Справа № 744/240/24
Провадження № 2-о/739/9/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Кочура О.О.,

при секретарі - Головня І.І.,

за участі: заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці - ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи - Міністерства оборони України Овода А.П.,

свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області та в режимі відеоконференції з приміщення Семенівського районного суду Чернігівської області за участі заявниці ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , поданою представником заявниці адвокатом Голиком Євгеном Валерійовичем, заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

20.08.2024 року до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області, як найбільш територіально наближеного суду, із Семенівського районного суду Чернігівської області була передана цивільна справа № 744/240/24 за заявою ОСОБА_1 , поданою представником заявниці адвокатом Голиком Євгеном Валерійовичем, заінтересована особа Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту, що має юридичне значення. В заяві зазначається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойового завдання поблизу селища Новобахмутівка Очеретинської ОТГ Покровського району Донецької області зник безвісти рідний брат заявниці, стрілець 3 відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після отримання сповіщення про зникнення безвісти брата у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 884 від 30.11.2016 року, заявниця ОСОБА_1 , як така, що перебувала на утриманні свого брата у листопаді 2022 року оформила виплату його грошового забезпечення на свій рахунок, яке їй нараховувалося та виплачувалося військовою частиною НОМЕР_1 . Проте з січня 2024 року виплата грошового забезпечення була призупинена до надходження підтверджуючих документів про перебування заявниці на утриманні брата. Брат заявниці ОСОБА_5 ніколи не був одружений, дітей не мав. Їх батьки: ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а мати - ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Єдиним близьким членом сім`ї брата ОСОБА_5 являється заявниця. З 2000 року і по теперішній час заявниця являється особою з інвалідністю 3 групи загального захворювання, тобто є непрацездатною, їй протипоказана важка фізична праця, психоемоційні навантаження. Після смерті батьків і до мобілізації брата вони з братом проживали у її будинку по АДРЕСА_1 . Брат постійно опікувався нею, робив всю роботу по домогосподарству, заготовлював дрова на зимовий період, обробляв присадибну земельну ділянку, забезпечував продуктами харчування. Коли брата було мобілізовано, він постійно щомісячно переказував грошові кошти на її картковий рахунок. Заявниця ствержує, що вона перебувала на утриманні свого брата, оскільки одержувала від нього допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів для існування. Ухвалою суду від 17.01.2025 року до участі у справі залучено в якості заінтересованої особи Міністерство оборони України.

19.02.2025 року до суду від заінтересованої особи Міністерства оборони України надійшли пояснення у справі, які вони просять врахувати і прийняти законне та обґрунтоване судове рішення та за необхідності залучити у справі заінтересованих осіб ( у разі наявності дітей та дружину військовослужбовця). В поясненнях представник Міністерства оборони України зазначає, що мета звернення до суду задекларована ОСОБА_1 не може бути досягнута, оскільки Законом України від 08.10.2024 року №3995-ІХ, введеним в дію 01.02.2025 року, до ч.6 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» внесені зміни і її викладено в новій редакції, яка не передбачає серед кола осіб, які мають право на отримання щомісячного грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця - осіб, які перебувають на його утриманні. Також наголошують, що під час судового розгляду необхідно встановити, чи була заявниця членом сім`ї зниклого брата; чи була та залишається ОСОБА_8 непрацездатною; чи був для неї дохід отриманий від ОСОБА_5 постійним і основним джерелом засобів для існування; якщо так, то протягом якого часу; чи є у заявниці власна сім`я; чи отримувала вона який-небудь самостійний дохід.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Голик Є.В. в режимі відеоконференції підтримали заявлені вимоги, посилаючись на доводи, зазначені у заяві та просили її задовольнити.

У судовому засіданні представник заінтересована особа - Міністерство оборони України в режимі відеоконференції Овод О.П. зазначив про те, що відповідно до вимог ст.318 ЦПК України, у заяві повинна бути зазначена з якою метою заявник просить встановити юридичний факт. Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено виключне коло отримувачів грошового забезпечення, а в даному випадку зниклий безвісти військовослужбовець не перебував у шлюбі і не мав дітей, а заявниця згідно даного закону не являлась членом сім`ї зниклого військовослужбовця, а тому в задоволенні заяви слід відмовити не звертаючи увагу на те, що заявниця є непрацездатною та являється особою з інвалідністю.

Від заінтересованої особи військової частини НОМЕР_2 надійшла заява про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, просять суд прийняти рішення на власний розсуд у межах повноважень, визначених процесуальним законом.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення розгляду справи без участі представників заінтересованої особи в/ч НОМЕР_3 , та Міністерства оборони України на підставі наявних у справі доказів.

Допитана в судовому засіданні в режимі відеоконференції в якості свідка ОСОБА_3 зазначила про те, що вона тривалий час була сусідкою ОСОБА_9 та підтвердила, що дійсно після смерті батьків з нею постійно проживав рідний брат ОСОБА_10 , який повністю допомагав ОСОБА_11 по господарству, оскільки вона особа з інвалідністю, ремонтував за власні кошти її будинок та постійно допомагав фінансово у тому числі і на лікування. Навесні 2022 року ОСОБА_12 мобілізували до лав ЗСУ і він продовжував допомагати фінансово ОСОБА_11 шляхом переведення коштів на її картку, оскільки в неї двоє дітей і дуже скрутне матеріальне становище. Допитана в судовому засіданні в режимі відеоконференції в якості свідка ОСОБА_4 повідомила суду, що вона знайома із заявницею з дитинства і зараз проживає по сусідству, підтвердила, що з заявницею постійно проживав брат, оскільки їх батьки померли, а ОСОБА_11 являється собою з інвалідністю. Допомагав їй фінансово та робив ремонт її будинку, допомагав в догляді за її дітьми і повністю утримував сім`ю за власний рахунок. У 2022 році також ОСОБА_13 ще до свого зникнення перерахував суми коштів на картку ОСОБА_11 для того, щоб вона могла утримувати своїх двох дітей, оскільки чоловіка в неї немає, а батьки померли. Заслухавши вступне слово учасників справи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно з ч. 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ( в редакції чинній станом на 06.10.2022 року ) за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Грошове забезпечення виплачується в тому числі особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року № 884 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - Порядок). Цей Порядок визначає механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - військовослужбовці).

Відповідно до пункту 3 Положення за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) (пункт 4 Положення).

При цьому, як передбачено п. 7 Положення, виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей (пункт 7 Положення).

Отже питання отримання грошової допомоги вирішується відповідно, в даному випадку, командиром військової частини за наявності необхідних документів, в тому числі тих, що підтверджують перебування особи на утриманні зниклого безвісті військовослужбовця.

Як вбачається з витягу з реєстру територіальної громади (а.с.5) заявниця ОСОБА_1 з 03.03.2011 року має зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_1 , зареєстрована за зазначеною адресою з 11.09.2001 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого на ім`я ОСОБА_14 (а.с.6) та копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого на ім`я ОСОБА_5 (а.с.9) вбачається, що останні є рідними сестрою та братом.

Після укладення шлюбу 27.08.1993 року з ОСОБА_15 , заявниця змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_16 » на « ОСОБА_17 » (а.с.7). В подальшому 04.08.2022 року заявниця внаслідок укладення шлюбу з ОСОБА_18 змінила своє прізвище на « ОСОБА_19 » (а.с.8).

Батьки заявниці та її брата померли: ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а мати - ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.10,11). З копії сповіщення сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісти № 1589/2 від 14.10.2022 року, адресованого ОСОБА_1 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойового завдання поблизу селища Новобахмутівка Очеретинської ОТГ Покровського району Донецької області зник безвісти рідний брат заявниці, стрілець 3 відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , сержант ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.22).

З копії повідомлення №439/24 від 15.01.2024 року тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_20 та тимчасово виконуючого обов`язки начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_21 вбачається, що ОСОБА_1 повідомлено про призупинення виплати грошового забезпечення безвісно відсутнього військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 на рахунок, зазначений у заяві від 03.11.2022 року у зв`язку з виявленою невідповідністю положенням Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року № 884. Для отримання грошового забезпечення просять надати довідку від відповідних державних установ або судове рішення, в якому має бути зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на утриманні зазначеного військовослужбовця (а.с.23). Згідно копії довідки Військової частини НОМЕР_1 №406/24 від 03.01.2024 року, ОСОБА_5 дійсно проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , його грошове забезпечення за період з 01.08.2023 року по 16.12.2023 року склало 498 829,27 гривень (а.с.24). Заявниця ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію по інвалідності 3 групи загального захворювання з 23.02.2000 року до 30.04.2025 року, що підтверджується довідкою Відділу обслуговування громадян №12 (сервісного центру) ГУПФУ в Чернігівській області №10 від 25.01.2024 року (а.с.13,17). Згідно копій виписок з актів огляду медико-соціальною експертною комісією №002926 та №448195 вбачається, що заявниці 06.04.2021 року була встановлена третя група інвалідності у зв`язку із загальним захворюванням, яка в подальшому перевстановлювалась 13.04.2023 року з протипоказанням до важкої фізичної праці та психоемоційного навантаження (а.с.14-15,16)

Згідно копій довідок про доходи №561501 та №16 3314, виданих пенсіонеру ОСОБА_1 у зв`язку з перебуванням на обліку в Новгород-Сіверському об`єднаному управлінні ПФУ в Чернігівській області, розмір її пенсії по інвалідності за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року складав 27 400,00 грн. та за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року складав 32 200,00 грн. (а.с.20,21). Згідно платіжних інструкцій АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на рахунок заявниці, відкритий у АТ КБ «Приватбанк» 07.06.2022 року, 23.06.2022 року, 11.08.2022 року, 26.08.2022 року, 09.09.2022 року надходили грошові перекази від ОСОБА_22 та ОСОБА_23 (а.с.25,26,27,28,29).

Відсутність у ОСОБА_5 власної сім`ї (дружини та дітей) у судовому засіданні документально не підтверджено, зокрема, витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, разом з тим показами свідків та заінтересованими особами не спростовується.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від № 5-рп/99 від 03.06.1999 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Із показань свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та досліджених судом письмових доказів вбачається, що заявниця ОСОБА_1 та зниклий безвісти ОСОБА_5 після смерті батьків проживали разом в будинку заявниці, були пов`язані спільним побутом та господарством. ОСОБА_5 ремонтував за власні кошти її будинок та постійно допомагав фінансово у тому числі і на лікування. Після мобілізації ОСОБА_5 до лав ЗСУ він продовжував допомагати фінансово заявниці шляхом переведення коштів на її картку.

При цьому суд враховує, що утримання загалом означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона не була одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги та доходів утриманця. Вирішення питання залежить від їх співвідношення.

Тобто, для встановлення факту перебування особи на утриманні необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Такі висновки з застосування права викладені в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц, від 13 січня 2021 року у справі №592/17552/18.

Суд враховує, що заявниця ОСОБА_1 та зниклий безвісти ОСОБА_5 є рідними братом та сестрою, після смерті батьків та до мобілізації брата вонипроживали разом в будинку заявниці, що підтверджується показами свідків, заявниця являється особою з інвалідністю 3 групи, якій протипоказана важка фізична праця та психоемоційні навантаження, у зв`язку з чим вона не працювала, що підтверджується копією її трудової книжки. Заявниця ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності, розмір якої наближений до мінімальної та не мала інших осіб, які б могли надавати їй матеріальну допомогу (батьки заявниці померли, а повторно вона вийшла заміж незадовго до зникнення безвісти ОСОБА_5 - 04.08.2022 року). Розмір доходів брата заявниці ОСОБА_5 значно перевищував доходи заявниці, що дозволяло останньому надавати матеріальну допомогу сестрі, яка носила систематичний характер, що дає підстави для встановлення факту перебування заявниці ОСОБА_1 на утриманні брата ОСОБА_5 .. Цей факт має юридичне значення для заявниці, отже суд вважає за необхідне задовольнити заяву повністю та встановити відповідний факт.

Щодо посилань представника Міністерства оборони України на положення Законом України №3995-ІХ від 08.10.2024 року, яким внесені зміни до ч.6 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який в новій редакції не передбачає серед кола осіб, які мають право на отримання щомісячного грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця - осіб, які перебувають на його утриманні, суд враховує наступне.

Відповідно до 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Оскільки Закон України №3995-ІХ від 08.10.2024 року, яким внесені зміни до ч.6 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», введений в дію 01.02.2025 року, тому його положення не можуть поширюватись на правовідносини, що виникли задовго до його прийняття, а саме 06.10.2022 року.

Керуючись статтями 258-259, 264-265, 268, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,- ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану представником заявниці адвокатом Голиком Євгеном Валерійовичем, заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити. Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , НОМЕР_6 на утриманні військовослужбовця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зник безвісти 06.10.2022 року. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Дата складення повного судового рішення 22.09.2025 року.

Суддя: О.О.Кочура