справа № 165/1140/25
провадження №2/165/552/25
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Король І.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Виконавчий комітет Нововолинської міської ради як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

встановив:

До почату розгляду справи по суті, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Вказані обставини підтверджуються відповідями з Єдиного державного демографічного реєстру №1807837 від 23.09.2025 та №1271898 від 08.04.2025.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Згідно з ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Предмет позову дозволяє позивачу обрати підсудність розгляду справи за власним місцем реєстрації проживання, оскільки спір заявлено з приводу збільшення розміру аліментів на утримання дитини. (п.1 ст. 28 ЦПК України).

Приписами п.1 частини першої статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Із відповіді №1796165 від 19.09.2025 щодо отримання інформації про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що ОСОБА_2 перебувала, як внутрішньо переміщена особа, в місті Нововолинську Волинської області та повернулася до покинутого місця постійного проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з положенням ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» від 01.10.2014 № 509, абзацом 2 пункту 1 якої визначено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Отже, інформація про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не належить до переліку документів, до якого вноситься інформація про зареєстроване місце перебування особи, в порядку, визначеному Постановою КМУ «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад».

Фактичним місцем проживання позивача є м. Нововолинськ, Володимирського району Волинської області, місцем реєстрації проживання позивача залишається адреса: АДРЕСА_1 .

При цьому фактичне місце проживання позивача, навіть за набуттям статусу шляхом взяття на облік ВПО, не має правового значення в розумінні ЦПК України, для вирішення питання обрання підсудності розгляду справи, оскільки визначальним є місце реєстрації проживання особи, а не місце взяття її на облік органами соціального захисту. І це стосується також внутрішньо переміщених осіб.

Подібного правового висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду у постанові від 24.06.2024 року у справі 554/7669/21, якою Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування частини першої статті 28 ЦПК України, викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2022 року у справі N 556/1395/21 (провадження N 61-3887св220), Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного від 12 лютого 2020 року у справі N 161/1246/18 (провадження N 61-35403св18) щодо визначення підсудності за фактичним місцем проживання або перебування позивача, відмінним від зареєстрованого.

Беручи до уваги вищевикладене, Нововолинський міський суд Волинської області не може вважатися «судом, встановленим законом» в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки відсутні будь-які докази наявності у позивача зареєстрованого місця проживання чи перебування на території м. Нововолинська, згідно з вимогами Постанови КМУ №265 від 07.02.2022 року «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад».

Пунктом 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

Отже, місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Відповідно, до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, кожен місцевий загальний суд продовжує здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

Місто Мелітополь Мелітопольського району Запорізької області, де зареєстрований позивач та відповідач, належить до територіальної юрисдикції Мелітопольського районного суду Запорізької області, Оскільки вказаним судом правосуддя не здійснюється,його підсудність змінено на Комунарський районний суд міста Запоріжжя, і тому справу належить розглядати там.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку позивача, який не заперечив щодо передачі справи на розгляд за підсудністю, суд дійшов висновку, що справа підсудна Комунарському районному суду міста Запоріжжя (вулиця Європейська, 7, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69104).

Згідно з п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 32 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відповідно до вимог ст. 378 ЦПК України прийняте судом рішення з порушенням правил територіальної підсудності є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

За даних обставин справу необхідно передати на розгляд Комунарському районному суду міста Запоріжжя.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 27, 31, 260 ЦПК України, -суд

постановив :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Виконавчий комітет Нововолинської міської ради як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини передати за підсудністю на розгляд Комунарському районному суду міста Запоріжжя (вулиця Європейська, 7, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69104).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Головуючий підпис Орися ФЕРЕНС-ПІЖУК