ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/8480/17 Головуючий суддя І інстанції Муратова С. О.
Провадження № 22-ц/818/990/25 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Холод М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури на рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2024 року, у справі № 641/8480/17, за позовом Харківської місцевої прокуратури №5 Харківської області (Слобідської окружної прокуратури м. Харкова) в інтересах держави в особі Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (Головного управління Державної податкової служби у Харківській області) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням,

в с т а н о в и в:

12.12.2017 до Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду, спричинену кримінальним правопорушенням в розмірі - 1 777 151 грн. 33 коп.

Позовна заява мотивована тим, що ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.09.2017 у справі №641/4991/17-к ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 212 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження №0000118 закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. Так, ОСОБА_1 , займаючи посаду генерального директора ТОВ СУАП «Веда-Холдінг», виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, покладені на нього відповідно до статуту ТОВ СУАП «Веда-Холдінг», затвердженого протоколом загальних зборів учасників товариства, являвся службовою особою підприємства. При цьому, ОСОБА_1 відповідав за правильність обчислення і своєчасність сплати податків та обов`язкових платежів, як це передбачено чинним законодавством України, а саме, згідно Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Діючи в порушення зазначених вимог законодавства, усвідомлюючи покладену на нього відповідальність і бажаючи уникнути виконання обов`язків перед бюджетом, ОСОБА_1 здійснив умисні протиправні дії за наступних обставин. ТОВ СУАП «Веда-Холдінг» та Радою з питань спеціального режиму інвестиційної діяльності на території м. Харкова укладено договір від 26.04.2002 №53-02 на реалізацію інвестиційного проекту «Створення підприємства для виробництва високоякісного борошна», який реалізується на території м. Харкова. Під час реалізації інвестиційного проекту підприємству ТОВ СУАП «Веда-Холдінг» надано ряд пільг, серед яких підприємство використовувало лише пільги по звільненню від сплати ввізного мита та податку на додану вартість, а також право на включення до валового доходу підприємства з метою оподаткування суми інвестицій, одержаної для реалізації Проекту. Також згідно інвестиційного проекту передбачено внесення інвестицій, отриманих у вигляді позикових коштів на придбання у компанії Lindab Kfs, Угорщина, контракт №ZX-02-046UA від 01.08.2002, збірної будівельної металоконструкції для борошномельного комплексу. Так, при проведенні митного оформлення інвестиції підприємством використано пільги по звільненню від сплати ввізного мита та податку на додану вартість у сумах: мито - 2000176,22 грн., ПДВ - 440387,68 грн.

ОСОБА_1 , будучи службовою особою ТОВ СУАП «Веда-Холдінг», в забезпечення своєчасного повернення по кредитним договорам з Акціонерним Східно-Українським Банком «Грант» від 24.08.2002 №40, від 24.08.2002 №43, від 18.08.2002 №29, 19.11.2004 укладено іпотечний договір нерухомого майна №4034, згідно якого в якості предмету іпотеки була передана збірна будівельна металоконструкція - будинок LINAR Sistem Line, ввезена в Україну в межах реалізації Інвестиційного проекту та 08.12.2004 укладено договір залогу майна №40/43/23- «3», згідно якого в якості залогу передано обладнання млин, ввезеного в Україну в межах реалізації інвестиційного проекту, тим самим було порушено вимоги договору від 26.04.2002 №53-02 в частині цільового використання сировини, матеріалів, предметів, устаткування та обладнання, що ввозиться в Україну для реалізації інвестиційного проекту, та своєчасного надання відповідним органам звіту про їх цільове використання, згідно ч. 4 ст. 6 Закону України «Про спеціальний режим інвестиційної діяльності на території м. Харкова» від 11.05.2000 №1714.

В укладених угодах між ТОВ СУАП «Веда-Холдінг» та АСУБ «Грант» не наявні дані про те, що обладнання та будівлі, які передавалися в заставу, ввезені в Україну в межах реалізації інвестиційного проекту на пільгових умовах, а також про те що, у випадку їх нецільового використанні поза межами інвестиційного проекту, підприємство зобов`язано першочергово сплатити отримані пільги. В свою чергу фактична передача у власність АСУБ «Грант» вищевказаного майна повинна відбутися після скасування рішення щодо схвалення інвестиційного проекту, розірвання договору на реалізацію інвестиційного проекту та сплати ТОВ СУАП «Веда-Холдінг» отриманих пільг.

При цьому, умовою користування пільгою з ПДВ п.11.12 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.97 №168/97-ВР із змінами та доповненнями, є умови передбачені Законом України «Про спеціальний режим інвестиційної діяльності на території м. Харкова» від 11.05.2000 №1714-II, які передбачають укладення договору з Радою з питань спеціального режиму м. Харкова, який укладено на строк 87 місяців. Підприємством вимоги у строках користування не були виконані, у зв?язку з розірванням договору.

Таким чином, в порушення п.п.3.1.1. п.л.3.1 ст.3 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР Закону України «Про податок на додану вартість» до складу податкового зобов?язання ОСОБА_1 , будучи службовою особою підприємства ТОВ СУАП «Веда-Холдінг», не відніс вартість майна у розмірі 3 322 334,47 грн., ПДВ - 664 466,89 грн., переданого АСУБ «Грант» згідно договору про передачу права власності на заставлене майно в рахунок задоволення вимог, які виникли у зв?язку з непогашенням заборгованості від 27.09.2005.

Також в порушення п..3.1.1. п.п. 3.1 ст. 3 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР Закону України «Про податок на додану вартість» до складу податкового зобов?язання ОСОБА_1 , будучи службовою особою ТОВ СУАП «Веда-Холдінг», не відніс вартість майна у розмірі 5 563 420,57 грн., ПДВ - 1 112 684,11 грн., переданого АСУБ «Грант» згідно договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно п.п. 3.1.1. п.п. 3.1 ст. 3 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР Закону України «Про податок на додану вартість» ОСОБА_1 , як службовою особою ТОВ СУАП «Веда-Холдінг», повинна була бути сплачена до бюджету сума ПДВ з відчуженого майна на користь АСУБ «Грант» у розмірі 1 777 151,33 грн.

Вищевикладені факти підтверджується актом позапланової виїзної перевірки ДП у Комінтернівському районі м. Харкова Державної податкової адміністрації України від 20.06.2008 №1725/23-104/31941944 та висновком судово-економічної експертизи експертів Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. професора Бокаріуса М.С. від 16.07.2008 №5466.

Таким чином, генеральний директор ТОВ СУАП «Веда-Холдінг» Гордієнко Г.Ф., усупереч вимогам п.п. 3.1.1. п.п. 3.1 ст. 3 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР Закону України «Про податок на додану вартість», переслідуючи мету ухилення від сплати податку на додану вартість у особливо великих розмірах, використовуючи своє службове становище у злочинних цілях, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді ненадходження до бюджету держави податків у особливо великих розмірах, і бажаючи їх настання, у період 2015 року, шляхом не включення до складу податкового зобов?язання ТОВ СУАП «Веда-Холдінг» вартості майна, відчуженого на користь АСУБ «Грант» з ціллю погашення заборгованостей, ухилився від сплати податку на додану вартість на загальну суму 1 777 151, 33 грн.

Викладені обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження від 27.07.2017 №0000118.

Відповідно до ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.09.2017 у справі №646/4991/17, цивільний позов по справі не заявлений.

На даний час територіальним органом контролю, який реалізує державну податкову та митну політику заходів цивільно-правового характеру, спрямованих на відшкодування шкоди завданим кримінальним правопорушенням у розмірі 1777151,33 грн. не вжито, що свідчить про його бездіяльність з вказаного питання.

Наведене є підставою для звернення до суду з позовом в інтересах територіального органу контролю, який реалізує державну податкову та митну політику в особі Головного управління ДФС у Харківській області.

Окрім цього, економічна ситуація, що складається на цей час у державі, обумовлює необхідність збільшення надходжень до бюджету.

Вказане є також підставою для представництва органами прокуратури інтересів держави в особі Головного управління ДФС у Харківській області.

Враховуючи важливість даного питання Харківська місцева прокуратура №5 відповідно до ст. 23 «Про прокуратуру» вживає заходи представницького характеру, у зв`язку з чим на адресу позивача Головного управління ДФС у Харківській області направлено лист - повідомлення про звернення до суду з позовною заявою в їх інтересах.

Прокурор зазначає, що з огляду на те, що ухвала відносно ОСОБА_1 набрала законної сили 19.09.2017, тому строки позовної давності не пропущено.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.01.2018 відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою; розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, із призначенням підготовчого судового засідання (т. 1 а.с. 39).

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.04.2018 закрито підготовче провадження у справі за вказаною позовною заявою (т. 1 а.с. 58).

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.05.2018 позовні вимоги керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 в інтересах держави в особі Головного управління Державної фіскальної служби України в Харківській області задоволено в повному обсязі; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Головного управління Державної фіскальної служби України в Харківській області матеріальну шкоду, спричинену кримінальним правопорушенням (злочином) в розмірі 1777151,33 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 26657,27 грн. (т. 1 а.с. 64-67).

11.03.2019 ОСОБА_1 в особі свого представника Лагутіна І.В. звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення (т. 1 а.с. 85-94).

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.04.2019 заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 14.05.2018 скасовано, справу призначено до розгляду в судовому засіданні (т. 1 а.с. 151-152).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22.04.2019 клопотання представника відповідача ОСОБА_1 Мартиненка А.М. про витребування доказів задоволено; витребувано у Господарського суду Харківської області належним чином завірені копії у справі №Б-24/108-06, а саме: ухвалу Господарського суду Харківської області про затвердження ліквідаційного балансу від 19.06.2013; ліквідаційний баланс, затверджений ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.06.2013 (т. 1 а.с. 188-189).

06.05.2019 до канцелярії Комінтернівського районного суду м. Харкова з Господарського суду Харківської області надійшли витребувані Комінтернівським районним судом м. Харкова докази (т. 1 а.с. 195-214).

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.05.2019 справу передано за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова (т. 1 а.с. 217-218).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08.09.2021 клопотання керівника Слобідської окружної прокуратури м. Харкова задоволено; залучено до участі по даній цивільній справі в якості позивача Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП: 43983495) (т. 3 а.с. 53).

06.09.2024 на електронну адресу суду в системі «Електронний суд» надійшли письмові пояснення керівника Слобідської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області, згідно яким, другим відділом ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області 27.07.2017 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000118 за фактом того, що директор ТОВ СУАП «Веда-Холдінг» ОСОБА_1 в період 2005 року шляхом не віднесення до складу податкового зобов`язання вартості відчуженого майна, ухилився від сплати податку на додану вартість у сумі 1 777 151,33 грн, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету грошових коштів у особливо великих розмірах, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. 28.07.2017 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000118 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. Надалі, ухвалою від 11.09.2017 у справі № 641/4991/17 розглянуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000118 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України стосовно ОСОБА_1 , якою звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Отже, враховуючи вищевикладене, початок перебігу строку позовної давності почався з дня повідомлення про підозру ОСОБА_1 у кримінальному провадженні за № 0000118 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, тобто з 28.07.2017. Окружною прокуратурою позовна заява в інтересах держави в особі Головного управління ДПС у Харківській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, скерована до суду 12.12.2017. Таким чином, з огляду на те, що перебіг позовної давності для позивача розпочався із з моменту набуття відповідачем статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, прокурором пред`явлення позовної заяви відбулося в межах строків позовної давності, підстави для застосування наслідків спливу строків позовної відсутні.

Визнання банкрутом ТОВ СУАП «ВЕДА ХОЛДІНГ» та завершення ліквідаційної процедури жодним чином не спростовує доводи прокурора щодо правомірності та наявності підстав для стягнення матеріальної шкоди, заподіяної ОСОБА_1 . Державному бюджету виходячи з наступного. Як було зазначено, ухвалою від 11.09.2017 у справі № 641/4991/17 розглянуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000118 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України стосовно ОСОБА_1 , якою звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Цивільний позов в кримінальному провадженні не пред`являвся. Таким чином, з вини саме ОСОБА_1 , який навмисно у період 2005 року не вчинив необхідних дій для сплати товариством, яке перебувало під його керівництвом, податку на додану вартість у сумі 1 777 151,33 грн, чим заподіяв майнову шкоду державі, яку він повинен відшкодувати відповідно до ст. 1166 ЦК України.

Прокурор зазначив, що протиправна поведінка ОСОБА_1 полягає в тому, що, займаючи посаду генерального директора ТОВ СУАП «Веда-Холдінг», виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, покладені на нього відповідно до Статуту, відповідаючи за правильність обчислення і своєчасність сплати податків та обов`язкових платежів, у супереч вимогам п.п.3.1.1. п.п.3.1. ст..3 Закону України «Про податок на додану вартість», переслідуючи мету ухилення від сплати податку на додану вартість у особливо великих розмірах, використовуючи своє службове становище у злочинних цілях, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді ненадходження до бюджету держави податків у особливо великих розмірах, і бажаючи їх настання, у період 2005 року, шляхом не включення до складу податкового зобов`язання ТОВ СУАП «Веда-Холдінг» вартості майна, відчуженого на користь АСУБ «Грант» з ціллю погашення заборгованості, ухилився від сплати податку на додану вартість на загальну суму 1 777 151,33 гривень. Матеріальна шкода (збитки) полягає у ненадходженні до державного бюджету податку на додану вартість у сумі 1 777 151,33 гривень.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та матеріальною шкодою полягає у тому, що шкода, спричинена ненадходженням до бюджету податку на додану вартість, стала об`єктивним наслідком протиправної поведінки ОСОБА_1 (наслідки об`єктивно походять від певної дії чи бездіяльності). Вина ОСОБА_1 у формі умислу, що кореспондується з кваліфікацією складу кримінального правопорушення, за яким особі оголошувалась підозра ч. 3 ст.212 КК України. Таким чином, цивільно-правова, а саме деліктна відповідальність ОСОБА_1 є очевидною та доведеною, оскільки містить усі складові елементи складу правопорушення: протиправність поведінки, шкоду, причинний зв`язок між ними та вину. Так, факт вчинення відповідачем службової недбалості за вищевказаних обставин підтверджується ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.09.2017 у справі № 641/4991/17. Таким чином, наведене свідчить про відсутність підстав для включення заподіяної ОСОБА_1 . Державному бюджету матеріальної шкоди у сумі 1 777 151,33 грн до кредиторської заборгованості під час банкрутства ТОВ СП «Веда-Холдинг». Отже, інтереси держави залишаються незахищеними, оскільки не забезпечено стягнення з винної особи шкоди, завданої службовою особою недбалістю. Відтак, не забезпечено надходження відповідних коштів до Державного бюджету. Враховуючи вищевикладене, просить долучити вказані пояснення до матеріалів справи № 641/8480/17 та задовольнити позов прокурора в повному обсязі (т. 3 а.с. 175-186).

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції вважав, що позов доведений, але у даному випадку без поважних причин сплив трирічний строк позовної давності для стягнення у судовому порядку шкоди, завданої державі неправомірними діями відповідача.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Харківська обласна прокуратура через систему «Електронний суд» подала апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов. Справу розглядати за участі представника Харківської обласної прокуратури.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судове рішення прийнято з порушенням, неправильним застосуванням норм матеріального (ст. ст. 3, 15, 16, 256, 257, 261, 267 ЦК України) та процесуального права (ст. ст. 76-81, 263-264 ЦПК України), а також неповним з`ясуванням судом обставин, які мають значення для справи, що призвело до неправомірної відмови у задоволенні позову прокурора.

Вказано, що суд першої інстанції помилився з висновком про пропуск строку прокуратури для звернення до суду перебіг позовної давності для позивача розпочався з моменту набуття відповідачем статусу підозрюваного у кримінальному провадженні. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.07.2017 повідомлено про підозру у вчиненні злочину внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000118 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. Надалі, ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.09.2017 у справі № 641/4991/17 розглянуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000118 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України стосовно ОСОБА_1 , якою звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Таким чином, початок перебігу строку позовної давності почався з дня повідомлення про підозру ОСОБА_1 у кримінальному провадженні за № 0000118 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, тобто з 28.07.2017 року. Такий висновок узгоджується із висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеному у постанові від 21 січня 2020 року у справі № 369/1850/18 (провадження № 61-18948св19). З позов прокуратура звернулася до суду 12.12.2017.

У відзиві на скаргу вказано, що висновки суду підтверджуються матеріалами справи та не спростовуються прокурором , оскільки ДПІ у Комінтернівському районі м. Харкова і проводила перевірку у 2008 році, а тому державі було відомо про вказане правопорушення більше ніж три роки на день звернення до суду з цим позовом.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суддів перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду не відповідає.

Колегія суддів не погоджується з тим, що у даному випадку є підстави для застосування наслідків спливу трирічного строку позовної давності, передбачених ст. 267 ЦК України та відмови у позові з цих підстав, тобто що у даному випадку сплив трирічний строк позовної давності.

У справі, що розглядається, прокурор, звертаючись до суду з позовом в інтересах держави, відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру», 45 ЦПК України 2004 року, визначив, у чому полягає порушення інтересів держави, та орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, обґрунтував неналежне, на його думку, здійснення захисту інтересів держави ГУ ДФС України у Харківській області, яке не вжило заходів цивільно-правового характеру, спрямованих на відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 1 777 151,33 грн.

Оцінюючи характер спірних правовідносин, Верховний Суд у даній справі підтвердив наявність таких підстав за наслідками розгляду поданої з цих підстав касаційної скарги та вказав, що частина четверта статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає можливість оскарження суб`єктом владних повноважень наявності підстав для представництва його інтересів прокурором, і таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

ГУ ДФС України у Харківській області чи його правонаступник наявність підстав для представництва прокурором в суді не оскаржували, заперечень проти представництва прокурором інтересів держави в їх особі не висловлювали, а, навпаки, вважали вимоги прокурора обґрунтованими.

Матеріали справи містять повідомлення прокурором ГУ ДФС України у Харківській області про звернення до суду у цій справі.

З огляду на те, що прокурор у позовній заяві навів підставу для представництва інтересів держави, обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів, помилковим є висновок судів попередніх інстанцій про неможливість захисту прокурором інтересів держави за вимогами, які заявив прокурор. Тому Верховний Суд погодився з доводами касаційної скарги про те, що прокурор підтвердив підстави для представництва інтересів держави у цій справі та звернувся до суду в інтересах держави в особі ГУ ДФС України у Харківській області (т. 2 а.с. 225-231).

В суді апеляційної інстанції сторони не оскаржували висновки суду про доведеність позову, тому відповідно до норми ч. 1 ст. 82 ЦПК України та ст. 367 ЦПК України колегія суддів ці висновки суду першої інстанції не перевіряє.

Матеріалами справи підтверджується та судом встановлено, що наказом ТОВ СУАП «Веда Холдинг» №483Л від 29.09.2005, директора ОСОБА_1 звільнено з займаної посади з 29.09.2005 за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП (а.с. 98).

За результатами виїзної позапланової перевірки ТОВ СУАП «Веда-Холдінг» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2006 по 10.06.2008, на підставі направлення від 10.06.2008 №257, виданого ДП у Комінтернівському районі м. Харкова, старшим державним податковими ревізором-інспектором сектору відділу проведення податкового аудиту платників податків ОСОБА_2 , згідно Постанови старшого слідчого Прокуратури Комінтернівського району м. Харкова Костянова А.О. від 21.05.2008 та на підставі п. 1 ст. 11, п. 13 ст. 11 Закону України від 04.12.1990 №509-XII «Про державну податкову службу в Україні», відповідно до Наказу ДП у Комінтернівському районі м. Харкова №343 від 09.06.2008 проведена позапланова документальна перевірка фінансово-господарської діяльності товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-американського підприємства «Веда-Холдінг», (далі ТОВ СУАП "Веда-Холдінг") вимог податкового, іншого законодавства за період з 01.10.06 по 10.06.08 та валютного законодавства за період з 01.10.06 по 10.06.08 відповідно до затвердженого плану перевірки, наведеного у додатку до акту, Державною податковою інспекцією у Комінтернівському районі м. Харкова складено акт від 20.06.2008 №1725/23-104/31941944, згідно якого перевіркою встановлені порушення: у зв`язку з тим, що ТОВ СУАП «Веда-Холдінг» в забезпечення своєчасного повернення по кредитним договорам з Акціонерним Східно-Українським Банком «Грант» №40 від 24.08.2002, №43 від 24.08.2002 №29 від 18.08.2002, 19.11.2004 було укладено поточний договір нерухомого майна №4034, згідно якого в якості предмету іпотеки була передана збірна будівельна металоконструкція - будинок LINDAR Sistem Line" , ввезена в Україну в межах реалізації інвестиційного проекту, та 08.12.2004 було укладено договір залогу майна №40/43/23 -„3", згідно якого в якості залогу було передано обладнання млина, ввезеного в Україну в межах реалізації інвестиційного проекту, тим самим було порушено вимоги п. 2.3 договору №53-02 від 26.04.2002 в частині цільового використання сировини, матеріалів, предметів, устаткування та обладнання, що ввозяться в Україну для реалізації інвестиційного проекту, та своєчасного надання відповідним органам звіту про їх цільове використання, згідно ч. 4 ст. 6 Закону України «Про спеціальний режим інвестиційної діяльності на території м. Харкова» від 11.05.2000 №1714, у разі невиконання або неналежного виконання суб`єктом підприємницької діяльності несе майнову та іншу відповідальність, передбачену законодавством України та відповідним договором.

В порушення п.п. 3.1.1, п.п. 3.1 ст. 3 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР «Про податок на додану вартість» до складу податкового зобов`язання підприємство ТОВ СУАП «Веда-Холдінг» не віднесло вартість майна у розмірі 3322334,47 грн., ПДВ - 664466,89 грн. переданого АСУБ «Грант» згідно Договору про передачу права власності на заставлене майно в рахунок задоволення вимог, які виникли в зв`язку з непогашенням заборгованості від 27.09.2005.

В порушення п.п. 3.1.1. п.п. 3.1 ст. 3 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР «Про податок на додану вартість» до складу податкового зобов`язання підприємство ТОВ СУАП «Веда-Холдінг» не віднесло вартість майна у розмірі 5563420,57 грн., ПДВ - 1112684,11 грн., переданого АСУБ «Грант» згідно договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно п.п. 3.1.1. п. 3.1 ст. 3 Закону України від 03.04.1997 №168/97-BР «Про податок на додану вартість», донараховано податок на додану вартість у розмірі 1777151,00 грн.

Підприємством у порушення п.п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону України №2181-1II від 21.12.2000 «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (зі змінами та доповненнями) не надано до ДП у Комінтернівському районі м. Харкова податкову декларацію з податку на прибуток за 2, 3 квартал 2007 року, та за перший квартал 2008 року, податкові декларації з податку на додану вартість за травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2007 року та січень, лютий, березень, квітень 2008 року, по комунальному податку за 2, 3 , 4 квартал 2007 року та 1 квартал 2008 року, збір за використання водних ресурсів за 2, 3, 4 квартал 2007 року, 1 квартал 2008 року, збір за забруднення навколишнього середовища за 2, 3 , 4 квартал 2007 року, 1 квартал 2008 року (т. 1 а.с. 101-118).

Згідно вступної частини зазначеного акту від 20.06.2008 №1725/23-104/31941944, складеного за результатами виїзної позапланової перевірки ТОВ СУАП «Веда-Холдінг» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2006 по 10.06.2008 старшим державним податковими ревізором-інспектором сектору відділу проведення податкового аудиту платників податків ОСОБА_2 , перевірку проведено з відома ліквідатора арбітражного керуючого Бережнової Ю.Є., призначеною Постановою Господарського суду Харківської області від 25.02.2008.

Господарським судом Харківської області порушено справу про банкрутство № Б-24/10-06 ТОВ СУАП «Веда-Холдінг».

Постановою Господарського суду Харківської області від 25.04.2007 року ТОВ СУАП «Веда-Холдінт" було визнано банкрутом то відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором було призначено арбітражного керуючого Шевченко В.В. (ліцензія серії АБ № 176069 від 14.06.2005 р.).

Постановою Господарського суду Харківської області від 25.02.2008 року звільнено ліквідатора арбітражного керуючого Шевченка В.В. та призначити ліквідатором у цій справі арбітражного керуючого Бережнову Ю. Є. (ліцензія серії АА № 779305 від 27.10.2004р.)

Перевірку здійснено за матеріалами наданими Прокуратурою Комінтернівського району м. Харкова згідно Постанови про проводженні вилучення від 29,05.2008 та протоколу вилучення від 02.06.2006р. (т.1 а.с. 101-118).

Згідно висновку судово-економічної експертизи експертів Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. професора Бокаріуса від 16.07.2008 №5466, складеного на підставі постанови старшого слідчого прокуратури Комінтернівського району м. Харкова від 09.07.2008, висновки акту №1725/23-104/31941944 від 20.06.2008 Державною податковою інспекцією у Комінтернівському районі м. Харкова про результати виїзної позапланової перевірки ТОВ СУАП «Веда-Холдінг» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2006 по 10.06.2008, складений старшим державним податковим ревізором інспектором Мосцевенко Л.А. про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ СУАП «Веда-Холдінг» в частині заборгованості в сплаті ТОВ СУАП «Веда-Холдінг» в зв`язку з розірванням інвестиційного договори обґрунтовані (т. 1 а.с. 119-131).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.06.2013 у справі № Б-24/1-9-06 за заявою ДПІ у Комінтернівському районі м. Харків до ТОВ СП «Веда-Холдинг» ухвалено затвердити розмір оплати послуг ліквідатора - арбітражного керуючого Саутенко С.О. в сумі 10 938,80 грн.; затвердити звіт ліквідатора про відшкодування витрат в загальній сумі 1 649,54 грн.; затвердити наданий суду ліквідаційний звіт та ліквідаційний баланс; затвердити реєстр з непогашеною кредиторською заборгованістю в загальній сумі 5 087 214,26 грн.; визнати вимоги кредиторів, що незадоволені за недостатністю майна Банкрута погашеними; ліквідувати юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю спільне українсько-американське підприємство „ВЕДА-ХОЛДІНГ", код 31941944, зареєстроване 24.04.02 виконкомом Харківської міської ради, рішенням №Ю0026143, останню державну реєстрацію змін до установчих документів проведено 31.05.05р., № запису 2005288, місцезнаходження: м. Харків, вул. Матросова, 9; провадження у справі №Б-24/108-06 припинити; зобов`язати державного реєстратора внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи, та передати органам, які здійснювали облік, відповідне повідомлення про зняття юридичної особи з обліку (т. 1 а.с. 196-201).

28.07.2017 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, тобто ухилення від сплати податку, що входить в систему оподаткування, введеному у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, незалежно від форми власності, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у особливо великих розмірах (т. 3 а.с. 188-192).

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.09.2017 звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України у зв`язку із закінченням строків давності; кримінальне провадження №0000118 від 27.07.2017 за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 212 КК України закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України; речові докази: акт перевірки ТОВ СУАП «Веда Холдинг» (код 31941944) від 20.06.2008 №1725/23-104/31941944, проведеної ДП у Комінтернівському районі м. Харкова та податкове повідомлення-рішення від 04.07.2008 №/0, винесене на підставі вказаного акту; постанова про призначення та висновок судово-економічної експертизи №5466 від 16.07.2008; статут від 24.04.2002 та установчий договір від 22.04.2002 ТОВ СУАП «Веда Холдинг» (код 31941944); доручення від 22.04.2002 від ОСОБА_3 на ОСОБА_4 ; картка із зразками підпису ОСОБА_5 ; заява на відкриття рахунку ХФ АТ «ЗУКБ»; корінець повідомлення від платника податків про відкриття рахунку в установі банку; заява на відкриття рахунку ХФ АТ «ЗУКБ»; корінець повідомлення від платника податків про відкриття рахунку в установі банку; статут ТОВ СУАП «Веда-Холдінг» від 31.05.2005; протокол загальних зборів учасників ТОВ СУАП «Веда-Холдінг»; договір на реалізацію інвестиційного проекту №53-02 від 26.04.2002, додаткові угоди до договору №2 від 27.06.2002, №3 від 30.08.2002, №4 від 02.01.2004; кредитний договір №40 від 24.07.2002 та додаткові угоди до нього №1 від 29.12.2002, №2 від 30.05.2003, №3 від 26.06.2003, №4/1 від 01.10.2003, №5 від 14.01.2004, №6 від 27.05.2004, №7 від 20.07.2004, №8 від 13.01.2005, №9 від 06.04.2005; кредитний договір №29 від 18.08.2004 та додаткова угода до нього №1 від 05.01.2005; кредитний договір №43 від 24.07.2002 та додаткові угоди до нього №1 від 29.12.2002, №2 від 13.01.2003, №3 від 30.05.2003, №4 від 26.06.2003, №5 від 05.01.2005; договір про задоволення прав іпотекодержателя від 27.09.2005, акт прийому - передачі до цього договору від 27.09.2005), згідно з постановою слідчого від 27.07.2017, ухвалено зберігати в матеріалах кримінального провадження (т. 1 а.с. 9-15, 16, т. 2 а.с. 34-37).

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.09.2017 виправлено описку у вступній частині ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.09.2017 щодо ОСОБА_1 , вказавши «УХВАЛА» замість «ВИРОК» (а.с. 16).

Згідно мотивувальної частини ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.09.2017, судом встановлено наступне: згідно обвинувального акту ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він, в травні 2005 року призначений генеральним директором товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-американського підприємства «Веда-Холдінг» () (далі - ТОВ СУАП «Веда-Холдінг»), зареєстрованого Виконавчим комітетом Харківської міської ради 24.04.2002 за №04059243Ю0026143, за юридичною адресою: м. Харків, вул. Матросова, буд.9, яке перебуває на обліку в ДПІ у Дзержинському районі м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області як платник податку на додану вартість (свідоцтво платника ПДВ № 28304275 НБ 259878 від 31.05.2002), у період часу з 01.10.2006 до 10.06.2008, вчинив умисне ухилення від сплати податку у особливо великих розмірах, за наступних обставин:

Так, ОСОБА_1 , займаючи посаду генерального директора ТОВ СУАП «Веда-Холдінг», виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, покладені на нього відповідно до статуту ТОВ СУАП «Веда-Холдінг», затвердженого протоколом загальних зборів учасників товариства, являвся службовою особою підприємства. При цьому, ОСОБА_1 відповідав за правильність обчислення і своєчасність сплати податків та обов`язкових платежів, як це передбачено чинним законодавством України, а саме згідно зі ст.ст. 8, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в його обов`язки входило:

- несення відповідальності за організацію бухгалтерського обліку на підприємстві;

- забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років;

- створення необхідних умов для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів;

- відображення в облікових регістрах господарських операцій у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені;

- несення відповідальності за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних.

Діючи в порушення зазначених вимог законодавства, усвідомлюючи покладену на нього відповідальність і бажаючи уникнути виконання обов`язків перед бюджетом, ОСОБА_1 здійснив умисні протиправні дії за наступних обставин:

ТОВ СУАП «Веда-Холдінг» та Радою з питань спеціального режиму інвестиційної діяльності на території м. Харкова було укладено договір №53-02 від 26.04.2002 на реалізацію інвестиційного проекту «Створення підприємства для виробництва високоякісного борошна», який реалізується на території м. Харкова, укладеного згідно Закону України «Про спеціальний режим інвестиційної діяльності на території м.Харкова» №1714-ІІІ від 11.05.2000 та на підставі рішення Ради питань спеціального режиму інвестиційної діяльності на території м. Харкова про затвердження інвестиційного проекту від 26.03.2002 №02/02-1/02.

Під час реалізації інвестиційного проекту підприємству ТОВ СУАП «Веда-Холдінг» було надано ряд пільг, серед яких підприємство використовувало лише пільги по звільненню від сплати ввізного мита та податку на додану вартість, а також право на включення до валового доходу підприємства з метою оподаткування суми інвестицій, одержаної для реалізації Проекту.

Так, згідно установчого договору, статуту, а також інвестиційного проекту передбачено внесення інвестиції від засновника товариства «Гена Текнолоджі Інвестмент Інк», США у розмірі 700000,00 долл. США. Вищезазначена інвестиція внесена у вигляді майна (частки борошномельного комплексу) у сумі 284985,00 долл США, грошових коштів у сумі 79000,00 грн. та у вигляді елеватору у сумі 400000,00 долл США. При проведенні митного оформлення інвестицій підприємством було використано пільги по звільненню від сплати ввізного мита та податку на додану вартість у сумах: мито-214083,57 грн та ПДВ-346588,57 грн. Також згідно інвестиційного проекту передбачено внесення інвестицій, отриманих у вигляді позикових коштів та реінвестицій на придбання у компанії Cihan Degermetncilik Ins.Mak.Bilg.Rek.Ve Gida Ith.Irh.Tic.Ltd.Sti, Турція, контракт №12 від 17.07.2002. останньої частки борошномельного комплексу. Так, при проведенні митного оформлення інвестиції підприємством використано пільги по звільненню від сплати ввізного мита та податку на додану вартість у сумах: мито 93660,20 грн, ПДВ 308625,84 грн.

Також згідно інвестиційного проекту передбачено внесення інвестицій, отриманих у вигляді позикових коштів на придбання у компанії Lindab Kfs, Угорщина, контракт № ZX-02-046UA від 01.08.2002, збірної будівельної металоконструкції для борошномельного комплексу. Так, при проведенні митного оформлення інвестиції підприємством використано пільги по звільненню від сплати ввізного мита та податку на додану вартість у сумах: мито 2000176,22 грн, ПДВ 440387,68 грн.

ОСОБА_1 , будучи службовою особою ТОВ СУАП «Веда-Холдінг», в забезпечення своєчасного повернення по кредитним договорам з Акціонерним Східно-Українським Банком «Грант» №40 від 24.08.2002, №43 від 24.08.2002, №29 від 18.08.2002, 19.11.2004 було укладено іпотечний договір нерухомого майна №4034, згідно якого в якості предмету іпотеки була передана збірна будівельна металоконструкція будинок LINAR Sistem Line, ввезена в Україну в межах реалізації Інвестиційного проекту та 08.12.2004 було укладено договір залогу майна №40/43/23- «З», згідно якого в якості залогу передано обладнання млин, ввезеного в Україну в межах реалізації інвестиційного проекту, тим самим було порушено вимоги договору №53-02 від 26.04.20002 в частині цільового використання сировини, матеріалів, предметів, устаткування та обладнання, що ввозиться в Україну для реалізації інвестиційного проекту, та своєчасного надання відповідним органам звіту про їх цільове використання, згідно ч.4 ст.6 ЗУ «Про спеціальний режим інвестиційної діяльності на території м. Харкова» від 11.05.2000 №1714.

В укладених угодах між ТОВ СУАП «Веда-Холдінг» та АСУБ «Грант» не наявні дані про те, що обладнання та будівлі, які передавалися в заставу, ввезені в Україну в межах реалізації інвестиційного проекту на пільгових умовах, а також про те що, у випадку їх нецільового використанні поза межами інвестиційного проекту, підприємство зобов`язано першочергово сплатити отримані пільги. В свою чергу фактична передача у власність АСУБ «Грант» вищевказаного майна повинна відбутися після скасування рішення щодо схвалення інвестиційного проекту, розірвання договору на реалізацію інвестиційного проекту та сплати ТОВ СУАП «Веда-Холдінг» отриманих пільг.

При цьому, умовою користування пільгою з ПДВ п.11.12 ст. 11 ЗУ «Про податок на додану вартість» від 03.04.97 р. №168/97-ВР із змінами та доповненнями, є умови передбачені ЗУ «Про спеціальний режим інвестиційної діяльності на території м. Харкова» від 11.05.2000 №1714-ІІІ, які передбачають укладення договору з Радою з питань спеціального режиму м. Харкова. який було укладено на строк 87 місяців. Підприємством вимоги у строках користування не були виконані, у зв`язку з розірванням договору.

Таким чином, в порушення п.п.3.1.1. п.п.3.1 ст.3 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР ЗУ «Про податок на додану вартість» до складу податкового зобов`язання ОСОБА_1 , будучи службовою особою підприємства ТОВ СУАП «Веда-Холдінг», не відніс вартість майна у розмірі 3 322 334,47 грн, ПДВ 664 466,89 грн, переданого АСУБ «Грант» згідно договору про передачу права власності на заставлене майно в рахунок задоволення вимог, які виникли у зв`язку з непогашенням заборгованості від 27.09.2005.

Також, в порушення п.п.3.1.1. п.п.3.1 ст.3 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР ЗУ «Про податок на додану вартість» до складу податкового зобов`язання ОСОБА_1 , будучи службовою особою ТОВ СУАП «Веда-Холдінг», не відніс вартість майна у розмірі 5 563 420,57 грн., ПДВ 1 112 684,11 грн, переданого АСУБ «Грант» згідно договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно п.п.3.1.1. п.п.3.1 ст.3 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР ЗУ «Про податок на додану вартість» ОСОБА_1 , як службовою особою ТОВ СУАП «Веда-Холдінг», повинна була бути сплачена до бюджету сума ПДВ з відчуженого майна на користь АСУБ «Грант» у розмірі 1 777 151,33 грн.

Вищевикладені факти підтверджується актом позапланової виїзної перевірки ДПІ у Комінтернівському районі м. Харкова Державної податкової адміністрації України від 20.06.2008 № 1725/23-104/31941944 та висновком №5466 судово-економічної експертизи експертів Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. професора Бокаріуса М.С. від 16.07.2008.

Таким чином, генеральний директор ТОВ СУАП «Веда-Холдінг» Гордієнко Геннадій Федотович, усупереч вимогам п.п.3.1.1. п.п.3.1 ст.3 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР ЗУ «Про податок на додану вартість», переслідуючи мету ухилення від сплати податку на додану вартість у особливо великих розмірах, використовуючи своє службове становище у злочинних цілях, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді ненадходження до бюджету держави податків у особливо великих розмірах, і бажаючи їх настання, у період 2015 року, шляхом не включення до складу податкового зобов`язання ТОВ СУАП «Веда-Холдінг» вартості майна, відчуженого на користь АСУБ «Грант» з ціллю погашення заборгованостей, ухилився від сплати податку на додану вартість на загальну суму 1 777 151,33 грн. (т. 1 а.с. 9-15, 16, т. 2 а.с. 34-37).

Відповідно до ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.09.2017 у справі №646/4991/17 цивільний позов по справі не заявлений.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 3 та 7 ст. 128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги Харківської місцевої прокуратури № 5 Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління ДПС України у Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням в розмірі 1 777 151 грн. 33 коп., яка за своїм змістом є несплаченими до державного бюджету податками, які також не були стягнуті в межах процедури банкрутства товариства, - є законними, обґрунтованими та доведеними наданими до суду доказами.

Доводи скарги про те, що позивачем не пропущено строк позовної давності знайшли своє підтвердження, з огляду на наступне.

19.04.2019 у відзиві на позов відповідач просив застосувати до вимог прокурора наслідки спливу строку позовної давності (а.с.159-167 т.1).

Відповідно до ст. ст. 256, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність у три роки, відповідно до ст.ст.253, 261 цього Кодексу перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що ще станом на 2008 рік, згідно акту позапланової виїзної перевірки ДПІ у Комінтернівському районі м. Харкова Державної податкової адміністрації України від 20.06.2008 № 1725/23-104/31941944 та висновку №5466 судово-економічної експертизи експертів Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. професора Бокаріуса М.С. від 16.07.2008, складених та проведених на підставі постанов старшого слідчого прокуратури Комінтернівського району м. Харкова, правоохоронні органи довідалися про зазначені обставини завдання шкоди правоохоронним інтересам. З позовом прокурор в інтересах держави в особі, на той час, Головного управління ДФС України у Харківській області звернувся 12.12.2017 - після спливу понад 9 років від моменту виявлення вказаних фактів завдання шкоди. Позовні вимоги задоволенню не підлягають як такі, що заявлені за межами строків позовної давності.

При цьому суд першої інстанції не звернув уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з матеріалів справипрокуратура звернулася до суду 12.12.2017 (а.с.1 т.1), статус підозрюваного у кримінальному провадженні відповідач набув 28.07.2017, а отже до з`ясування особи, яка є винною у завданні шкоди за змістом вказаної норми ч. 1 ст. 261 ЦК України трирічний строк позовної давності почав спливати після того, як прокурор з`ясував особу, яка скоїла правопорушення, у даному випадку 28.07.2017, а тому трирічний строк на день звернення до суду не сплив.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладений у постанові від 21 січня 2020 року у справі № 369/1850/18 (провадження № 61-18948св19). Колегія суддів відхиляє заперечення представника відповідача щодо нерелевантного характеру обставин цієї справи, за їх необґрунтованістю, вказаних висновків вони не спростовують.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з ОСОБА_1 матеріальної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням в розмірі 1 777 151 грн. 33 коп.,однак помилково відмовив у задоволенні позову з підстав пропуску строку звернення до суду позивачем.

Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову про стягнення матеріальної шкоди не відповідають обставинам справи; прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права, тому відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підстави для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог повністю.

Згідно ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір, ставка якого складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином позивач не сплачував судовий збір за подання позову та апеляційної скарги, оскільки він звільнений від сплати за законом, а позов задоволено, то з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 26657 грн 26 коп. за подання позовної заяви та 39985 грн 89 коп. за подання апеляційної скарги, а всього 66643 грн 15 коп.

Керуючись ст.ст. 259, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив :

Апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2024 року - скасувати.

Позов Харківської місцевої прокуратури №5 Харківської області (Слобідської окружної прокуратури м. Харкова) в інтересах держави в особі Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (Головного управління Державної податкової служби у Харківській області) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням-задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду спричинену кримінальним правопорушенням у розмірі 1 777 151 (один мільйон сімсот сімдесят сім тисяч сто п`ятдесят одну гривню) грн 33 коп. на наступні реквізити: бюджетний рахунок-0005; код платежу-21080600; назва платежу-суми, стягнені з винних осіб, за шкоду, заподіяну державі, підприємству, установі, організації; одержувач-УДКСУ у Слобідському районі м.Харкова ГУДКУ у Харківській області; код-37999680; назва банку ГУДКСУ в Харківській області; МФО-851011.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати у розмірі 66643 грн 15 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 22 вересня 2025 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії Ю.М. Мальований.

Н.П. Пилипчук.