Справа №351/2265/24
Номер провадження №2/351/296/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

за участі секретаря - Равлюк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості в сумі 59253.19 грн., -

В С Т А Н О В И В:

До Снятинського районного суду надійшла позовна заява представника Киричук Г.М., в інтересах АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування поданого позову АТ «ПУМБ» зазначено про те, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 , укладено кредитні договори: 03.02.2021 кредитний договір № 001, за яким позичальнику видано кредит у сумі 10 907 грн, 14.07.2021 кредитний договір № 101, за яким позичальнику видано кредит у сумі 15 000 грн. та 12.0.2021 кредитний договір № 701, за яким позичальнику видано кредит у сумі 14 935,66 грн. Разом з тим, позивач стверджує, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Відтак, заборгованість ОСОБА_1 , перед позивачем станом на 09.09.2024 склала:

по кредитному договору від 03.02.2021, № 001, в сумі 11 971,15 грн, з яких: 5 438,91 грн заборгованість за кредитом; 1,12 грн., заборгованість за процентами; 6 531,12 грн заборгованість за комісією;

по кредитному договору від 14.07.2021 № 101, в сумі 22 847,79 грн, з яких: 10 495,23 грн., заборгованість за кредитом; 2,31 грн., заборгованість за процентами; 12 350,25 грн., заборгованість за комісією;

по кредитному договору від 12.10.2021 № 701, в сумі 24 434,25 грн., з яких: 14 935,66 грн., заборгованість за кредитом; 9 498,59 грн., заборгованість за процентами; 0 грн., заборгованість за комісією.

Тобто, загальна сума заборгованості по вказаним кредитним договорам станом на 09.09.2024 складає 59 253,19 грн.

Позивач направив письмові вимоги відповідачу на адресу місця проживання, яку зазначено у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість погашена не була.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитними договорами, що є порушенням законних прав ті інтересів позивача та причиною звернення АТ «ПУМБ» за захистом своїх прав.

Представник позивача АТ «ПУМБ» у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, у прохальній частині позову клопотав про розгляд справи за відсутності представника позивача, вимоги заяви підтримав, у випадку неявки відповідача у судове засідання проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач у судове засідання не з`явився, однак до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення основного боргу, в задоволенні інших позовних вимог просить відмовити.

Ухвалою суду від 09.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Визначено порядок подання до суду документів по суті у справі.

У визначену дату та час судового засідання сторони у справі до суду не з`явилися, про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

1)Щодо кредитного договору № 001 від 03.02.2021

Судом встановлено, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 03.02.2021 шляхом підписання заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб укладено кредитний договір № 001.

Відповідно до умов вказаного Договору позичальнику встановлено кредитний ліміт у сумі 10 907,00 грн строком на 24 місяців з дня надання кредитного ліміту та процентною ставкою 4,99 % річних.

Водночас, сторони погодили, що зі спливом вказаного строку, дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін.

Підписанням Договору позичальник беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг, а також підтвердив, що ознайомлений із ДКБО, Тарифами банку та цілком згідний із ними.

Вказана Заява на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб разом із Паспортом споживчого кредиту із аналогічними умовами підписана відповідачем шляхом накладення власноручного підпису.

Разом з тим, як вбачається із розрахунку заборгованості за Договором № 001 від 03.02.2021, відповідач свої зобов`язання за Договором не виконав, внаслідок чого у останнього перед позивачем утворилась заборгованість, що станом на 09.09.2024 в сукупному розмірі складає 11 971,15 грн, з яких: 5 438,91 грн заборгованість за кредитом; 1,12 грн., заборгованість за процентами; 6 531,12 грн заборгованість за комісією.

2) Щодо кредитного договору №101 від 14.07.2021.

Судом встановлено, що 14.07.2021 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем ОСОБА_1 шляхом підписання заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб було укладено кредитний договір № 101

Відповідно до умов вказаного Договору позичальник отримав від позикодавця споживчий кредит у сумі 15 000,00 грн (п. 3 Договору) на строк 24 місяці (п. 4 Договору) із фіксованою процентною ставкою 0,01 % річних (п. 6 Договору) та сплатою комісії за обслуговування кредитної заборгованості 4,99 % від суми кредиту щомісячно (п. 5 Договору).

Підписанням Договору позичальник беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг, а також підтвердив, що ознайомлений із ДКБО, Тарифами банку та цілком згідний із ними.

Вказана Заява на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб разом із Паспортом споживчого кредиту із аналогічними умовами підписана відповідачем шляхом накладення власноручного підпису.

Разом з тим, як вбачається із розрахунку заборгованості за Договором № 101 від 14.07.2021, відповідач свої зобов`язання за Договором не виконав, внаслідок чого у останнього перед позивачем утворилась заборгованість, що станом на 09.09.2024 в сукупному розмірі складає в сумі 22 847,79 грн, з яких: 10 495,23 грн., заборгованість за кредитом; 2,31 грн., заборгованість за процентами; 12 350,25 грн., заборгованість за комісією;

3) Щодо кредитного договору №701 від 12.10.2021.

Судом встановлено, що 12.10.2021 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем ОСОБА_1 шляхом підписання заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб було укладено кредитний договір №701.

Відповідно до умов вказаного Договору позичальник отримав від позикодавця споживчий кредит у сумі 15 000,00 грн (п. 3 Договору) на строк 12 місяці (п. 4 Договору) із стандартною процентною ставкою 47,88 % річних (п. 6 Договору).

Підписанням Договору позичальник беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг, а також підтвердив, що ознайомлений із ДКБО, Тарифами банку та цілком згідний із ними.

Вказана Заява на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб разом із Паспортом споживчого кредиту із аналогічними умовами підписана відповідачем шляхом накладення власноручного підпису.

Разом з тим, як вбачається із розрахунку заборгованості за Договором № 701 від 12.10.2021, відповідач свої зобов`язання за Договором не виконав, внаслідок чого у останнього перед позивачем утворилась заборгованість, що станом на 09.09.2024 в сукупному розмірі складає в сумі 24 434,25 грн., з яких: 14 935,66 грн., заборгованість за кредитом; 9 498,59 грн., заборгованість за процентами; 0 грн., заборгованість за комісією.

Загальна сума заборгованості за вищевказаними кредитними договорами станом на 09.09.2024 становить 59 253,19 грн.

З метою досудового врегулювання спору АТ «ПУМБ» 09.09.2024 за вих. № КНО-44.2.2/555 ОСОБА_1 спрямовано письмову вимогу (повідомлення) про погашення заборгованості за Договорами № 001, № 101 та № 701 на загальну суму 59 253,19 грн, яка залишена відповідачем без реагування.

Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем ОСОБА_1 є відносини, які пов`язані із укладанням кредитних договорів, отриманням на їх виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договорами, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов таких висновків.

1)Щодо кредитного договору №001 від 03.02.2021.

Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 03.02.2021 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір № 001.

Зі змісту розрахунку заборгованості за вказаним Договором відповідач свої зобов`язання за Договором не виконав, не повернув позивачу кредиті кошти та не сплатив погоджені проценти за користування ними.

2) Щодо кредитного договору №101 від 14.07.2021.

Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 14.07.2021 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір № 101.

Зі змісту розрахунку заборгованості за вказаним Договором відповідач свої зобов`язання за Договором не виконав, не повернув позивачу кредиті кошти та не сплатив погоджені проценти за користування ними.

3) Щодо кредитного договору №701 від 12.10.2021.

Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 12.10.2021 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір № 701.

Зі змісту розрахунку заборгованості за вказаним Договором відповідач свої зобов`язання за Договором не виконав, не повернув позивачу кредиті кошти та не сплатив погоджені проценти за користування ними.

Щодо вимоги про стягнення заборгованості за комісією по обслуговуванню кредитної заборгованості станом на 09.09.2024 за кредитним договором № 001 від 03.02.2021 у розмірі 6 531,12 грн., та кредитним договором № 101 від 14.07.2021 у розмірі 12 350,25 грн суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

Частиною 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Тобто, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 року по справі №496/3134/19 зазначила наступне.

За загальним правилом, передбаченими статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів `текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультра активну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті1та частини другої статті8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит(далі - Правила про споживчий кредит). Цією постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит Банк надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супровідних послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит додатка 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частин першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» Після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».

В заяві від 03.02.2021 відповідач своїм підписом погодив комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 4,99 % та в заяві від 14.07.2021 відповідач своїм підписом погодив комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 4,99 % проте банк не роз`яснив за які конкретні розрахунково-касові дії з відповідача буде взята комісія за обслуговування кредитної заборгованості. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості встановлено без уточнення найменування конкретних послуг та систематичності запиту споживачем інформації щодо обслуговування кредитної заборгованості.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про те, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку послуг з обслуговування кредитної заборгованості, їх погодження зі споживачем при укладенні кредитного договору. Так, вказані умови договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а значить передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту в тому числі, слід розуміти, і послуги на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць повідомляти йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншої інформації, що суперечить вимогам частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно.

З урахуванням положень ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» суд дійшов висновку, що умови кредитного договору від 03.02.2021 року про встановлення комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 4,99 % та від 14.07.2021 року про встановлення комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 4,99 % є нікчемними, а тому вимоги Банку про стягнення заборгованості з комісії за обслуговування кредиту станом на 09.09.2024 за кредитним договором № 001 від 03.02.2021 у розмірі 6 531,12 грн., та № 101 від 14.07.2021 у розмірі 12 350,25 грн, є необгрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Таким чином суд з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що поданий АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 , позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість:

по кредитному договору від 03.02.2021 № 001 у сумі 5 440,03 грн, з яких: 5 438,91 грн заборгованість за кредитом; 1,12 грн заборгованість за процентами;

по кредитному договору від 14.07.2021 № 101 у сумі 10 497,54 грн, з яких: 10 495,23 грн заборгованість за кредитом; 2,31 грн заборгованість за процентами;

по кредитному договору від 12.10.2021 № 701 у сумі 24 434,25 грн, з яких: 14 935,66 грн заборгованість за кредитом; 9 498,59 грн заборгованість за процентами.

Відтак, загальна сума, яка підлягає до стягнення із ОСОБА_1 , на користь АТ «ПУМБ» становить 40 370,91 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позовної заяви до суду АТ «ПУМБ» сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Оскільки позов АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 , задоволено частково, з останнього на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 1 650,45 грн із розрахунку: 40 370,91 *2422,40/59 253,19.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 207, 526, 546, 626, 628, 634, 638, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (, вул. Андріївська,4 м. Київ) заборгованість у сумі 40 370 ( сорок тисяч триста сімдесять) грн. 91 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (, вул. Андріївська,4 м. Київ ) судовий збір у сумі 1 650 ( одна тисяча шістост п`ятдесять) грн. 45 коп.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Михайло КАЛИНОВСЬКИЙ