Справа № 536/1523/25
Провадження № 6/536/53/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Веремєєвої О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за поданням приватного виконавця Чупис Тетяни Петрівни про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. звернулася до суду з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами посилаючись, що на її виконанні перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа №461/7517/23 виданого 15.03.2024 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» коштів в сумі 233 944 грн 66 коп. Вжитими заходами встановлено, що боржнику належить на праві спільної сумісної власності 1/2 ч. житлового будинку загальною площею 25,8 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка на якій він розташований, кадастровий номер :01:006:0227, площею 0,1537 га і згідно відомостей з реєстру речових прав земельна ділянка належить боржнику на праві спільної сумісної власності. Оскільки для подальшого звернення стягнення на нерухоме майно боржника, а саме 1/2 ч. житлового будинку, виникла необхідність визначити розмір частки майна боржника на земельну ділянку, на якій він розташований, просить визначити, що боржнику ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 1/2 частина нерухомого майна, а саме: земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:006:0227, площею 0,1537 га, якою він володіє спільно з ОСОБА_2 .

Приватний виконавець Чупис Т.П. надала заява про розгляд подання за її відсутності.

Інші учасники судового провадження в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про дату, час і місце судового засідання, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Установлено, що 03.04.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №461/7517/23 виданого 15.03.2024 Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» коштів в сумі 233 944 грн 66 коп та про арешт коштів та майна боржника.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 05.05.2025, боржнику ОСОБА_1 належить на праві спільної сумісної власності 1/2 ч. житлового будинку загальною площею 25,8 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка на якій він розташований, кадастровий номер :01:006:0227, площею 0,1537 га.

Як проголошує ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбаченостаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження» .

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця (ч.6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження).

Порядок розгляду подання про визначення частки майна боржника у спільному майні передбаченийстаттею 443 ЦПК України, згідно з якою питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб.

Статтею 370 ЦК України також встановлено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Велика Палата Верховного Суду у пунктах 85, 87 постанови від 06 жовтня 2020 року у справі № 2-24/494-2009 (провадження № 12-4гс20) сформулювала такий правовий висновок, що якщо боржнику разом з іншими особами належить майно на праві спільної власності, але частка боржника в праві власності не визначена, то наявність спору між співвласниками щодо розміру такої частки не може бути перешкодою для звернення стягнення на частку боржника, бо у світлі практики Європейського суду з прав людини це означало би порушення права на справедливий суд у розумінністатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний. Водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким поданням (позовною заявою) в порядку позовного провадження.

У постанові від 22 грудня 2020 року у справі № 643/16464/17 (провадження № 61-4405) Верховний Суд, виходячи із обставин справи, вважав за можливе за результатами розгляду подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, визначивши ідеальну частку боржника у спільній сумісній власності.

Велика Палата Верховного Суду 15 січня 2020 року по справі № 367/6231/16-ц відступила від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 10 липня 2019 року у справі № 822/1154/16, шляхом вказівки, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Отже, визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення боргу із боржника, який немає іншого майна, на яке може бути звернено стягнення. Визначення такої частки не призведе до звуження належних боржнику прав на майно, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Відтак суд враховує, що при розгляді подання державного виконавця в порядкуст.443 ЦПК України вирішується питання не про виділ частки, що призводить до виділу її в натурі, припинення права спільної часткової власності на майно, а вирішується питання про визначення частки, що не є його поділом чи виділенням частки та не тягне за собою припинення права спільної часткової власності, а такий захід спрямований лише на забезпечення виконання рішення суду.

З огляду на викладене, суд подання задовольняє.

Керуючись ст. 258-261,353-354,443 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити подання приватного виконавця Чупис Тетяни Петрівни про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Визначити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на праві приватної власності належить 1/2 частина нерухомого майна, а саме: земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:006:0227, площею 0,1537 га, якою він володіє спільно з ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду.

СуддяС. М. Клименко