Справа №752/5732/25
Провадження №2/752/4824/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кокошка О.Б.,

за участю секретаря Потапенко Д.І.,

представника позивача Греськів І.І.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження питання про прийняття зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Київської міської ради, Національного природного парку «Голосіївський», третя особа державний реєстратор державного підприємства «Сетам» Борискевич Максим Ігорович про визнання незаконними та скасування окремих пунктів рішення, скасування державної реєстрації земельної ділянки та припинення прав та їх обтяжень щодо земельної ділянки, по справі №752/5732/25,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться цивільна справа №752/5732/25 за позовною заявою заступника керівника Київської міської прокуратури Рябенка Максима в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа Національний природний парк «Голосіївський», державний реєстратор Державного підприємства «Сетам» Борискевич Максим Ігорович про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою.

У вказаній позовній заяві позивач просив:

- усунути перешкоди власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою кадастровий номер :79:304:0007 шляхом скасування рішення державного реєстратора Державного підприємства «Сетам» Борискевича М.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №30134061 від 21.06.2016 та здійснену на його підставі в державному реєстру речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно (реєстраційний номер) об`єкта 00, номер запису про право власності 15054797), з одночасним припиненням права власності ОСОБА_1 на нього;

- усунути перешкоди власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою кадастровий номер :79:304:0007 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 знести об`єкт самочинного будівництва - садовий-дачний будинок загальною площею 38,5 кв.м, розташований по АДРЕСА_1 (за координатами у форматі десяткових градусів: 50.3762470, 30.5206542);

- судові витрати стягнути з відповідача на користь Київської міської прокуратури.

01.08.2025 відповідачем ОСОБА_1 подана по справі №752/5732/25 зустрічна позовна заява до Київської міської ради, Національного природного парку «Голосіївський», третя особа державний реєстратор державного підприємства «Сетам» Борискевич Максим Ігорович про визнання незаконними та скасування окремих пунктів рішення, скасування державної реєстрації земельної ділянки та припинення прав та їх обтяжень щодо земельної ділянки.

Після звернення із зустрічним позовом та відзивом на позов - 23.09.2025 відповідач ОСОБА_1 надала до суду клопотання.

В обґрунтування вказаного клопотання вказала, що 07.02.2024 потрапив під ракетний обстріл збройних сил Російської Федерації житловий будинок, в якому розташована її квартира. Внаслідок вказаних обставин її квартира зруйнована та стала непридатною для житла. Вказані обставини підтверджуються відповідними документами. Через вказані обставини вона та її сім`я не проживають за адресою: АДРЕСА_2 , внаслідок чого листоноша не могла вручити їй рекомендовану кореспонденцію суду від 23.04.2025 разом із копією позову з додатками.

Просила задовольнити заяву про повернення розгляду справи на стадію попереднього провадження від 01.08.2025, а у разі відмови у задоволенні заяви поновити пропущені строки на подання відзиву та зустрічного позову.

Відповідач ОСОБА_1 у підготовчому засіданні підтримала зустрічний позов, просила його об`єднати в одне провадження із первісним позовом.

Представник позивача прокурор Греськів І.І. у підготовчому засіданні заперечувала проти об`єднання для спільного розгляду вказаних позовів.

Інші учасники справи в підготовче засідання не з`явилися.

Перевіривши зустрічну позовну заяву та додані до неї документи, дослідивши письмові матеріали справи, розглянувши питання про прийняття зустрічної позовної заяви, суд вважає, що поданий зустрічний позов не підлягає прийняттю та об`єднанню в одне провадження з первісним позовом, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

У постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі №522/9011/19 зазначено, що згідно з ч. 2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Отже, прийняття зустрічного позову можливе за дотримання умов, передбачених частиною другою статті 193 ЦПК України, і залежить від того, наскільки суд вважає за доцільне розглядати цей позов у одному провадженні з первісним. При цьому вищевказаною нормою процесуального закону визначено дві альтернативні ознаки зустрічного позову: або взаємопов`язаність первісного та зустрічного позовів, що зумовлює їх спільний розгляд, зокрема, коли обидва позови виникають з одних правовідносин; або їх взаємовиключність, коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Зустрічний позов, який прийнятий судом для спільного провадження з первісним позовом, повинен знайти вирішення у виді загального рішення, яке має містити відповідь на обидві заявлені вимоги (як позивача, так і відповідача). Задоволення зустрічного позову спричиняє відмову в задоволенні первісного позову, однак не виключає можливості як задоволення обох вимог, так і однієї повністю, а іншої частково.

У постанові Верховного Суду від 07.06.2023 в справі №459/1490/21 вказано, що відповідно до ч. 1-3 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Отже, прийняття зустрічного позову можливе за дотримання умов, передбачених частиною другою статті 193 ЦПК України, і залежить від того, наскільки суд вважає за доцільне розглядати цей позов у одному провадженні з первісним.

Аналіз вказаних положень закону свідчить про те, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

За своєю сутністю зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача.

Умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, що виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів, оскільки це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити фактичні взаємовідносини сторін, виключити ухвалення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Отже, зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог унеможливлює задоволення вимог позивача. Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного зі співпозивачів). Умовою пред`явлення зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним; взаємопов`язаність позовів виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин.

Аналогічні за змістом правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі №200/22329/14-ц.

Водночас право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Таке право може бути реалізовано за умови не лише їх взаємопов`язаності, а й доцільності їх спільного розгляду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі №910/2987/18).

Поняття «предмет спору» та «предмет позову» не тотожні поняття, оскільки предмет спору - це, як правило, матеріально-правовий об`єкт (кошти, нерухоме майно, земельна ділянка), а предмет позову - це матеріально-правова вимога (іншими словами, спосіб захисту) стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Отже, враховуючи викладене, взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у наступному: обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному та правильному вирішенню спору, взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; вимоги за зустрічним та первісним позовами можуть зараховуватись; задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю або частково.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 зустрічний позов подала 01.08.2025 у строк для подання відзиву, тобто у строк, передбачений ст. 193 ЦПК України.

15.04.2025 судом постановлена ухвала про відкриття провадження у справі, якою справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з повідомленням та викликом сторін.

02.05.2025 на адресу суду повернувся поштовий конверт надісланий відповідачу ОСОБА_1 (копія ухвали від 15.04.2025 разом із копією позову з додатками) у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

28.05.2025 судом постановлена про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

18.07.2025 відповідач ОСОБА_1 надала суду заяву про ознайомлення з матеріалами вказаної справи.

18.07.2025 відповідач ОСОБА_1 отримала копію ухвали від 28.05.2025, копію позову з додатками, судову повістку та ознайомилася з матеріалами вказаної справи.

30.07.2025 відповідач ОСОБА_1 ознайомилася з матеріалами вказаної справи.

Разом з цим, судом у судовому засіданні від 25.09.2025 була постановлена протокольна ухвала про поновлення строку відповідачу для подання зустрічного позову та відзиву на позов.

Форма і зміст поданої ОСОБА_1 зустрічної позовної заяви відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

У вказаній справі предметом спору між державою в особі Київської міської ради та ОСОБА_1 є захист права власності територіальної громади міста Києва на земельну ділянку природно-заповідного фонду, тоді як за зустрічним позовом відповідач не погоджується з передачею спірної земельної ділянки на праві постійного користування НПП «Голосіївський» для експлуатації та обслуговування природного парку.

Вимоги первісного позову за своїм характером є негаторними, тобто спрямованими на усунення перешкод державі в особі Київської міської ради здійснювати права власника спірної земельної ділянки, тоді як вимоги зустрічного позову спрямовані на скасування передачі спірної земельної ділянки в постійне користування НПП «Голосіївський». При цьому, уразі скасування пунктів 2, 3 рішення Київської міської ради «Про надання земельних ділянок Національному природному парку «Голосіївський» для експлуатації та обслуговування Національного природного парку «Голосіївський» у Голосіївському районі м. Києва» від 26 січня 2012 року №69/7406, з подальшим скасуванням державної реєстрації, спірна земельна ділянка однаково залишиться у власності територіальної громади.

Отже, судом встановлено, що первісний та зустрічний позови містять різний зміст вимог, обставин, які підлягають доказуванню, а задоволення первісного позову не може повністю або частково виключити задоволення зустрічного позову, а їх спільний розгляд може затягнути та ускладнити вирішення вказаної справи.

Крім того, суд вважає, що зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для спільного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог унеможливлює задоволення вимог позивача. Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного (або одного зі співпозивачів).

Як вбачається зі змісту первісного позову, позивачем у первісному позові є держава в особі Київської міської ради, в інтересах якої заявлено вимоги про усунення їй, як власнику, перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою. Водночас у зустрічному позові визначено два відповідача - Київську міську раду та Національний природний парк «Голосіївський».

Отже, в порушення норм процесуального закону, відповідачем в зустрічному позові визначено інше коло відповідачів, зокрема пред`явлено позов до третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Національного природного парку «Голосіївський».

Таким чином, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору за первісним позовом, у зустрічному позові, на думку відповідача, набула статусу відповідача.

Отже, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги не є взаємопов`язаними з вимогами за первісним позовом, а задоволення зустрічного позову не виключить повністю або частково задоволення первісних вимог.

За таких обставин, суд вважає, що спільний розгляд первісного та зустрічного позовів є не доцільним, внаслідок чого за необхідне слід відмовити у прийнятті та об`єднанні в одне провадження вказаних позовів.

Керуючись ст.ст. 187-188, 193-194, 197, 260-261, 352-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у прийнятті та об`єднанні в одне провадження з первісним позовом заступника керівника Київської міської прокуратури Рябенка Максима в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа Національний природний парк «Голосіївський», державний реєстратор Державного підприємства «Сетам» Борискевич Максим Ігорович про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, зустрічний позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, Національного природного парку «Голосіївський», третя особа державний реєстратор державного підприємства «Сетам» Борискевич Максим Ігорович про визнання незаконними та скасування окремих пунктів рішення, скасування державної реєстрації земельної ділянки та припинення прав та їх обтяжень щодо земельної ділянки.

Роз`яснити, що із заявленими позовними вимогами, викладеними у зустрічній позовній заяві, відповідач може звернутися до суду для самостійного розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала складена 25.09.2025.

Суддя О. Б. Кокошко