Справа № 487/416/25
Провадження № 22-з/812/71/25
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
29 вересня 2025 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючого - Яворської Ж.М.,
суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,
розглянувши без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 , подану ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення в частині розподілу судових витрат, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до громадської організації «Миколаївська обласна організація «УТОГ» про стягнення грошової суми в рахунок відновлення приміщення,
У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до громадської організації «Миколаївська обласна організація «УТОГ» про стягнення грошової суми в рахунок відновлення приміщення.
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 травня 2025 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до громадської організації «Миколаївська обласна організація «УТОГ» про стягнення грошової суми в рахунок відновлення приміщення - закрито.
Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 , діючи через свого представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій, просив ухвалу суду скасувати.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 01 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 травня 2025 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
22 липня 2025 року на адресу Миколаївського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, яким просить вирішити питання про розподіл судових витрат.
Заява обґрунтована тим, що під час розгляду апеляційної скарги судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат про стягнення з ГО «Миколаївська обласна організація «УТОГ» на користь позивача судовий збір у сумі 1816,50 грн., сплачений ним при подачі апеляційної скарги.
Відповідно до положень частини 3 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Перевіривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відмову у прийнятті додаткової постанови.
Відповідно до частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Тлумачення статті 270 ЦПК України свідчить про те, що додаткове рішення може бути ухвалено судом лише після прийняття рішення по суті спору та за наявності перелічених у частині першій статті 270 ЦПК України підстав.
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок здійснення судом розподілу судових витрат між сторонами.
Зокрема, нормами статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, стаття 141 ЦПК України не передбачає право на розподіл судових витрат до прийняття рішення у справі, тобто до вирішення спору по суті.
Відповідно до вимог статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається у тому числі з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Таким чином, процесуальний закон покладає на апеляційний суд обов`язок щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, у випадку вирішення спору по суті та ухвалення судового рішення із висновком щодо розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з абзацом 2 частини 3 статті 259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Зазначене пов`язано із тим, що після розгляду справи по суті відповідно до вимог статті 141 ЦПК України підлягають розподілу всі понесені сторонами судові витрати.
Як вбачається із роз`яснень, викладених у пункті 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК ( ст.353 ЦПК України), або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу, передбачену у пункті 2 частини першої статті 324 ЦПК, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК ( ст.144 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 18 квітня 2019 року у справі № 464/944/17 зроблено висновок по застосуванню статті 270 ЦПК України та вказано, що додаткове рішення може бути ухвалено судом лише після прийняття рішення по суті спору та за наявності перелічених у частині першій статті 270 ЦПК України підстав.
Установлено, що справа за позовом ОСОБА_1 до громадської організації «Миколаївська обласна організація «УТОГ» про стягнення грошової суми в рахунок відновлення приміщення, по суті не розглянута.
Судом апеляційної інстанції за результатами перегляду було скасовано ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 травня 2025 року, а справу направлено на розгляд до суду першої інстанції.
Отже, розподіл судових витрат, у тому числі понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, має здійснюватися за наслідками вирішення усіх позовних вимог тим судом, який ухвалить остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Оскільки предметом апеляційного розгляду не було рішення суду першої інстанції, прийняте за результатами розгляду справи по суті спору, то покладення судових витрат, понесених позивачем за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі, у силу вимог статті 141 ЦПК України є безпідставним.
Зважаючи на викладене, питання про судові витрати у цій справі, в тому числі і сплачений позивачем судовий збір за подачу апеляційної скарги, має бути вирішено Заводським районним судом м. Миколаєва при ухваленні рішення по суті спору за правилами, встановленими статті 141 ЦПК України.
Відтак, підстави для ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст. 141, 259,270, 381, 382 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.
Головуючий Ж.М. Яворська
Судді Т.М. Базовкіна
Повний текст додаткової постанови складено 29 вересня 2025 року.