зі сплатою процентів у розмірі 27,6% річних.

Згідно з платіжним дорученням №11487 від 05.06.2012, КС «Українська кредитна спілка» свої зобов`язання за кредитним договором № 6596с від 05.06.2012 виконала повністю, видала на ім`я ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 7 500,00 грн.

Відповідачу було встановлено графік проведення розрахунків до кредитного договору 6596с від 05.06.2012.

02 липня 2012 року між ПрАТ «Українська страхова компанія» та КС «Українська кредитна спілка» укладено договір добровільного страхування кредитів №16.

Відповідно п. 1.2 вказаного договору, предметом договору є майнові інтереси кредитної спілки, що не суперечать закону, пов`язані з матеріальними збитками, які завдані останній внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до кредитних договорів.

Згідно п. 1.3. договору, ПАТ «Українська страхова компанія» здійснює страхування кредитного ризику за Кредитними договорами, укладеними між позичальниками та КС «Українська кредитна спілка», згідно з Реєстром наданих за звітний період кредитів, що укладені в межах Договору про співробітництво між останньою та позивачем.

Кредитний договір № 6596с від 05.06.2012, укладений між КС «Українська кредитна спілка» та ОСОБА_1 , увійшов до реєстру кредитних договорів, які підлягають страхуванню.

29 липня 2021 року за вих. №726 Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» звернулась до ПрАТ «Українська страхова компанія» із заявою про здійснення страхової виплати у зв`язку з настанням страхового випадку: «Повне або часткове неповернення позичальником страхувальнику суми кредиту та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни», в тому числі, за договором № 6596с від 05.06.2012, укладеним між кредитною спілкою та ОСОБА_1 .

Відповідно виписки з рахунку позичальника ОСОБА_1 за вих. №740 від 30 липня 2021 року, від ПрАТ «Українська страхова компанія» 30 липня 2021 року надійшла страхова виплата в сумі 15 042,67 грн.

30 липня 2021 року ПрАТ «Українська страхова компанія» було складено страховий акт №449кр про страхову подію відповідно до заяви КС «Українська кредитна спілка» про страхову виплату.

З платіжного доручення №943 від 30.07.2021 та довідки за вих. №762 від 30 липня 2021 року слідує, що ПрАТ «Українська страхова компанія» здійснено страхову виплату на користь КС «Українська кредитна спілка» за актом №449кр від 30.07.2021 в сумі 15 042,67 грн.

Відповідно до статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно зі статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України «Про страхування» від 7 березня 1996 р. № 85/96-ВР до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Спір виник з приводу стягнення з відповідача ОСОБА_1 страхового відшкодування, яке було виплачено позивачем ПрАТ «Українська страхова компанія» на користь КС «Українська кредитна спілка» на підставі договору добровільного страхування кредитів № 16 від 02.07.2012, у зв`язку з неналежним виконання позичальником ОСОБА_1 умов кредитного договору № 6596с від 05.06.2012, укладеного між КС «Українська кредитна спілка» та відповідачем ОСОБА_1 .

Згідно частини першої статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно статті 625 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 627 ЦК України зазначає, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Волевиявлення є важливим чинником, без якого неможливе вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, установленою статтею 627 ЦК України. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідки.

Згідно частини другої статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є зокрема, договори, тому не укладення договору, тобто, його відсутність, не породжує цивільних прав та обов`язків.

Отже, кредитний договір №6596с від 05.06.2012, спір щодо належного виконання якого виник у даній справі, є укладеним з моменту досягнення його сторонами у письмовій формі згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідачем не спростовано факт укладення кредитного договору та отримання грошових коштів на його виконання.

Відповідно статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмови від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України закріплено, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно виписки з рахунку позичальника ОСОБА_1 , вона належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №6596с від 05.06.2012 не виконувала, погашення здійснювала не в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 15 042,67 гривень.

У розумінні статті 1 Закону України «Про страхування», страхування є вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Страхування кредитів відноситься до підгалузі страхування відповідальності заборгованості, яка охоплює страхування різних видів кредитів.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Так, наведеної статтею передбачена низка видів добровільного страхування, зокрема, до яких належить страхування кредитів (у тому числі відповідальності позичальника за непогашення кредиту).

Суть такого страхування полягає у зменшенні або усуненні кредитного ризику.

Кредитний ризик ймовірність відмови боржника від сплати відсотків за кредит і повернення самого кредиту. Він може виникнути в усіх видах кредитних операцій як усередині країни, так і в міжнародному кредитуванні. У зв`язку з тим, що більшість кредитних ресурсів концентрується в банках, саме вони найбільше наражаються на кредитні ризики, рівень яких залежить від особи позичальника, його фінансового стану, форми кредиту і загальної економічної ситуації в країні. Крім банків, кредитний ризик може виникнути і в юридичних та фізичних осіб, за умови надання ними комерційних кредитів, або при придбанні цінних паперів (кредитних зобов`язань).

Статтями 979 та 980 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Абзацом другим статті 8 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 ЦК України).

Відповідно ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток

Страховим випадком при страхуванні фінансового ризику банку визнається неповернення позичальником кредитних коштів та відсотків за користування ними по закінченні певного строку.

Страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про факт страхового випадку у встановлений договором строк. Страховик повинен провести з`ясування обставин страхового випадку, у встановлений договором строк скласти страховий акт та виплатити страхове відшкодування чи письмово відмовити у виплаті. Невиконання зобов`язання страхувальника щодо повідомлення про неповернення кредиту в зазначений строк може призвести до відмови у виплаті страхового відшкодування. Страхове відшкодування сплачується в межах страхової суми.

Таким чином, ПрАТ «Українська страхова компанія», виконавши свої зобов`язання за договором страхування та здійснивши виплату страхового відшкодування, має право на отримання виплаченого страхового відшкодування від відповідача, як особи, відповідальної за відшкодування заподіяних збитків.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність заявлених вимог та задоволення позову.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2 270,00 грн., сплачений ним при подачі позову, які суд з урахуванням вищезазначеного вважає можливим відшкодувати позивачу.

Керуючись ст. ст. 979, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. ст. 10, 12,13, 81,89, 141, 263, 265, 280-284,288 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» (, місцезнаходження за адресою: Донецька область, м. Святогірськ, вул. Незалежності, буд. 35, кв. 7), суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 15 042 (п`ятнадцять тисяч сорок дві) гривні 67 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору суму 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко