Провадження №2/359/807/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за первісним позовом акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про стягнення боргу за кредитним договором та

за зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором.

встановив:

1. Короткий зміст позовів.

У вересні 2024 року АТ «ПУМБ» звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 10 червня 2019 року уклав з ОСОБА_1 кредитний договір №201, за яким АТ «ПУМБ» відкрив рахунок, випустив платіжну карту та надав йому кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 30000 гривень 00 копійок, який в подальшому був збільшений до 49883 гривень 2 копійок. ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними в розмірі 47,88% річних. Однак відповідач не виконує належним чином грошові зобов`язання за цим кредитним договором. Станом на 1 липня 2024 року у ОСОБА_1 виник борг в загальному розмірі 83086 гривень 54 копійок, що складається з боргу за кредитом в розмірі 49883 гривень 2 копійок та боргу за процентами в розмірі 33203 гривень 52 копійок. Відповідач відмовляється добровільно погасити вказаний борг. Тому АТ «ПУМБ» просить суд стягнути з ОСОБА_1 борг за кредитним договором №201 від 10 червня 2019 року в розмірі 83086 гривень 54 копійок.

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 подав зустрічний позов до АТ «ПУМБ» та ОСОБА_2 , в якому посилався на те, що в період часу користування кредитними коштами він перебував у шлюбі зі ОСОБА_2 . Грошові кошти були витрачені в інтересах сім`ї. Тому ОСОБА_1 з урахуванням уточнень (а.с.119-127) просить: з метою виконання солідарного обов`язку, що виник зі шлюбу, стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ «ПУМБ» борг за кредитним договором №201 від 10 червня 2019 року в розмірі 83086 гривень 54 копійок.

2. Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи.

Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 вересня 2024 року (а.с.91 т.1) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим АТ «ПУМБ» була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 29 жовтня 2024 року (а.с.95 т.1) було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 16 грудня 2024 року (а.с.109-110 т.1) було залишено без руху зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 .

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 23 січня 2025 року (а.с.231-232 т.1) зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 було об`єднано в одне провадження з первісним позовом, здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, справу призначено до підготовчого засідання; залучено ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, до участі у розгляді цивільної справи за первісним позовом АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 11 березня 2025 року (а.с.247 т.1) було забезпечено участь ОСОБА_1 у судових засіданнях по цивільній справі у режимі відеоконференції.

Представник АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 не з`явились у судове засідання, вони були у встановленому порядку повідомлені про час та місце розгляджу цивільної справи.

ОСОБА_2 не з`явилась у судове засідання, подала письмові пояснення та відзив, в яких вона заперечує проти задоволення зустрічного позову. ОСОБА_2 посилається на те, що з початку 2019 року стосунки у подружжя вже погіршились, оскільки позивач вчиняв домашнє насильство щодо неї. Грошові кошти за кредитним договором №201 від 10 червня 2019 року в розмірі 83086 гривень 54 копійок були отримані ОСОБА_1 та витрачені у власних інтересах, а не в інтересах сім`ї, оскільки між ними були відсутні фактичні шлюбні відносини. ОСОБА_1 не погоджував зі ОСОБА_2 необхідності отримання кредиту та мету їх витрачання. Тому ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні зустрічного позову та врахувати її пояснення при розгляді первісного позову.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

10 червня 2019 року АТ «ПУМБ» уклав з ОСОБА_1 кредитний договір №201, за яким позивач відкрив рахунок, випустив платіжну карту та надав йому кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 30000 гривень 00 копійок, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними в розмірі 47,88% річних. Вказані обставини підтверджуються заявою про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування №201 (а.с.13 т.1) та публічною пропозицією АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування (а.с.19-43 т.1).

Зі змісту довідки про збільшення кредитного ліміту (а.с.49 т.1) вбачається, що станом на 10 червня 2019 року відповідачу був встановлений ліміт по кредитній картці в розмірі 30000 гривень 0 копійок, який в подальшому був збільшений до 49883 гривень 2 копійок.

Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України.

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2 ст.10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином з дотриманням умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог з дотриманням звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

4. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

а. щодо первісного позову.

В матеріалах справи міститься банківська виписка (а.с.55-76 т.1), яка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженим наказом Мін`юсту № 578/5 від 12 квітня 2012 року. Зі змісту означеної виписки за договором, укладеним з ОСОБА_1 , вбачається, що відповідач неодноразово знімав грошові кошти та розраховувався ними.

Зі змісту розрахунку заборгованості (а.с.50-54 т.1) вбачається, що станом на 1 липня 2024 року у ОСОБА_1 виник борг в загальному розмірі 83086 гривень 54 копійок, що складається з боргу за кредитом в розмірі 49883 гривень 2 копійок та боргу за процентами в розмірі 33203 гривень 52 копійок. Суд критично оцінює посилання відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності, оскільки в період часу з 12 березня 2020 року до 1 липня 2023 року строки позовної давності продовжувалися на строк дії карантину, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) (п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, доповнений Законом №540-IX від 30.03.2020); з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, внаслідок чого строки позовної давності спочатку були продовжені (Законом №2120-IX від 15.03.2022), а з 30 січня 2024 року зупинені (Закону №3450-IX від 08.11.2023) (п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення суду ОСОБА_1 хоча б частково повернув вказаний борг.

З огляду на це суд висновує про те, що зі ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» належить стягнути борг за кредитним договором №201 від 10 червня 2019 року в розмірі 83086 гривень 54 копійок.

б. щодо зустрічного позову.

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30 червня 2020 року у справі №14-712цс19 та в ухвалі від 9 вересня 2020 року у справі №14-127цс20, за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя. Отже, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність.

Встановлено, що 3 жовтня 2003 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб. Зі змісту постанови Верховного Суду від 11 вересня 2024 року (а.с.7-26 т.2) вбачається, що 21 лютого 2021 року ОСОБА_1 самовільно забрав та виніс речі ОСОБА_2 з кімнати гуртожитку та виселив останню з приміщення кімнати АДРЕСА_1 , де вони проживали втрьох разом з сином. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 17 вересня 2021 року (а.с.129-132 т.1) шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_1 не надав суду жодного доказу на підтвердження того, що отримані ним за кредитним договором №201 від 10 червня 2019 року грошові кошти були витрачені в інтересах сім`ї, а не на власні інтереси.

З огляду на це суд висновує про відсутність підстав для стягнення зі ОСОБА_2 на користь АТ «ПУМБ» боргу за кредитним договором №201 від 10 червня 2019 року. Тому у задоволенні зустрічного позову, пред`явленого ОСОБА_1 , слід відмовити.

6. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За правило п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

АТ «ПУМБ» сплатив судовий збір в розмірі 2422 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією №352 від 9 серпня 2024 року (а.с.11 т.1). Пред`явлений ним позов задоволений в повному обсязі.

З довідки до акта огляду МСЕК серії АВ №1062034 від 7 липня 2023 року (а.с.128 т.1) вбачається, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи.

З огляду на це суд висновує про те, що АТ «ПУМБ» належить компенсувати за рахунок держави витрати на сплату судового збору в розмірі 2422 гривень 40 копійок в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд,

вирішив:

Первісний позов акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» борг за кредитним договором №201 від 10 червня 2019 року в розмірі 83086 гривень 54 копійок.

Компенсувати за рахунок держави акціонерному товариству «Перший український міжнародний банк» витрати на сплату судового збору в розмірі 2422 гривень 40 копійок.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором відмовити.

Повний текст рішення суду складений 25 вересня 2025 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О.Ю. Семенюта