РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/499/25

2/609/312/2025

17 вересня 2025 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Катерняк О.М.

за участі секретаря судового засідання Мацишиної Г.О.,

представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Сідорова В.М., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Корфа П.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В:

1.27 травня 2025 року адвокат Сідоров Віталій Михайлович, який діє від імені та в інтересах позивачки ОСОБА_1 , звернувся до Шумського районного суду Тернопільської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину.

2.Позов обґрунтовано тим, що 07 вересня 2007 року позивачка та відповідач уклали шлюб, який зареєстровано Васьковецькою сільською радою Шумського району Тернопільської області. За час перебування у шлюбі у подружжя народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 21 листопада 2024 року №609/1219/24 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Позивачка разом із донькою хоча і зареєстровані в с. Бриків, проте фактично проживають у м. Тернопіль. Відповідач відмовився визначити за взаємною згодою розмір коштів на утримання дитини, добровільно аліменти також не сплачує. ОСОБА_2 не надає коштів на утримання неповнолітньої дочки, однак він повністю здоровий, може працювати та має змогу надавати дитині належне утримання, яке буде достатнім для забезпечення нормальних умов її виховання, навчання та проживання. Так, відповідач з 30 січня 2019 року прийнятий на роботу на посаду водія автотранспортного засобу міжнародних перевезень із суміщенням посади транспортного експедитора у ТОВ «АСКО-ЕКСПЕДИЦІЯ», його сукупній дохід за період з 01.05.2024 по 30.04.2025 склав 100927,15 грн. Однак позивачці достеменно відомо, що відповідач неофіційно має значно вищі доходи.

В свою чергу, ОСОБА_1 витрачає на утримання неповнолітньої дочки в місяць 30000 грн, а оскільки батьки зобов`язані у рівних частках утримувати своїх дітей, то сторона позивача просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини в розмірі 15000 грн. Як зазначає адвокат, у вищевказану суму щомісячних витрат в 30000 грн входять: оренда житла вартість якої за проживання у двокімнатній квартирі м. Тернопіль складає 12000 грн, що в частці на дочку становить 6000 грн; житлово-комунальні послуги середня сума яких складає 4000-5000 грн на місяць, що в частці на дочку становить 2000 грн; харчування (зокрема домашнє приготування, заклади громадського харчування, їдальня у навчальному закладі) витрати на яке для 17-річної дівчини складають 5000-6000 грн, що в частці на дочку становить 3000 грн; проїзд у громадському транспорті (громадський транспорт, таксі) близько 1000 грн на місяць; навчальні матеріали та ресурси (витрати на підручники, канцелярію, друк матеріалів для підготовки до семінарів, рефератів, доповідей та курсових робіт) річна сума яких складає 8000-9000 грн, що в перерахунку на місяць становить 660 грн; витрати на косметичні засоби, доглядові процедури, засоби гігієни (манікюр/педикюр, косметика, засоби гігієни) що в сумі складає 2300 грн; витрати на доглядові засоби для лікування акне необхідне лікування за рекомендацією лікаря складає суму 3330 грн; додаткові заняття з репетитором витрати на які в загальному розмірі складають 8400 грн на місяць; дозвілля 1500 грн на місяць; одяг 3000 грн на місяць. З урахуванням вищенаведених витрат, загальна сума 30000 на місяць є економічно обґрунтованою для забезпечення належного рівня життя та умов навчання 17-річної дочки, яка проживає з матір`ю та навчається у коледжі. Відтак, адвокат вважає, що сума аліментів у розмірі 15000 грн з батька відповідатиме принципу рівної відповідальності батьків за утримання дитини та будуть враховані потреби дочки в якісному харчуванні, транспорті, одязі, розвитку та професійній підготовці.

Стосовно стягнення додаткових витрат на дитину сторона позивача зазначає наступне. Першочергово неповнолітня ОСОБА_3 мала декілька записів до лікаря-стоматолога з метою лікування зубів, проведення професійної гігієни рота з метою попередження виникнення нового карієсу, проведення підготовки до встановлення брекет-системи і власне фіксація металевої самолігатурної брекет-системи. Загальна вартість лікування ОСОБА_3 у лікаря-стоматолога становить 66150 грн, а тому з відповідача підлягає стягненню 33075 грн, тобто половина загальної вартості. Крім того, неповнолітня ОСОБА_3 зверталась за консультацією до лікаря дерматовенеролога, згідно консультативного висновку останній встановлено діагноз «Акне. Постакне. Фолікуліт. Фолікулярний гіперкератоз». Позивачем понесено витрати на лікування згідно із рекомендаціями лікаря у розмірі 5647,06 грн, а відтак з відповідача підлягає стягненню половина цієї суми, що становить 2823,53 грн. Також, неповнолітня ОСОБА_3 зверталась за консультацією до лікаря-ендокринолога та лікарем встановлено діагноз автоімунний тиреоїдит, гірсутний синдром. Згідно із рекомендаціями лікаря на ряд обстежень та аналізів, придбання медикаментів позивачем витрачено 3768 грн, а тому з відповідача підлягає стягненню половина суми таких витрати, яка складає 1884 грн. Окрім іншого, позивачем понесені витрати на гінекологічні обстеження в розмірі 1050 грн, а тому з відповідача підлягає стягненню половина суми таких витрат в розмірі 525 грн. Також, позивачем витрачено на інші обстеження у розмірі 600 грн, і відтак з відповідача слід стягнути 300 грн, що складає половину суми витрат. Також, неповнолітня ОСОБА_3 зверталась за первинною консультацією до лікаря-гінеколога, за рекомендаціями якого останній проведено вакцинацію, вартість якої становить 18000 грн, половина яких також підлягає стягненню з відповідача. Додатково, неповнолітня ОСОБА_3 відвідала освітні курси, вартість яких становить 18858 грн та отримала по завершенню проходження курсів відповідний сертифікат. А тому з відповідача підлягає стягненню половина цих витрат в розмірі 7929 грн. В загальному розмірі позивачем понесено додаткових витрат на загальну суму 55536,53 грн.

На підставі викладеного, сторона позивача просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання спільної неповнолітньої дочки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі 15000 грн щомісячно починаючи стягнення з дати пред`явлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. А також одноразово стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 у розмірі 55536,53 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 понесені витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн.

3.20 червня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Корфа П.К. надійшов відзив на позовну заяву про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину. З позовними вимогами про стягнення аліментів в частині розміру аліментів, додаткових витрат на дитину, а також розміру витрат позивача на професійну правову допомогу не погоджується. Вказує, що відповідач ОСОБА_2 з 29 січня 2019 року працює водієм автотранспортного засобу міжнародних перевезень із суміщенням посади транспортного експедитора в ТОВ «АСКО-ЕКСПЕДИЦІЯ». Згідно довідки про заробітну плату вбачається, що в середньому щомісячний чистий дохід ОСОБА_2 становить 6500 грн, звідси слідує, що в будь-якому випадку аліменти для доньки в сумі 15000 грн щомісячно, є надміру великі навіть для офіційно працевлаштованого середньостатистичного працівника, яким є ОСОБА_2 . Тому відповідач не погоджується із визначеним позивачкою розміром аліментів, який слід зменшити з 15000 грн до 5000 грн, оскільки такий розмір аліментів відповідач буде спроможний сплачувати.

Щодо розміру додаткових витрат на дитину вказує, що додаткові витрати повинні бути зумовлені особливими обставинами, зокрема, коли дитина потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Зазначає: - встановлення брекет-системи це медична процедура, спрямована на виправлення стоматологічних естетичних проблем, а не лікування захворювання, а відтак сума 33075 є безпідставною; - сума витрат на лікування встановленого діагнозу «Акне. Постакне. Фолікуліт. Фолікулярний гіперкератоз» 2823,53 грн є підставною; - також вважає підставною суму витрат 1884 грн на лікування встановленого діагнозу «Автоімунний териоїдит, гірсутний синдром»; - суми витрат в розмірі 525 грн та 300 грн зазначені в блоках «Гінекологія» та «Інші обстеження» повністю покриваються аліментними виплатами, оскільки не є викликані особливими обставинами, такими як необхідність лікування, оздоровлення, перевірка стану здоров`я дитини; - навчання з метою здобуття професійної освіти не належать до особливих обставин, які передбачають стягнення додаткових витрат на утримання дитини, а тому оплата курсів в розмірі 7929 грн не охоплюється поняттям додаткові витрати, а відповідно є безпідставною; - вакцинація дитини від ВПЛ не вважається додатковими витратами на дитину у контексті аліментних зобов`язань, оскільки не входить до Національного календаря щеплень, а отже із сумою у розмірі 9000 грн не погоджується.

Також сторона відповідача не погоджується із розміром витрат позивача на надання правової допомоги, оскільки вважає їх завищеними. А відтак, просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4 лише частково: стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на дитину ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн щомісячно до досягнення дитиною 18-річчя; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину у розмірі 4707,53 грн, що є витратами на лікування наступних захворювань: «Акне. Постакне. Фолікуліт. Фолікулярний гіперкератоз», «Автоімунний териоїдит, гірсутний синдром», а в задоволенні решти позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

4.30 червня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Сідорова В.М. надійшла відповідь на відзив. Зазначає, що позивачка просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти в її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 15000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Із отриманої інформації від АТ «ПУМБ» про рух коштів по рахункам відповідача ОСОБА_2 , вбачається, що орієнтовний щомісячний дохід відповідача становить близько 75899,86 грн, а тому 15000 грн аліментів, які позивач просить стягнути від суми 75899,86 грн становить у відсотках 19,76% або ж 1/5 частки. Тобто, ОСОБА_1 заявлено позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання спільної дитини у розмірі 19,76% від загального місячного доходу ОСОБА_2 або ж 1/5 частки. Вважає, що відповідач свідомо приховує свої реальні доходи та намагається уникнути зобов`язання щодо матеріального забезпечення дитини. Не погоджується із доводами сторони відповідача щодо заперечення витрат на «Освітні курси», «Стоматологію», «Вакцинацію». Освітні курси вважає додатковими витратами, викликаними особливими обставинами (розвитком здібностей дитини) і позивачка має право вимагати стягнення половини їх вартості. Вважає необґрунтованим твердження сторони відповідача про те, що встановлення брекет-системи має виключно естетичну мету, оскільки ортодонтичне лікування є необхідним для забезпечення здоров`я, нормального розвитку та якості життя неповнолітньої доньки, що підтверджується медичними документами. Зауважує, що вакцинація проведена за рекомендацією лікаря-гінеколога спрямована на попередження захворюваності на рак. Вакцина «Гардасил 9» показана для активної імунізації осіб віком від 9 років для попередження ряду захворювань, спричинених ВПЛ.

Стосовно непогодження сторони відповідача із розміром витрат позивачки на правову допомогу, зазначає, що витрати на правову допомогу розміром 10000 грн є співмірними до складності справи, обсягу виконаної роботи та витраченого часу. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

5.06 серпня 2025 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Корфом П.К. подано заперечення на відповідь на відзив. Не погоджується із твердженням сторони позивача про те, що відповідач ОСОБА_2 має значно більші доходи. Вказує, що чистим доходом відповідача по заробітній платі в середньому за період з травня 2024 року по квітень 2025 року було 6800-7000 грн, що є неспівмірним з бажаними для позивачки аліментами в сумі 15000 грн. Зазначає, що дійсно з травня 2025 року у відповідача підвищилась заробітна плата до суми 22470 грн, проте після вирахувань ПДФО і військового збору ОСОБА_2 отримує на руки 17302 грн, що є знову ж неспівмірним з бажаними для позивачки аліментами в сумі 15000 грн. Не вважає за доходи відповідача суму надміру витрачених коштів на відрядження. Погоджується на стягнення із відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 5000 грн щомісячно до досягнення дитиною 18-річчя.

6.В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Сідоров В.М. підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

7.В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково та пояснив, що працює водієм автотранспортних міжнародних перевезень в ТОВ «Аско-Експедиція», до травня 2025 року отримував 7 тис.грн. заробітної плати, а з травня 2025 року 17 тис.грн., кошти, які йому надає підприємство на відрядження не вважає своїм доходом, згідний сплачувати 5 тис. грн аліментів на дитину, заперечує проти стягнення з нього додаткових витрат, оскільки такі витрати не погоджувались з ним. Стверджує, що минулого року, до Різдва, спілкувався з донькою, після чого він їй передав 20 тис.грн на стоматологічні послуги, вважає, що свою частку вніс. На даний час донька проживає з матір`ю в м.Тернопіль.

8.В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Корф П.К. зазначив, що відповідач не ухиляється від виконання свого обов`язку по утриманню дитини, разом з тим позов визнає частково, згідний сплачувати на утримання доньки аліменти у розмірі 5000 грн. У стягненні додаткових витрат просить відмовити, оскільки сторони їх не узгоджували. Крім того, просив врахувати, що кошти, які зараховувались підприємством на рахунок відповідача, становили заробітну плату та кошти на відрядження, суму надміру витрачених відповідачем коштів на відрядження не можна вважати його доходами, зважаючи на положення пп.а п.170.9.1 ст.170 Податкового кодексу України.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

9.Ухвалою суду від 29 травня 2025 року відкрито провадження за даним позовом в порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до судового розгляду на 25 червня 2025 року. Крім того, задоволено клопотання сторони позивача про витребування доказів.

10.Ухвалою суду від 25 червня 2025 року судовий розгляд справи відкладено на 05 серпня 2025 року, за клопотанням сторони позивача.

11.Ухвалою суду від 05 серпня 2025 року судовий розгляд справи відкладено на 25 серпня 2025 року, за клопотанням сторони відповідача.

12.У судовому засіданні 25 серпня 2025 року оголошено перерву до 16 вересня 2025 року.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

13. Відповідно до Рішення Шумського районного суду Тернопільської області №609/1219/24 від 21 листопада 2024 року, яке набрало законної сили 21 грудня 2024 року слідує, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 07 вересня 2007 року та зареєстрований Васьковецькою сільською радою Шумського району Тернопільської області, розірвано.

14.Повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Шумським відділом ДРАЦС у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції підтверджується, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Малі Садки Шумського району Тернопільської області. Її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

15.Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади слідує, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

16.Ідентична зареєстрована адреса проживання значиться у витягах з реєстру територіальної громади стосовно проживання сторін.

17.Наказом (Розпорядженням) №15-к від 29 січня 2019 року виданим Товариством з обмеженою відповідальністю «АСКО-ЕКСПЕДИЦІЯ» підтверджується, що ОСОБА_2 прийнятий на роботу з 30 січня 2019 року водієм автотранспортних засобів міжнародних перевезень транспортної служби товариства із суміщенням посади транспортного експедитора.

18.Згідно із Наказом №902 від 24.09.2024 «Про службове відрядження За кордон», виданим Товариством з обмеженою відповідальністю «АСКО-ЕКСПЕДИЦІЯ» вбачається, що ОСОБА_2 відряджено згідно заявки терміном на 58 днів з 26 вересня 2024 року по 22 листопада 2024 року. Метою відрядження є доставка вантажу.

19.У Довідці №АЕ000000016 від 07.05.2025, що видана Товариством з обмеженою відповідальністю «АСКО-ЕКСПЕДИЦІЯ» міститься інформація про те, що ОСОБА_2 дійсно працює в ТОВ «АСКО-ЕКСПЕДИЦІЯ» з 30.01.2019, займає посаду водій автотранспортних засобів міжнародних перевезень. Дохід за період з 01.05.2024 по 30.04.2025 склав 100927,15 грн.

20.Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 вбачається, що на відповідних сторінках документа присутні відмітки про виїзд за кордон та в`їзд на території України.

21.На вимогу суду Акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» надано довідку №КНО-07.8.5/7662БТ від 11.06.2025, у котрій повідомляють, що на ім`я ОСОБА_2 за період з 01.01.2024 по 29.05.2025 було відкрито п`ять рахунків, два з яких закрито в липні та серпні 2024 року. До листа додано Диск CD-R із виписками по рахунках.

Так, із оглянутого та дослідженого диску вбачається наступне, рух коштів проходить по поточних рахунках відповідача IBAN НОМЕР_3 та IBAN НОМЕР_4 .

Рахунок НОМЕР_3 використовується здебільшого для переказу відповідачем коштів між своїми рахунками, погашення заборгованості за кредитними зобов`язання, за період з 01.01.2024 по 29.05.2025 на рахунок поступило 144 710,37 грн, витрачено 180753,91 грн.

На рахунок IBAN НОМЕР_4 за період з 15.01.2024 по 29.05.2025 поступило 1 103 121,92 грн, витрачено 1 098 042,71 грн., в тому числі, від ТОВ «АСКО-ЕКСПЕДИЦІЯ» надійшло 929614,32 грн, від АТ «ПУМБ - 80000 грн кредитних коштів, 10000 грн. депозитних коштів, виплати кешбеку від АТ «ПУМБ», перекази між своїми рахунками.

22. Крім того, судом оглянуто та досліджено Довідку №АЕ000000018 від 04.07.2025, надану ТОВ «АСКО-ЕКСПЕДИЦІЯ» про те, що ОСОБА_2 дійсно працює в ТОВ «АСКО-ЕКСПЕДИЦІЯ» з 30.01.2019 на посаді водія автотранспортних засобів міжнародних перевезень. Його дохід за період з 01.07.2024 по 30.06.2025 склав 129667,15 грн, а після відрахувань до бюджету 101658,66 грн. Слід відмітити, що починаючи з травня 2025 року значно збільшився сукупній дохід відповідача та становить 22470 грн у місяць, сума до виплати 17301,90 грн в місяць.

З Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 04.08.2025 вбачається, що ОСОБА_2 в період з травня 2024 по червень 2025 (14 місяців) отримав від ТОВ «АСКО-ЕКСПЕДИЦІЯ» дохід після відрахування суми податку та військового збору: по заробітній платі 114699,66 грн, по надміру витрачених коштів на відрядження 189567,24 грн, всього: 304266,90 грн, з яких в середньому в місяць по надміру витрачених коштів на відрядження (189567,24 грн : 14 міс.) 13540,52 грн. Враховуючи підвищення з травня 2025 року заробітної плати, яка після відрахувань до бюджету складає 17301,90 грн та середньомісячну суму по надміру витрачених коштів на відрядження 13540,52 грн., середній дохід відповідача в місяць складає 30842,42 грн.

22.Із копії студентського квитка серії НОМЕР_5 вбачається, що ОСОБА_3 дійсно навчається на денній формі навчання у Галицькому фаховому коледжі імені В`ячеслава Чорновола, на юридичному факультеті.

23.На підтвердження факту винайму житла стороною позивача додано до матеріалів справи копію Договору оренди житлового приміщення, де однією із сторін договору орендарем є ОСОБА_1 , іншою стороною договору орендодавцем зазначено особу, прізвище якої зафарбовано коректором. Місце укладення договору - м. Тернопіль, орендна плата становить 300 дол. США за місяць, строк користування 12 місяців з правом продовження за усним погодженням сторін. Також у договорі відсутня дата укладення такого, адреса орендованого житла, дата заселення.

24.На підтвердження витрат на придбання одягу для неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , стороною позивача надано чеки від ФОП, ТОВ (чек № від 29.04.2025, фіскальний чек №3 від 12.05.2025, фіскальний чек №4 від 12.05.2025), загальна сума витрат за якими становить 7527,50 грн.

На підтвердження додаткових витрат, стороною позивача надано такі докази.

25. Блок «Стоматологія»:

-Акт приймання-передачі наданих послуг від 08 травня 2025 року, наданий ФОП ОСОБА_6 (стоматологічний кабінет), складений щодо лікування пацієнта ОСОБА_3 , у якому перераховано: надані послуги, лікування; дати візиту; вартість наданих послуг; статус оплати. Згідно із даним актом загальна вартість наданих послуг складає 66150 грн, послуги надані в повному обсязі, оплата здійснена в повному обсязі. У акті зафіксовано 15 найменувань наданих спеціалістом послуг, без визначення жодної процедури лікування.

-Фіскальні чеки, надані ФОП ОСОБА_6 про оплату наданих послуг, а саме: чек № від 06.11.2024 на загальну суму 3050 грн; чек № від 07.11.2024 на загальну суму 2600 грн; чек № від 08.11.2024 на загальну суму 1000 грн; чек № від 11.11.2024 на загальну суму 3600 грн; чек № від 18.11.2024 на загальну суму 27500 грн; чек № від 18.12.2024 на загальну суму 300 грн; чек № від 17.01.2025 на загальну суму 27000 грн; чек № від 19.02.2025 на загальну суму 300 грн; чек № від 19.03.2025 на загальну суму 300 грн; чек № від 15.04.2025 на загальну суму 500 грн;

-Розрахунок додаткових витрат на дитину Блоку «Стоматологія», у якому перелічено надані послуги, вартість та докази/підтвердження понесених витрат на загальну суму 66150 грн, що узгоджується із загальною сумою згідно із вищезгаданими чеками.

26. Блок «Дерматологія»:

-Консультативний висновок дерматовенеролога від 14.04.2025 наданий OXFORD MEDICAL, історія №2025.069923, ОСОБА_3 . У висновку встановлено діагноз: Акне. Постакне. Фолікуліт. Фолікулярний гіперкератоз. Рекомендоване лікування, яке погоджено з мамою та пацієнткою, а саме: дієта, ряд засобів для шкіри обличчя, плечей та спини;

-Квитанції про оплату консультації в Оксфорд Медікал на суму 650 грн;

-Чеки на оплату товарів в аптеках: чек №95589 від 17.04.2025 на загальну суму 783,50 грн; чек від 05.05.2025 на загальну суму 503,70 грн; чек №139552 від 05.05.2025 на загальну суму 890 грн; чек №78144 від 15.04.2025 на загальну суму 478 грн; чек №78145 від 15.04.2025 на загальну суму 1343,50 грн; чек №137865 від 15.04.2025 на загальну суму 1003,06 грн;

-Розрахунок додаткових витрат на дитину Блоку «Дерматологія», у якому перелічено надані послуги, вартість та докази/підтвердження понесених витрат на загальну суму 5647,06 грн, що узгоджується із загальною сумою згідно із вищезгаданими чеками.

27. «Ендокринолог»:

-Висновок ендокринолога доцента ТОВ «Медичний центр Святої Терези» ОСОБА_7 від 10.01.2025, пацієнта ОСОБА_3 . У висновку встановлено діагноз: Автоімунний тиреоїдит. Еутиреоз (клінічно). Гірсутний синдром (?), прописано ряд рекомендацій;

-Протокол ультразвукового обстеження щитоподібної залози від 15.01.2025 проведений лікарем ТОВ «ДЦ ТЕРЛАБ» ОСОБА_8 . Зроблено висновок: УЗ ознаки аутоімунного тиреоїдиту;

-Висновок ендокринолога доцента ТОВ «Медичний центр Святої Терези» ОСОБА_7 від 10.01.2025, пацієнта ОСОБА_3 . У висновку встановлено діагноз: Автоімунний тиреоїдит. Еутиреоз Гірсутний синдром. Недостатність вітаміна Д3, прописано ряд рекомендацій.

- Фіскальний чек №3К0КFGJC9Y4 від 10.01.2025 про оплату наданих послуг ТОВ «ЛДЦ святої Терези» на загальну суму 2768 грн; фіскальний чек №xphhKi21sNQ від 17.01.2025 про повторну консультацію лікаря ендокринолога на загальну суму 550 грн; фіскальний чек №Xoe1Hr-EP50 від 15.01.2025 про оплату УЗД щитоподібної залози на загальну суму 450 грн;

-Розрахунок додаткових витрат на дитину Блоку «Ендокринолог», у якому перелічено надані послуги, вартість та докази/підтвердження понесених витрат на загальну суму 3768 грн, що узгоджується із загальною сумою згідно із вищезгаданими чеками.

28.Блок «Гінекологія», Блок Інші обстеження», Блок «Вакцинація», Блок «Освітні курси»:

-Акт виконаних робіт при наданні амбулаторно-поліклінічної допомоги №08-01-2025 від 08.01.2025 ТОВ «Медичний центр святої Терези», у якому перераховано назву послуги, дату, ціну та суму до сплати. Так, за проведення первинної консультації лікаря акушер-гінеколога + УЗД органів малого тазу сплачено суму 1050 грн;

-Фіскальний чек №ytJEyfIP8rU від 21.05.2025 про оплату препарату Гардасил 9 на загальну суму 18000 грн;

-Чек №389246 від 07.11.2024 про оплату КТ скронево-нижньощелепних суглобів на загальну суму 600 грн;

-Платіжна інструкція № 1.93862503.1 про оплату за навчання на загальну суму 5286 грн; Платіжна інструкція № 2.98249583.1 про оплату за навчання на загальну суму 5286 грн; Платіжна інструкція № 1.104170721.1 про оплату за навчання на загальну суму 5286 грн. Загальний розмір витрат на оплату за навчання 15858 грн;

-Сертифікат №, який підтверджує, що ОСОБА_9 успішно пройшла курс «Freelance U 2.0»;

-Розрахунок додаткових витрат на дитину Блоку «Гінекологія», Блоку Інші обстеження», Блоку «Вакцинація», Блоку «Освітні курси», у якому перелічено надані послуги, вартість та докази/підтвердження понесених витрат на загальну суму 35508 грн, що узгоджується із загальною сумою згідно із вищезгаданими чеками.

29.Всього позивачкою витрачено на оплату додаткових витрат для дитини 111073,06 грн.

30.Стороною відповідача надано суду характеристику на гр. ОСОБА_2 , яку надало Товариство з обмеженою відповідальністю «АСКО-ЕКСПЕДИЦІЯ». Загалом, ОСОБА_2 охарактеризовано виключно з позитивної сторони.

Крім того, надано характеристику на гр. ОСОБА_2 за місцем його проживання старостою Бриківського старостинського округу Шумської міської ради Тернопільської області. ОСОБА_10 охарактеризовано виключно позитивно.

ІV. Оцінка Суду.

32. Згідно зі ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

33. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

34. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

35. Відповідно до ч. 3 ст. 2, ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності.

36. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стосовно позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне.

37. Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, визначено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

38. Главою 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

39. Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

40. Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

41. Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

42. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказаний обов`язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них.

43. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З приписів зазначених правових норм вбачається, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими.

44. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

45. Окрім цього, відповідно до ст.182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У зв`язку із вищевикладеним, суд враховує матеріальне становище дитини, яку утримує та доглядає позивачка, матеріальне становище відповідача, який працює (згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 04.08.2025) та отримував заробітну плату, яка з травня 2025 року, після відрахувань до бюджету складає 17301,90 грн та дохід по надміру витрачених коштах на відрядження - середньомісячну суму 13540,52 грн., середній дохід відповідача в місяць складає 30842,42 грн, стан здоров`я дитини. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками, а також вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дитини, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін.

46. Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить з 1 січня 2025 року 3196 гривень.

Таким чином, законодавцем визначено, що прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

47. Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

48. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відтак, враховуючи однозначну необхідність у витратах на дитину, виходячи із засад справедливості, добросовісності і розумності (ч.9 ст.7 СК України), згоду відповідача на сплату щомісячно аліментів у розмірі 5000 грн, відсутності доказів фінансової спроможності відповідача сплачувати аліменти в розмірі, у якому просить позивачка, з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі 7000 грн, щомісячно, починаючи з 27 травня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір відповідатиме інтересам дитини, буде необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку і не порушуватиме права кожної із сторін.

49. Згідно з ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стосовно позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, суд зазначає наступне.

50. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Так, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий із батьків зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

51. Частина 2 статті 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.

52. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

53. Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.

54. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат.

Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

55. У пункті 18 вищезазначеної постанови зазначено, що передбачені ст.185 СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

56. Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік таких додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрат є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами.

57. Верховний Суд у справі № 520/12681/17 зазначив, що розмір додаткових витрат на дитину має бути обґрунтованим відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

58. Ураховуючи наведене, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 та постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 520/12681/17.

59. Так, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на: стоматологічні процедури, в тому числі фіксацію металевої самолігатурної брекет-системи на верхню та нижню щелепи; дерматологічні процедури, зокрема лікування ОСОБА_11 ; лікування за зверненням до лікаря-ендокринолога; консультацію у лікаря акушер-гінеколога; інші обстеження; вакцинацію; освітні курси тощо.

Надаючи оцінку заявленим вимогам, дослідивши надані докази на їх обґрунтування, суд визнає вказані позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: Блоку «Стоматологія», Блоку «Гінекологія», Блоку «Інші обстеження», Блоку «Вакцинація» та Блоку «Освітні курси» необґрунтованими та не вбачає підстав для їх задоволення. Витрати позивачки не є додатковими витратами в розумінні статті 185 СК України, оскільки вони не викликані особливими обставинами, не викликані особливими потребами, а відносяться до загальних потреб дитини, які покриваються за рахунок аліментів і витрат того з батьків, що мешкає з дитиною, та є складовою аліментів. Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 01.04.2019 року у справі № 233/3518/17.

Суд наголошує, що позивачкою не доведено наявність у доньки певних захворювань та/або необхідність у розвитку певних її здібностей, тому ці ознаки не є тими особливими обставинами із якими законодавець у ст. 185 СК України пов`язує необхідність участі іншого з батьків у витратах з цим пов`язаних. Крім того ряд витрат стоматологічних послуг була здійснена ще до розірвання шлюбу сторін та стягнення аліментів, що вказує спільність витрат подружжя. А також, стоматологічні процедури, такі як фіксація металевих брекет-систем, професійна гігієна порожнини рота, в даному випадку, не носять лікувального характеру, а на думку суду є більш естетичним виправленням дрібних недоліків, які не тягли б негативних наслідків, у разі їх невиконання.

Стосовно проведеної вакцинації дитини препаратом Гардасил 9, то суд погоджується із думкою сторони відповідача про те, що вакцинація проти вірусу папіломи людини не є обов`язковою в Україні, а є рекомендованою.

Позивачка в свою чергу не доводить належним чином нагальну і дійсну потреби проведення щеплення та установлення брекет-системи.

Окрім того, понесення таких витрат є добровільним волевиявленням позивачки. Позивач не довела наявності особливих обставин відносно доньки ОСОБА_3 , які б свідчили про необхідність понесення додаткових витрат. Відсутні у позові й належні та допустимі докази на підтвердження того, що позивачка узгодила виникнення та наявність таких витрат з відповідачем, тому такі витрати, понесені позивачкою на власний розсуд, в силі вимог ст. 185 СК України не можуть вважатися додатковими витратами. (постанова Верховного Суду від 22.04.2022 у справі № 761/27222/20 провадження № 61-8815св21).

60. Стосовно витрат, перелічених стороною позивача у Блоках «Дерматологія» та «Ендокринологія» на загальну суму 4707,53 грн, які у відзиві визнано відповідачем, а під час судового розгляду відповідач заперечив проти їх відшкодування, слід зазначити, що такі підлягають до стягнення із відповідача, оскільки такі витрати обумовленні консультативним висновком дерматовенеролога та висновками ендокринолога із встановленими діагнозами та направлені саме на лікування дитини, а отже їх слід віднести до додаткових витрат.

61. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

62 Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

63. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

64. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

65. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд, з урахуванням позицій сторін, дотримуючись принципів рівності та пропорційності, з метою дотримання балансу захисту прав, свобод та інтересів сторін, приймаючи до уваги положення ст. 185 Сімейного кодексу України, приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3 , одноразово в сумі 4707,53 грн.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

66. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, слід зазначити наступне. Оскільки позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 1211,20 грн судового збору.

67. Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

68. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Витрати на професійну правничу допомогу, відповідно до положень вказаної вище статті, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

69. В силу частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

70. Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12,46,56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Такий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 20 травня 2020 року у справі № 154/1435/18-ц та від 17 березня 2021 року у справі № 712/1720/19.

З огляду на вищевикладене, враховуючи складність справи, обсяг наданої адвокатом правничої допомоги, заявлений розмір витрат, суд вважає, що до стягнення з відповідача ОСОБА_2 підлягають понесені позивачем витрати на правову допомогу у сумі 3209 грн, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, оскільки, суд частково задовольняє позовні вимоги, що становить 32,09 % від ціни позову. Суд зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Враховуючи, що сторона позивача просить стягувати щомісячно з відповідача 15000 грн аліментів та одноразово стягнути 55536,53 грн, то ціна позову в цьому випадку складатиме 145536,53 грн (15000*6+55536,53). Судом частково задовольняються позовні вимоги, зокрема з відповідача вирішено стягувати щомісячно по 7000 грн (7000*6=42000) аліментів на утриманні дитини та одноразово стягнути 4707,53 грн додаткових витрат на дитину. А отже, сума стягнутих коштів у розмірі 46707,53 грн (42000+4707,53) становить 32,09% від ціни позову (15000*6+55536,53).

На підставі статей 15, 141, 180, 181, 182, 185, 191 Сімейного кодексу України та керуючись статтями 2, 4, 5, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 133, 137, 141, 263-265, 430 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 27 Конвенції про права дитини, ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», суд

У Х В А Л И В:

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

2.Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання спільної неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 7000 (сім тисяч гривень) грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позовної заяви 27 травня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

3.Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

4.Одноразово стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання спільної неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 4707,53 (чотири тисячі сімсот сім гривень 53 копійки) грн.

5.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правову допомогу в розмірі 3209 (три тисячі двісті дев`ять гривень) грн.

6.Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) грн.

7.В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 22 вересня 2025 року.

Реквізити сторін:

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , паспорт НОМЕР_7 ).

Відповідач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_8 , РНОКПП НОМЕР_9 ).

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК