Справа № 194/1969/24
Номер провадження № 2/194/201/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.,

за участю секретаря судового засідання Клімової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою Кредитної спілки «Союз-Дніпро» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором споживчого кредиту, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача 15 листопада 2024 року звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення боргу за договором споживчого кредиту. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 21 жовтня 2020 року між Кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір споживчого кредиту № 1459/20 про надання відповідачеві кредиту у сумі 37000,00 грн строком на 24 місяців, починаючи з 21 жовтня 2020 року по 20 жовтня 2022 року зі сплатою процентів за користування кредитом. В забезпечення виконання зобов`язань за вищезазначеним кредитним договором, між Кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 1459/20 від 21 жовтня 2020 року. Відповідачі порушили умови кредитного договору і несвоєчасно сплачували заборгованість по кредиту та відсоткам за його використання, в зв`язку з чим є заборгованість складає 138451,53 грн, з яких залишок по кредиту складає 34400,24 грн, проценти за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів складають 104051,29 грн. Просить стягнути солідарно з відповідачів на користь Кредитної спілки «Союз-Дніпро» заборгованість за кредитним договором № 1459/20 від 21 жовтня 2020 року у розмірі 138451,53 грн, та судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Ухвалою судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою Кредитної спілки «Союз-Дніпро» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення боргу за договором споживчого кредиту та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження на 14:30 год. 29 січня 2025 року.

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17 березня 2025 року закрито провадження у цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Союз-Дніпро» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором споживчого кредиту в частині пред`явлення позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 , у зв`язку зі смертю останнього.

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17 березня 2025 року було закрито підготовче судове засідання у цивільній справі за позовною заявою Кредитної спілки «Союз-Дніпро» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором споживчого кредиту та призначено до розгляду.

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11 липня 2025 року уточнену позовну заяву Кредитної спілки «Союз-Дніпро» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором споживчого кредиту, подану в порядку ч. 3 ст. 49 ЦПК України (зміна підстав позову), було повернуто позивачу.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, раніше надавав суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, однак надала суду заяву, в якій вона просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги не визнає, просить відмовити у позові в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 21 жовтня 2020 року між Кредитна спілка «Союз-Дніпро» та ОСОБА_3 укладено Договір споживчого кредиту №1459/20, згідно умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 37000,00 грн, строком на 24 місяці, з 21 жовтня 2020 року по 20 жовтня 2022 року, процентна ставка за договором 60,84% річних, реальна процентна ставка 37,55 % річних, розмір процентів за користування кредитом 0,5% на день від суми залишку за кредитом за кожен день прострочення заборгованості за кредитом до повного її погашення, загальна вартість кредит 64787,03 грн.

Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється щомісяця згідно з графіком платежів з 20 по 30 кожного місяця.

Відповідно до п.4.2 Договору, якщо на дату закінчення строку, вказаного в п. 4.1. Договору неповернений залишок кредиту і кредитодавець до закінчення цього строку не звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за Договором, строк дії цього договору автоматично продовжується на 24 місяці, тобто до 20 жовтня 2024 року, з урахуванням п.4.3 цього Договору.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за Договором споживчого кредиту №1459/20 від 21 жовтня 2020 року між Кредитна спілка «Союз-Дніпро» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 укладено договір поруки № 1459/20.

Згідно п.2.2 Договору поруки, Поручитель і Позичальник несуть солідарну відповідальність перед Кредитодавцем.

Позивач належним чином виконав свій обов`язок та надав ОСОБА_3 кредит у розмірі37000,00 грн, що підтверджується видатковим касовим ордером №309 від 21.10.2020 року.

Однак, позичальник своїх зобов`язань за Договором споживчого кредиту №1459/20 від 21.10.2020 року належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості станом на 20.10.2024 року становить 138451,53 грн, з яких: залишок по кредиту 34400,24 грн, проценти, нараховані за користування кредитом 104051,29 грн.

01 листопада 2024 року Кредитна спілка «Союз-Дніпро» надсилала позичальнику ОСОБА_3 та поручителям ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , повідомлення про стан поточної заборгованості за кредитом з пропозицією усунути порушення та сплатити заборгованість.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою ст.610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних справа та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Після відкриття провадження, на стадії судового розгляду судом було встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 видане виконавчим комітетом Тернівської міської ради 04 березня 2024 року.

Дослідженням спадкової справи №89/2024, відкритої 29 серпня 2024 року приватним нотаріусом Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Молодих С.І. встановлено наступне.

29.08.2024 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса з заявою про відмову від спадщини після смерті сина ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 .

05.10.2024 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті сина ОСОБА_3 .

05.10.2024 року ОСОБА_2 було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке складається з: залишку коштів на рахунку у сумі 20170,09 грн відкритому у відділенні АТ «Укрсиббанк».

За приписами ст.608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкування як перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України), є підставою для універсального правонаступництва у цивільних правовідносинах.

У випадку смерті боржника за кредитним договором його права й обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину (частина перша статті 1282 ЦК України).

Отже, у разі смерті позичальника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в основному зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Зазначене, узгоджується із сталою судовою практикою, викладеною, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 17 квітня 2013 року у справі № 6-18цс13 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15-ц (провадження № 14-49цс19).

Суд зазначає, що правовідносини, які виникли між кредитною спілкою та померлим ОСОБА_3 допускають правонаступництво та встановлено, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є його батько ОСОБА_2 , проте суд розглядає справу відповідно до змісту первинних позовних вимог, оскільки судом було повернуті змінені позовні вимоги в порядку ч.3 ст. 49 ЦПК України, так як останні були подані після початку розгляду справи по суті. Отже, вимога до ОСОБА_2 як до спадкоємця позивачем не пред`являлась. Також судом встановлено, що ОСОБА_1 відмовилася від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , однак згоду бути поручителем у зв`язку зі зміною основного боржника не подавала.

Отже, слід зазначити, що предметом даного спору є вимога позивача до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як поручителів, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

За положеннями статей 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення такого зобов`язання боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно ч.1 ст.523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником.

Згідно приписів ч.3 ст.559 ЦК України, порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не погодився забезпечувати виконання зобов`язання іншим боржником у договорі поруки чи при переведенні боргу.

Отже, зобов`язання поручителя за договором поруки може бути повністю припиненим у випадку, коли спадкоємцем після смерті позичальника, а отже, і новим боржником за кредитним договором, є інша особа, і якщо останній не давав згоди на забезпечення виконання основного зобов`язання новим боржником.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №520/7281/15-ц (провадження №14-49цс19).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2023 року по справі № 570/3891/14 (провадження № 14-44цс22) зазначила наступне.

Заміна боржника може відбуватися з різних підстав, у тому числі й з незалежних від нього, зокрема у результаті його смерті.

У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора стягує заборгованість в межах вартості майна, одержаного у спадщину (стаття 1282 ЦК України).

За змістом зазначеної норми у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який відповідає перед кредитором в межах вартості одержаного у спадок майна.

Слід зазначити, що зобов`язання за договором поруки нерозривно пов`язані з особою боржника, тому у разі смерті цього боржника, кредитор, який хоче задовольнити свої вимоги, повинен отримати від поручителів померлого відповідну згоду забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником (спадкоємцем).

У разі отримання такої згоди правовідносини поруки за своїм змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.

У разі ж недосягнення згоди і неотримання кредитором згоди поручителя забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником (спадкоємцем), порука визнається припиненою.

Отже, на поручителів може бути покладено обов`язок щодо належного виконання зобов`язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за нового боржника.

Як було встановлено судом, позичальник за основним зобов`язанням ОСОБА_3 помер та спадкоємцем після його смерті є його батько ОСОБА_2 . Відповідач по справі ОСОБА_1 , відмовилася від прийняття спадщини у строки визначені законом.

У договорі поруки №1459/20 від 21.10.2020 року, наявна умова, що поручитель несе солідарну відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань позичальника, в том числі смерті.

Разом з тим, при зверненні до суду з позовною вимогою кредитна спілка вимоги до правонаступника позичальника, як основного боржника, не пред`явила, а змінені позовні вимоги були подані з порушенням вимог ч.3 ст. 49 ЦПК України, так як останні були подані після початку розгляду справи по суті, у зв`язку з чим були повернуті. Отже, вимога до ОСОБА_2 як до спадкоємця, так і до ОСОБА_1 як поручителя ОСОБА_2 позивачем не пред`являлась.

Отже, суду не надано доказів, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 надали згоду бути новими поручителями у нового боржника(спадкоємця), а тому вимога до поручителів, які несуть солідарну відповідальність за виконання зобов`язань боржника ОСОБА_3 , який помер і вимоги до якого закрито провадженням, за договором поруки № 1459/20 від 21 жовтня 2020 року є не доведеними.

Таким чином, вимога до поручителів, які несуть солідарну відповідальність за виконання зобов`язань боржника, без пред`явлення вимоги до основного боржника, є необґрунтованою.

При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також розглядає вимоги в межах останніх порядку ст. 13 ЦПК України.

З урахуванням зазначеного, аналізуючи встановлені судом обставини та правові норми,суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи відмову у позові відсутні підстави для стягнення на користь позивача з відповідачів в порядку ст.141 ЦПК України сплаченої позивачем суми судових витрат, які складаються із судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст.ст. 512, 516, 526, 527, 530, 610, 611, 1052, 1054 ЦК України, ст.ст.12,13,76, 77, 81, 141, 247, 264,265, 268, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову Кредитної спілки «Союз-Дніпро» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором споживчого кредиту, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складено 26 вересня 2025 року.

Головуючий суддя: В.О. Корягін