Справа № 186/1731/25
Провадження № 2/0186/1197/25
У Х В А Л А

23 вересня 2025 року м.Шахтарське.

Суддя Шахтарського міського суду Дніпропетровської області Янжула С.А., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про відстрочку сплати судового збору,

ВСТАНОВИЛА:

15 серпня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Шахтарського міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач в позовній заяві просить суд відстрочити їй сплату судового збору по справі до ухвалення рішення, посилаючись на скрутне матеріальне становище.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій ст.136 ЦПК України, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» Із змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 25 вересня 2015 року Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI), а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 136 ЦПК єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

При цьому, позивач, заявляючи клопотання про відстрочення їй сплати судового збору, не надала суду докази на підтвердження свого скрутного майнового стану, який би унеможливлював сплату нею судового збору при зверненні з даним позовом до суду.

Оскільки ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів, що підтверджують її майновий стан, її клопотання про відстрочку сплати судового збору є таким, що не підлягає задоволенню. Крім того, позовні заяви про розірвання шлюбу вважаються такими, що не є терміновими чи невідкладними, не становлять значний суспільний інтерес, на них не розповсюджується строк позовної давності. Разом з тим, вважаю за необхідне роз`яснити позивачу її право на подання заяви про відстрочку чи розстрочку сплати судового збору, за наявності належних доказів про її майновий стан.

Керуючись ч.1 ст.136 ЦПК України, - суддя

ПОСТАНОВИЛА :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочку сплати судового збору - відмовити.

Суддя: С.А.Янжула.