Провадження №: 2-о/755/593/25
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

"26" вересня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П., розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Яковчук Наталія Михайлівна, Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення факту смерті та належності померлій свідоцтва про смерть, -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпровського районного суду м. Києва 27.09.2025 надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Яковчук Наталія Михайлівна, Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення факту смерті та належності померлій свідоцтва про смерть, яка 04.09.2025 була передана у провадження судді Катющенко В.П. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

19.09.2025 головуючим суддею отримано відомості щодо зареєстрованого місця проживання заявника.

Вивчивши зміст поданих документів доходжу наступного.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 1-1) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб; 12) розкриття професійної таємниці на ринках капіталу та організованих товарних ринках.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно закону вони породжують юридичні наслідки.

Із поданої заяви убачається, що заявник просить суд:

1.Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , в певний час, а саме: 18.10.2023 у АДРЕСА_2 ;

2.Встановити факт належності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ) свідоцтва про смерть № НОМЕР_1 , виданого 21.10.2023 Владом ЕСТУП, муніципальним службовцем, делегованим мером 15-го району Парижа на виконання обов`язків працівника ЗАГСу.

Як роз`яснено в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.95, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за

певних обставин.

У пункті 12 цієї ж Постанови роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові

зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є

підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ.

Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі

у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, їх поновлюють та припиняють їхню дію; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 315 ЦПК України, справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Таким чином, в судовому порядку належність правовстановлюючих документів встановлюється, якщо помилка не може бути виправлена органом, що видав документ.

Із документів поданих заявником убачається, що медичним центром Жанни Гарньє, Французька Республіка, видана довідка про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в Парижі, 15-й район. Дана довідка містить Апостиль відповідно до Гаазької Конвенції від 05.10.1961.

Крім того, 21.10.2023 Мерія Парижу видала свідоцтво №3144 про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_3 . Дане свідоцтво містить Апостиль відповідно до Гаазької Конвенції від 05.10.1961.

З огляду на викладене, суддя доходить висновку, що заява ОСОБА_1 , у розрізі заявлених до суду вимог, не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки місце та час смерті ОСОБА_2 підтверджується належними документами виданими в іноземній країні, а факт належності померлій особі свідоцтва виданого уповноваженою особою працівника ЗАГСу, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягає. При цьому, за наявності розбіжностей в документах померлої чи помилки у виданих іноземною країною документах, заявник не позбавлена можливості звернення до органів, що їх видали, щодо виправлення помилки у таких документах. Крім того, заявником не долучено відомостей щодо неможливості реєстрації в органах РАГС України факту смерті особи за виданими в іноземній країні документами, що є обов`язковою умовою для встановлення факту смерті особи в певний час, як це передбачено п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Аналізуючи викладене суддя приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у справі окремого провадження за заявою ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 260, 293, 315, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Яковчук Наталія Михайлівна, Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення факту смерті та належності померлій свідоцтва про смерть.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені ст. 354 ЦПК України.

Суддя: