Справа № 308/8202/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2025 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої судді Крегул М.М..,
при секретарі судового засідання Мішко М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: ОСОБА_2 , відповідача-2: ОСОБА_3 , відповідача-3: ОСОБА_4 , відповідача-4: ОСОБА_5 , відповідача-5: ОСОБА_6 , відповідача-6: ОСОБА_7 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_3 , відповідача-7: ОСОБА_8 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Холмківська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
04 лютого 2025 р. Позивач дізналася про те, що згідно відомостей погосподарської книги Холмківської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані наступні громадяни: ОСОБА_2 , 1982 р.н., ОСОБА_3 , 1986 р.н., ОСОБА_4 , 1988 р.н., ОСОБА_9 , 1991 р.н., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , 2019 р.н., від імені та в інтересах якого діє Рац Андріанна Іванівна., ОСОБА_8 , 2021 р.н. від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_3 .
Позивач зазначає, що в той же день, вона звернулася до Холмківської сільської ради Закарпатської області із заявою про зняття з зареєстрованого місця проживання вищевказаних осіб (відповідачів), оскільки житловий будинок по вказаній адресі відсутній, право власності не зареєстроване. Однак, їй було відмовлено у знятті з реєстрації місця проживання Відповідачів, оскільки Позивачем не надано документ, що підтверджує право власності на житло.
З урахуванням наведеного позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням - будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
01.07.2025 року від представника третьої особи - Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області до суду надійшли письмові пояснення по справі.
Позивач у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи. Однак, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Представник Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. При цьому, у письмових поясненнях від 01.07.2025 року просить розгляд справи провести без участі представника сільської ради.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , : ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляли, додаткових клопотань, заяв чи заперечень на позов до суду не надходило.
У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач.
В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.
Право власності позивача на вказану земельну ділянку також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав № 377040059 від 02.05.2024 року.
Проте, відповідно до довідки № 123 від 04.2025 року виданої Холмківською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області слідує, що станом на 04.02.2025 року, згідно по господарської книги сільської ради за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровані наступні особи: ОСОБА_2 , 1982 р.н., ОСОБА_3 , 1986 р.н., ОСОБА_4 , 1988 р.н., ОСОБА_9 , 1991 р.н., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , 2019 р.н., ОСОБА_8 , 2021 р.н.
Поряд з цим, згідно довідки № 342/01-20 від 10.02.2025 року виданої КП Ужгородське районне бюро технічної інвентаризації нерухомого майна вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на об`єкт нерухомого майна житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстроване.
За даними акту про не проживання особи за місцем проживання від 26.05.2025 року складеного у присутності ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та позивача ОСОБА_1 , затвердженого головою Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області слідує, що відповідачі за місцем реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_1 фактично не проживають з 2015 року по теперішній час.
У свою чергу, 04.02.2025 року позивач звернулася до Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області із заявою про зняття відповідачів з реєстраційного обліку на, що отримала відмову, через ненадання заявником документу, що посвідчує право власності на будинок, оскільки таке не зареєстроване.
За змістом ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Способи захисту цивільних прав і інтересів визначені у статті 16 ЦК України, і такий перелік не є вичерпним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Також перераховані конкретні способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 89 ЦПК України).
У відповідності до ст. 1 Першого протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод, що згідно ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до п.п.1,2 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.
Згідно з чинним законодавством у сфері містобудування, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі й споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.
Процедура та підстави державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, збудовані до 5 серпня 1992 року, визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127 (зі змінами).
Законодавством у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно передбачено для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі й споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до пункту 1 Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах, затвердженої наказом Держкомстату від 11.04.2016 № 56, погосподарський облік, як вид первинного обліку, передбачений для накопичення й систематизації відомостей, які збирають сільські, селищні, міські ради територіальних громад по кожному з розташованих на їхній території сільських населених пунктів і які є необхідними для проведення державних статистичних спостережень.
У межах погосподарського обліку місцеві ради ведуть облік особистих селянських господарств у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері статистики.
Погосподарський облік ведеться за формами первинної облікової документації, затвердженими наказом Держкомстату від 24.11.2015 № 340 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації для сільських, селищних та міських рад».
Форми погосподарського обліку заповнюють один раз при перезакладенні книг погосподарського обліку Надалі суцільні обходи об`єктів погосподарського обліку й опитування населення проводять кожного року в період з 01 до 18 січня.
Об`єктом погосподарського обліку є - домогосподарство (домашнє господарство) - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують свої кошти та витрачають їх. Ці особи можуть перебувати в родинних стосунках або стосунках свояцтва, не перебувати в будь-яких із цих стосунків або бути і в тих, і в інших стосунках. Домогосподарство може складатися з однієї особи.
Погосподарський облік не передбачає реєстраційних дій і не несе жодних правових наслідків для об`єктів, відносно яких він здійснюється Виключення об`єкта з погосподарського обліку здійснюється у разі відсутності нерухомого майна.
Таким чином, Відповідачі не можуть проживати та бути зареєстровані в будинку якого не існує.
Так, стаття 7 Закону України № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначає, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Як убачається з вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про виселення; 4) визнання особи безвісно відсутньою; 5) оголошення фізичної особи померлою.
Враховуючи викладене, задоволення позову власника про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, є належним способом усунення перешкод у користуванні власністю, а рішення суду - підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.
З огляду на викладене, оцінивши докази по справі в їх сукупності, враховуючи вказані норми закону, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, враховуючи повне задоволення позовних вимог, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений останнім при поданні позову до суду в розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 228, 229, 247, 258, 259, 263- 265, 273, 279, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 16, 317, 319, 321, 383, 391, 401-406 ЦК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -
Позов ОСОБА_1 до відповідача-1: ОСОБА_2 , відповідача-2: ОСОБА_3 , відповідача-3: ОСОБА_4 , відповідача-4: ОСОБА_5 , відповідача-5: ОСОБА_6 , відповідача-6: ОСОБА_7 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_3 , відповідача-7: ОСОБА_8 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Холмківська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , 1982 р.н , ОСОБА_3 , 1986 р.н, ОСОБА_4 , 1988 р.н, ОСОБА_9 , 1991 р.н, ОСОБА_6 , 2007 р.н., ОСОБА_7 , 2019 р, ОСОБА_8 , 2021 р.н. такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з відповідачів ОСОБА_2 , 1982 р.н , ОСОБА_3 , 1986 р.н, ОСОБА_4 , 1988 р.н, ОСОБА_9 , 1991 р.н, на користь позивача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у сумі по 302,80 грн. з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Відповідач-1: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Відповідач-2: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Відповідач-3: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Відповідач-4: ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Відповідач-5: ОСОБА_6 (2007 р.н., місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Відповідач-6: ОСОБА_7 (2019 р.н., місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Відповідач-7: ОСОБА_8 (2021 р.н., місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області М.М. Крегул