ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2915/24 Провадження№ 2/636/47/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року Чугуївський міський суд Харківської області в складі: головуючого судді Гніздилова Ю. М., за участю секретаря судового засідання Селевко Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Чугуївської міської ради Харківської області про визнання в порядку спадкування за законом,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 через свого предсатвника адвоката Крициної Юлії Олександрівни звернулась до суду з позовною заявою до Чугуївської міської ради Харківської області про визнання в порядку спадкування за законом.

Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік Позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про смерть №671, складений 11 листопада 2022 року Чугуївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків).

Зазначає, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 0,0081 га, кадастровий номер :29:002:0012, для будівництва індивідуальних гаражів, розташованої у АДРЕСА_1 та гаражу загальною площею 21,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що на день відкриття спадщини після померлого ОСОБА_2 до кола спадкоємців першої черги спадкодавця відносилася його дружина ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 , видане Відділом ЗАГС Чугуївського міськвиконкому Харківської області 05.07.1980 року, актовий запис №164.

Одночасно зазначає, що подружжя на день відкриття спадщини фактично проживало та було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

За життя ОСОБА_2 заповіту не склав.

Вважаючи себе спадкоємицею майна померлого Позивач звернулася до нотаріальної контори у строк, передбачений діючим законодавством України.

25.07.2023 року Позивач отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_3 , державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області, зареєстровано в реєстрі за № 1-543.

Однак спадщина, на яке видане дане свідоцтво складається з земельної ділянки площею 0,0081 га, кадастровий номер :29:002:0012, для будівництва індивідуальних гаражів, розташованої у місті Чугуєві, вулиця Комсомольська Харківської області. Ця земельна ділянка належить спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР №138434, виданого 15.07.2004 року Чугуївською міською радою на підставі Рішення ХХІІ сесії ХХШV скликання Чугуївської міської ради від 30.01.2004 року та зареєстровано в Книзі запису реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №374.

Також Позивач звертає увагу суду, що Позивачу було роз`яснено та запропоновано через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно звернутися до суду для оформлення права власності в порядку спадкування на гараж загальною площею 21,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , біля 23.

07 травня 2024 року судом відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначення підготовчого засідання.

На виконання розпорядження в.о. керівника апарату Чугуївського міського суду Харківської області від 24.03.2025 №01-08/44, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_4 у відставку, 27.03.2025 проведено повторний автоматизований розподіл вказаної судової справи між суддями, справу розподілено судді Гніздилову Ю.М.

Ухвалою від 23.04.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Чугуївської міської ради Харківської області, третя особа: Чугуївська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом прийнято до розгляду .

15 вересня 2025 року судом закрите підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник надала заяву, в якій просила розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги підтримала.

Відповідач до суду не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, справу розглянути за відсутності представника та прийняти рішення на підставі наявних доказів.

Третя особадо суду не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік Позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про смерть №671, складений 11 листопада 2022 року Чугуївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків).

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , видане Відділом ЗАГС Чугуївського міськвиконкому Харківської області 05.07.1980 року, актовий запис №164, позивач ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 .

Відповідно до Рішення Виконавчого комітету Чугуївської міської ради народних депутатів від 07.03.1987 року №109, громадянину ОСОБА_2 надано дозвіл на проведення будівництва гаража на земельній ділянці при домоволодінні АДРЕСА_3 , що належить його батьку ОСОБА_5 , що надав свою згоду на таке будівництво.

Рішенням VIIІ сесії Чугуївської міської ради VII скликання 12.05.2016 №250-VII було визначено перелік вулиць, які підлягають перейменуванню відповідно до Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки». Так, вулицю Комсомольська було перейменовано у вулицю Анатолія Злобіна.

За життя спадкодавець не здійснив державну реєстрацію права власності на спірний гараж.

Вартість гаража, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 25,1 кв.м. згідно звіту про оцінку майна від 05.10.2023 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності КП «Чугуївське МБТІ» складає 45 000 грн. (сорок п`ять тисяч гривень), 00 коп.

Згідно технічного паспорту КП «Чугуївське МБТІ» від 05.10.2023 року на гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , він значиться за ОСОБА_2 та виданий заявнику дружині власника ОСОБА_1 .

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_3 , державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області, зареєстровано в реєстрі за № 1-543, виданого 25.07.2023 року, позивач отримала у власність земельну ділянку площею 0,0081 га, кадастровий номер :29:002:0012, для будівництва індивідуальних гаражів, розташованої у місті Чугуєві, вулиця Комсомольська Харківської області. Ця земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР №138434, виданого 15.07.2004 року Чугуївською міською радою на підставі Рішення ХХІІ сесії ХХШV скликання Чугуївської міської ради від 30.01.2004 року та зареєстровано в Книзі запису реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №374.

Відповідно до відповіді Відділу містобудування та архітектури Чугуївської міської ради Харківської області від 28.08.2024 року №8 на адвокатський запит, щодо отримання ОСОБА_2 у службі головного архітектора міста технічної документації, необхідної для проведення будівництва гаража на земельній ділянці при домоволодінні АДРЕСА_3 , що було передбачено вищевказаним рішенням Виконавчого комітету Чугуївської міської ради народних депутатів, повідомлено що дана інформація не передавалася на зберіганні до відділу містобудування та архітектури Чугуївської міської ради Харківської області та запропоновано звернутися до Комунального підприємства «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації».

Згідно відповіді Чугуївської міської ради Харківської області №04-34/10 від 10.10.2024 року, повідомлено про відсутність рішення Виконавчого комітету Чугуївської міської ради Народних депутатів Харківської області про оформлення технічної документації громадянину ОСОБА_2 на збудований гараж за адресою: АДРЕСА_1 у архівних документах за 1987-1991 роки.

Також, відповідно до листа Комунального підприємства «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 01.11.2024 року №181, згідно матеріалів інвентаризаційної справи на гараж за адресою: АДРЕСА_1 , первинна інвентаризація вищезазначеного гаражу проводилась на підставі замовлення №1513 від 25.09.1987 року від ОСОБА_2 .

Одночасно нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області було надано відповідь 11.04.2024 року №584/01-16, відповідно до якої Позивачу було роз`яснено щодо неможливості видати свідоцтво про право власності на гараж загальною площею 21,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та запропоновано звернутися до суду для визнання права власності в порядку спадкування.

За життя ОСОБА_2 заповіту не склав.

Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зч.1ст.1261ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У Постанові Верховного Суду від 10.10.2018 № 557/1209/16-ц встановлено, що право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

З огляду на зазначене, правовий режим нерухомості визначається датою завершення будівництва, яка в даному випадку згідно з Технічним паспортом на гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленим 05.10.2023 КП «Чугуївське МБТІ», є 1988 роком.

Чинне на час побудови гаража законодавство не вимагало обов`язкової реєстрації нерухомого майна і виникнення права власності на нерухомість не залежало від державної реєстрації до 2004 р.

Дана правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 15.07.2019 року по справі №263/8226/16-ц, де наголошує, що спірне по справі домоволодіння, згідно із технічним паспортом побудоване до 1991 року, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про задоволення вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва (втратила чинність), якою не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності, збудованих до 05 серпня 1992 року. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних жилих будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. У технічному паспорті на спірний будинок у графі «рік побудови» зазначено 1940 рік, тобто, спірний будинок із господарськими будівлями та спорудами побудовано до 05 серпня 1992 року, а отже, померлий ОСОБА_1 набув за життя право власності на вказане домоволодіння, яке переходить у порядку спадкування до ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Відповідно до статті 86 ЦК УРСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

За пунктом 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19 березня 2013 року № 95, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Тобто, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року, якщо їх відповідність вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил підтверджується технічним паспортом, складеним за результатами технічної інвентаризації.

Аналогічна позиція міститься й у Постанові Верховного суду від 01.04.2020 року по справі № 760/1651/16-ц.

Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1).

У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку (лист Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року № 19-32/319).

У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивач спадщину після смерті чоловіка прийняла, є спадкоємцем за законом першої черги, спадкове майно у вигляді зазначеного гаражу дійсно належало спадкодавцю, інших спадкоємців не встановлено, відтак право позивача підлягає захисту в судовому порядку, шляхом визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,19,76-81,259,263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Чугуївської міської ради Харківської області, третя сторона - Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) право приватної власності на гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 25,1 кв.м., що належав за життя чоловіку Позивача ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю. М. Гніздилов