печерський районний суд міста києва
Справа № 2-913/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого:судді Григоренко І.В.,
при секретарі:Андрієнко І.І.,
за участю: представника боржника: Тищенка О.О. ,
представника стягувача:не з`явився,
представника органу державної виконавчої служби:Молчан О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Тетяни Юріївни у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого Печерським районним судом м. Києва 08.01.2014 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 02.06.2025 року прийнято до розгляду скаргу ОСОБА_2 (далі - боржник, ОСОБА_2 ) на бездіяльність Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Тетяни Юріївни (далі - державний виконавець, Гатинюк Т.Ю.) у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого Печерським районним судом м. Києва 08.01.2014 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» (далі - стягувач, ПАТ «Родовід Банк») заборгованості.

В обґрунтування скарги боржник зазначає, що в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 з метою примусового виконання вимог виконавчого документа № 2-913/12 державним виконавцем 02.08.2022 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та 02.12.2022 року винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться чи будуть міститись на рахунках в банківських установах. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 року № 910/6797/23 боржника звільнено від боргів, вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установленому КУзПБ строк або були відхилені господарським судом встановлено погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнано такими, що не підлягають виконанню. Разом з тим, 31.03.2023 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, завершуючи виконавче провадження, державним виконавцем не вчинено заходів, передбачених ч. 4 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». У зв`язку з чим, боржник звернувся до державного виконавця з вимогою зняти арешт з коштів, виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про нього як боржника, надіслати до банківських установ інформацію про припинення всіх заходів відносно нього та скасувати інші заходи, вжиті у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо нього, оскільки ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 року у справі № 910/6797/23 виконавчий документ № 2-913/12 від 08.01.2014 року визнано таким, що не підлягає виконанню. Проте, державним виконавцем не вчинено вищезазначених дій, у зв`язку з чим боржник звернення до суду зі скаргою.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи, як передбачено частиною першою статті 447 ЦПК України.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 13.05.2025 року головуючим суддею визначено суддю Григоренко І.В. та 15.05.2025 року матеріали заяви передано для розгляду.

15.05.2024 року головуючим суддею направлено запит на витребування матеріалів цивільної справи № 2-913/12 для належного розгляду скарги на бездіяльність державного виконавця.

27.05.2025 року на запит головуючого судді надійшли матеріали цивільної справи № 2-913/12 для належного розгляду скарги на бездіяльність державного виконавця.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 02.06.2025 року прийнято до розгляду скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Тетяни Юріївни у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого Печерським районним судом м. Києва 08.01.2014 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості.

11.06.2025 року на адресу Печерського районного суду міста Києва від представника боржника - адвоката Тищенка Олександра Олексійовича надійшли додаткові пояснення.

20.06.2025 року на адресу Печерського районного суду міста Києва в підсистемі «Електронний суд» від представника Міністерства юстиції України - Молчан Олени Володимирівни надійшли заперечення на скаргу, відповідно до яких остання заперечила щодо скарги, оскільки 31.03.2023 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, тому у державного виконавця були відсутні підстави для застосування наслідків ч. 1 ст. 40 Закону. Крім того, ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 року у справі № 910/6797/23 не вирішувалось питання про визнання виконавчого документа від 08.01.2014 року у справі № 2-913/12 таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням викладеного, представник Міністерства юстиції України просить відмовити в задоволенні скарги. 20.06.2025 року відповідні заперечення на адресу Печерського районного суду міста Києва в підсистемі «Електронний суд» від представника Міністерства юстиції України - Молчан Олени Володимирівни надійшли повторно.

24.07.2025 року на адресу Печерського районного суду міста Києва від представника боржника - адвоката Тищенка Олександра Олексійовича надійшов відзив на заперечення Міністерства юстиції України на скаргу.

В судове засідання 09.09.2025 року з`явились представник боржника Тищенко О.О. та представник органу державної виконавчої служби Молчан О.В.

Представник стягувача в судове засідання 09.09.2025 року не з`явились, про час, дату і місце проведення якого повідомлений належним чином.

Відповідно до частини другої статті 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Представник боржника Тищенко О.О. в судовому засіданні підтримав скаргу на бездіяльність державного виконавця та просив суд задовольнити її.

Представник органу державної виконавчої служби Молчан О.В. в судовому засіданні заперечила проти задоволення скарги та просила суд відмовити в її задоволенні.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши подану скаргу, заперечення та матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 2-913/12, виданого 08.01.2014 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором від 08.06.2007 року № 15.3/СК-227.07.2 у розмірі 59 771 892,95 грн.

Постановою Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Тетяни Юріївни від 02.08.2022 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадження № НОМЕР_1.

Постановою Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Тетяни Юріївни від 02.12.2022 року накладено арешт на кошти боржника у виконавчому провадження № НОМЕР_1.

Постановою Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Тетяни Юріївни від 31.03.2023 року у виконавчому провадження № НОМЕР_1 повернуто виконавчий документ стягувачу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 року звільнено ОСОБА_2 від богів, окрім: 1) відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; 2) сплати аліментів; 3) виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи. Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений КУзПБ строк або були відхилені господарським судом погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнано такими, що не підлягають виконанню.

03.04.2025 року представник боржника - адвокат Тищенко О.О. в інтересах боржника ОСОБА_2 звернувся до Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Тетяни Юріївни з вимогою зняти арешт з майна та скасувати інші заходи примусового виконання оскільки ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 року виконавчі документи за вимогами до боржника ОСОБА_2 визнано такими, що не підлягають виконанню.

Листом Заступника начальника Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Івана Нещадима від 02.05.2025 рокуповідомлено, що у Відділу відсутні підстави для звільнення майна з-під арешту та виключення ОСОБА_2 з Єдиного реєстру боржників.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За правилами частин четвертої-п`ятої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Так, частинною 4 статті 131 КУзПБ визначено, що з моменту визнання боржника банкрутом: розпорядження усіма правами щодо майна, включеного до складу ліквідаційної маси, здійснює керуючий реалізацією від імені боржника; скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Також, частиною 5 зазначеної статті встановлено, що з моменту визнання боржника банкрутом і до винесення судового рішення про закриття процедури банкрутства реєстрація переходу права власності від/до боржника та обтяжень майна боржника, включаючи нерухоме майно і цінні папери, що існують в бездокументарній формі, відбувається виключно на підставі заяви керуючого реалізацією. Постанова про визнання боржника банкрутом є підставою для скасування всіх арештів та інших обмежень щодо розпорядження майном такого боржника (крім тих, які застосовано у кримінальному провадженні) та вчинення відповідних реєстраційних дій.

Згідно ст. 134 КУзПБ, господарський суд при постановленні ухвали про завершення процедури погашення боргів боржника та закриття провадження у справі про неплатоспроможність ухвалює рішення про звільнення боржника - фізичної особи від боргів. Фізична особа не звільняється від подальшого виконання вимог кредиторів після завершення судових процедур у справі про неплатоспроможність та обов`язку повернення непогашених боргів, а саме: 1) відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; 2) сплати аліментів; 3) виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи. Такі вимоги, що не були повністю погашені у справі про неплатоспроможність, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність у непогашеній частині.

Таким чином, за результатами розгляду заяви боржника ОСОБА_2 , Господарським судом міста Києва ухвалено рішення про визнання останнього банкрутом, затверджено процедуру погашення боргів боржника, грошові вимоги кредиторів включених до реєстру кредиторів останнього, а також грошові вимоги кредиторів та/або їх правонаступників, які виникли до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, але не були заявлені кредиторами протягом провадження у справі про неплатоспроможність боржника визнано погашеними.

Крім того, ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 року звільнено ОСОБА_2 від богів, окрім: 1) відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; 2) сплати аліментів; 3) виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи. Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений КУзПБ строк або були відхилені господарським судом встановлено погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнано такими, що не підлягають виконанню.

Разом з цим, листом Заступника начальника Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Івана Нещадима від 02.05.2025 року відмовлено у звільненні майна з-під арешту, оскільки виконавчий лист у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 повернуто стягувачу, що не відповідає вимогам Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки боржника - фізичну особу ОСОБА_2 ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 року звільнено від боргів та вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений КУзПБ строк або були відхилені господарським судом встановлено погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнано такими, що не підлягають виконанню.

Отже, завершуючи виконавче провадження, державним виконавцем не вчинено заходів, передбачених ч. 4 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», що не відповідає вимогам закону.

Відповідно до частини другої ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З урахуванням викладеного, скарга ОСОБА_2 на бездіяльність Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Тетяни Юріївни у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого Печерським районним судом м. Києва 08.01.2014 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст 1-19, 23, 76-89, 95, 351, 352, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Тетяни Юріївни у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого Печерським районним судом м. Києва 08.01.2014 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Тетяни Юріївни щодо не зняття арешту з грошових коштів ОСОБА_2 , що містяться на банківських рахунках, відкритих на його ім`я, а також всіх інших арештів, накладених в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1; не скасування інших заходів, вжитих у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо ОСОБА_2 ; не виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей про ОСОБА_2 ; не надсилання до банківських установ, куди спрямовувалась на виконання постанова про накладення арешту від 02.12.2022 року, постанови про зняття арешту з грошових коштів на банківських рахунках ОСОБА_2 .

Зобов`язати Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Тетяну Юріївну, а у випадку не здійснення нею повноважень державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - уповноважену особу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, зняти арешт з грошових коштів ОСОБА_2 , що містяться на банківських рахунках, відкритих на його ім`я, а також всі інші арешти, накладені в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1; виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про ОСОБА_2 ; скасувати інші вжиті під час примусового виконання в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 заходи щодо ОСОБА_2 .

Зобов`язати Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Тетяну Юріївну надіслати до органів, установ, посадовим особам, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника ОСОБА_2 , постанову про зняття арешту з його майна (коштів).

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 09.09.2024 року.

Суддя І.В. Григоренко