Провадження №2/389/211/25
Р І Ш Е Н Н Я

заочне

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Українського В.В.,

за участю секретаря судового засідання Гой І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні залу суду міста Знам`янка Кіровоградської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 та на незавершене будівництво житлового будинку в селі Кривошиінці Білоцерківського району Київської області.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 та незавершеного будівництва житлового будинку в селі Кривошиінці Білоцерківського району Київської області. ОСОБА_3 за життя склав заповіт, відповідно до якого розпорядився належний йому житловий будинок та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 заповісти ОСОБА_4 частину, ОСОБА_1 частини. Позивач отримала свідоцтво на право на спадщину в порядку спадкування за заповітом на частини будинку за адресою АДРЕСА_1 . Інша частина будинку на даний час не узаконена, що приводить до саморуйнування будинку. Інший спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 не подавала заяви про прийняття спадщини та з початком війни виїхала в Російську Федерацію. Просить звернути увагу, що за зверненням особи, пов`язаної з державою-агресором, за вчиненням нотаріальної дії нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у її вчиненні.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги позову та просить його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, поважних причин своєї неявки суду не повідомив і від неї не надійшло заяви про відкладення розгляду справи, в зв`язку з чим розгляд цивільної справи проводився заочно.

Відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов не обґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню за таких підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що Знам`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 06 травня 2017 року складено відповідний актовий запис №150.

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Кіровоградської області Поляковим О.О. 26 травня 2011 року, відповідно до якого розпорядився належний йому житловий будинок та земельну ділянку які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 заповісти ОСОБА_2 частку, ОСОБА_1 частки.

Відповідно до матеріалів спадкової справи №28/2017 заведеної приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Гріцик Н.М., після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , із заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . ОСОБА_1 06 грудня 2017 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частини житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку ще не видане.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч.1 ст.1296 ЦК України).

Згідно із статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача.

Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 у шестимісячний строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , тому вважається такою, що прийняла спадщину. Отже, доводи позивача про те, що відповідач не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини та не прийняла спадщину не знайшли свого підтвердження.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном з використанням способів, визначених главою 29 ЦК України.

Також позивач не надав достовірних доказів того, що відповідач є особою, пов`язаною з державою-агресором. ОСОБА_2 є громадянкою України, що підтверджено копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 27 березня 1996 року Знам`янським МРВ УМВС України в Кіровоградській області. Відповідно до відповіді №1188294 від 11.03.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_2 . Отже, як громадянка України має право володіти та користуватися своїм спадковим майном.

Позивачем також не надано доказів належності спадкодавцеві незавершеного будівництво житлового будинку в селі Кривошиінці Білоцерківського району Київської області, що є предметом позову. Правовстановлюючі документи відсутні.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст.4 ЦПК України.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.5 ЦПК).

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінка доказів здійснюється судом за приписами ст.89 ЦПК України, відповідно до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивачем не надано доводів для визнання за нею право власності на спадкове майно, тому вимоги позову не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 259, 263, 265, 273, 280-288, 353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Заочне рішення може бути переглянуто Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя В.В. Український