Справа № 686/4133/25
Провадження № 2/686/2813/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Чевилюк З.А.

при секретарі Томашівській А.Т.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 10 264 грн. та судового збору 1211,20 грн.

09 червня 2023 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault», номерний знак НОМЕР_1 , яким на відповідній правовій основі керував ОСОБА_4 .

Згідно постанови Хмельницького міськрайонного суду від 29 червня 2023 року по справі №686/161115/23 винуватцем ДТП визнано ОСОБА_4 .

Внаслідок ДТП було пошкоджено належне позивачу майно, а саме паркан стоматологічної клініки по АДРЕСА_1 .

Розмір заподіяної майнової шкоди становить 10264 грн., що підтверджується висновком експерта №1139ед/024 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Неможливість врегулювання спору в досудовому порядку обумовила звернення позивача до суду.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та наполягав на її задоволені. Відповідач заперечив позовні вимоги, відповідно до відзиву та в судовому засіданні представник підтримав, що зважаючи на наявність чинного страхового полісу ПрАТ «Саламандра», заявлений позов є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, заявлений позов є таким, що не підлягає задоволенню.

09 червня 2023 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault», номерний знак НОМЕР_1 , яким на відповідній правовій основі керував ОСОБА_4 .

Згідно постанови Хмельницького міськрайонного суду від 29 червня 2023 року по справі №686/161115/23 винуватцем ДТП визнано ОСОБА_4 .

Внаслідок ДТП було пошкоджено належне позивачу майно, а саме паркан стоматологічної клініки по АДРЕСА_1 .

Розмір заподіяної майнової шкоди становить 10264 грн., що підтверджується висновком експерта №1139ед/024 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Відповідно до чинного страхового полісу ПрАТ «СК «Саламандра» ліміт страхової відповідальності за шкоду майну складає 160 000 грн.

Відповідно до страхового акту погоджений розмір страхового відшкодування складає 543,57 грн.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст. 5 ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності, тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів особи.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

За змістом частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно, ч. 2 ст. 1187 ЦК України, - шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України - шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Пунктом 2 Постанови ПВСУ N6, 27.03.1992, «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода заподіяна майну особи і громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причиновий зв`язок та є вина зазначеної особи.

За вимогами Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV) статті 3 обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Таким чином, у разі звернення потерпілого до страховика винної особи у ДТП, страховик має виплатити потерпілому страхові відшкодування у розмірі ліміту страхових виплат, передбачених договором, у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу деталей.

Статтею 1194 ЦК України урегульовано питання відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої, частини третьої статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Винуватець повинен відшкодувати потерпілому різницю між завданим збитком та страховою виплатою. Покладення відповідальності у розмірі завданого збитку який повинен відшкодувати страховик на винуватця суперечить інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Стала позиція, яка відображена у ряді постанов Верховного Суду. У тому числі і у рішеннях Великої Палати. Суть зводиться до того, що з винуватця можна стягнути лише ті суми, які не платить страхова, до яких, як правило відносяться: знос авто, франшиза, розмір збитку понад страхову суму. Якщо потерпілий заявляє вимогу до винуватця про відшкодування тих платежів, які повинна сплатити страхова компанія, то суд повинен відмовити в задоволенні таких позовних вимог. Єдине виключення сам винуватець згоден самостійно покрити розмір завданого збитку, який повинен бути покритий страховою компанією.

До такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постановах: № 204/5314/18 від 25.11.2021 року; № 208/2600/17 від 27.10.2021 року; № 205/1314/16-ц від 20.10.2021 року; № 362/3043/18 від 06.10.2021 року; № 753/311/17 від 06.10.2021 року; № 128/1453/18 від 06.10.2021 року; № 369/11644/16-ц від 04.08.2021 року; № 759/24061/19 від 28.07.2021 року; № 523/7115/18 від 30.06.2021 року; № 204/4050/17 від 03.06.2021 року; № 607/17727/18 від 19.05.2021 року; № 523/3212/19 від 24.03.2021 року; № 753/11069/16 від 17.02.2021 року; № 760/5686/17 від 17.02.2021 року; № 592/8115/18 від 03.02.2021 року.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, провадження № 14-95цс20, зазначено, що враховуючи розподіл у деліктному зобов`язанні між винуватцем ДТП (страхувальником) і страховиком (МТСБУ) обов`язку з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації наземних транспортних засобів, а також те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем має визначені законом межі та порядок реалізації, Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку Верховного Суду України про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована (постанови Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі №6-2808цс15, від 14 вересня 2016 року у справі №6-725цс16, від 26 жовтня 2016 року у справі №6-954цс16).

Системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди страховиком межах ліміту відповідальностію

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках(ст..13 ЦПК).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб визначений договором або законом(ст.5 ЦПК).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що суб`єктом стягнення завданих збитків позивачу є страхова компанія, а не безпосередньо заподіювач матеріальних збитків транспортному засобу відповідач по справі, який відповідатиме поза межами страхового ліміту. Заявлений позов є таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 141,142, 200, 258, 259, 263-265, 353 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 10 264 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено 26 вересня 2025 року.

Суддя: З.А.Чевилюк