ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8510/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року Дарницький районний суд міста Києва в складі головуючого судді Цимбал І.К., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 , про стягнення збитків від інфляції та 3% річних,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення збитків від інфляції та 3% річних, в якому просило стягнути з відповідача на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» втрати від інфляції в розмірі 30 102, 25 грн. три відсотки річних в розмірі 5 441,23 грн., а всього 35 543,48 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 23.01.2018 між ПрАТ «СК «УНІКА» та ТОВ «ГРЕТЧ ЮНІТАС Україна» було укладено Договір добровільного страхування №131357/4100/0001475 транспортного засобу «Шкода» (д.р.н. НОМЕР_1 ).

15.12.2018 в м. Київ сталося ДТП за участю транспортного засобу автонавантажувач Sitemaster (д.р.н. НОМЕР_2 ), під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля Шкода (д.р.н. НОМЕР_1 ). Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 15.03.2019, ДТП сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 ПДР України.

На підставі договору страхування та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «СК «УНІКА» складено страховий акт та визначено розмір страхового відшкодування в сумі - 53 648,02 грн. (№00282756).

07.09.2021 Дарницький районний суд м. Києва виніс рішення (справа №753/10276/21) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «УНІКА», в страхове відшкодування в розмірі 53 648,02 грн.

На підставі вищевказаного рішення було видано та пред`явлено для примусового виконання виконавчий лист у справі.

23.01.2025 рішення Дарницького районного суду м. Києва у справі №753/10276/21 остаточно виконано в примусовому порядку, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями приватного виконавця Жаботинським І.В. НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7.

3 огляду на викладене позивач стверджує, що отримав право на стягнення з відповідача інфляційних втрат від знецінення грошової одиниці України, внаслідок інфляційних процесів в державі та 3% річних за період з 07.09.2021, тобто нарахування прострочення виконання зобов`язання по відшкодуванню шкоди здійснюється з урахуванням дати пред`явлення та отримання вимоги про виконання такого зобов`язання відповідно до статті 530 ЦК України, по 23.01.2025 - дата остаточного відшкодування шкоди.

Ухвалою суду від 19.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідачі не скористалися своїм процесуальним правом та не направили суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.

Судом встановлено, що рішенням Даррницького районного суду м. Києва у справі №753/10276/21, яке набрало законної сили 08.10.2021, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «УНІКА», в порядку відшкодування шкоди - 53 648,02 грн.

23.01.2025 відповідачем остаточно погашено вищевказану заборгованість, про що свідчить платіжне доручення НОМЕР_7 від 23.01.2025, а вищенаведене виконавче провадження завершено.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

ПрАТ «СК «УНІКА» заявлено до стягнення за період з 07.09.2021 по 23.01.2025 збитки від інфляції, які склали 30 102,25 грн. та 3 % річних за аналогічний період 5 441,23 грн., а всього 35 543,48 грн.

За ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому боржник зобов`язаний вчинити на користь кредитора певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникає з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Крім того, відповідно до ч. 2 ст.11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є також завдання майнової (матеріальної) шкоди.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

У ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов'язання незалежно від підстав його невиконання (договір чи делікт). Отже, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов'язань.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18).

Разом з тим, за змістом статей 598-609 ЦК України рішення суду про стягнення боргу не є підставою для припинення грошового зобов'язання.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625ЦК України. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Так, приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачають договір або спеціальний закон, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №758/1303/15-ц, від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц.

Оскільки невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання та є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язанням як спосіб захисту грошового інтересу і полягає у відшкодуванні грошових втрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляції та отримані компенсації за неналежне виконання зобов`язань (пост. ВП ВС від 19.06.2019 №703/2718/16, від 19.06.2019 №646/14523/15).

Однак суд не погоджується з розрахованим позивачем періодом прострочення зобов`язання.

Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору суд дійшов висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Аналогічний висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18).

Однак, в даному випадку грошове зобов`язання виникло у зв`язку із спричиненням шкоди в результаті ДТП, відшкодування такої шкоди за договорами страхування відбулось повною мірою, а сума на яку позивачем в даному позові нараховані інфляційні втрати та 3% річних визначена остаточно лише рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07.09.2021 року у справі №753/10276/21, яке набрало законної сили 08.10.2021 з тих підстав, що відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто саме судом визначена сума в розмірі 53 648,02 грн, яка підлягала стягненню з відповідача на користь страховика залежно від фактичних витрат.

Отже суд, враховуючи суть правовідносин сторін і їх правове регулювання, приходить до висновку, що позивач ПрАТ «СК «УНІКА» має право на стягнення зі ОСОБА_1 сум відповідно до ст. 625 ЦК України, але за період з 08.10.20213 (дата набрання рішення законної сили) по 23.01.2025 (дата фактичного виконання вказаного рішення суду відповідачем).

Відповідно інфляція за цей період становитиме 29 109, 16 грн. та 5 304, 54 грн. - три проценти річних.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 29 109, 16 грн. інфляційних збитків та 5 304, 54 грн. - три проценти річних, всього а всього 34 413, 70 грн., отже вимоги задоволено на 96,8 %.

Крім того, відповідно дост. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати.

Суд, вважає, що у матеріалах справи наявні належні та допустимі докази на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу в межах розгляду даної справи, вказані витрати є співмірними із складністю справи та виконаною роботою, а відтак, доходить висновку щодо наявності підстав для їх стягнення відповідно до пропорційності задоволених позовних вимог на 96,8%, з яких: судовий збір у розмірі 2 931, 10 грн. та судові витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 4 840 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 10-13, 76-83, 141, 247, 258, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» м. Київ, вул. О.Теліги, 6-В, корп. 4, ідентифікаційний код 20033533 витрати від інфляції в розмірі 29 109, 16 грн. та три відсотки річних в розмірі 5 304, 54 грн., а всього стягнути 34 413 грн. 70 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» м. Київ, вул. О.Теліги, 6-В, корп. 4, ідентифікаційний код 20033533, судовий збір у розмірі 2 931 грн. 10 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 4 840 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 29.09.2025.

Головуючий: І.К. Цимбал