Справа № 308/7961/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Бедьо В.І., за участю секретаря судового засідання Малиновська І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород цивільну справу за позовом адвоката Петрецького Василя Васильовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Інтеркеш Україна» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4-36937 від 05.03.2024 року в сумі 143 816,99 грн., з яких 93 838,53 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 40 407,14 грн. залишок по процентах; 1886,80 грн. 3 % річних згідно ст.. 625 ЦК України; 3028,00 грн. судовий збір та витрат на професійну допомогу в сумі 12 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір з ТОВ «Інтеркеш Україна», згідно якого Позичальник отримав кредит в розмірі 100 000 грн. зі сплатою 43,8 % річних з кінцевим терміном повернення 05 березня 2025 року, однак відповідачем належним чином взяті на себе зобов`язання, які визначені умовами Договору та Графіками платежів, що є додатком № 1 до вказаного договору не сплачує. На відправлені листи для вирішення ситуації досудовим шляхом ніяк не реагує. На телефонні дзвінки Позивача не відповідає. В добровільному порядку не бажає сплатити суму боргу. А тому Позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом.

17.07.2025 року представником позивача Петрецький В.В. подано до суду заяву про розподіл судових витрат, зміст якої зводиться до того, що між Позивачем та адвокатом Петрецьким В.В. укладено договір про надання правової допомоги від 26.05.2025 р.. ОСОБА_4 просить суд вирішити питання про розподіл (стягнення) судових витрат на првничу допомогу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна» в сумі 12 000, 00 грн. В суді першої інстанції.

Заяви (клопотання) учасників справи.

27.06.2025 року через Канцелярію суду адвокатом Петрецький В.В., якй діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна» подана заява про розгляд без участі, підготовче провадження по даній справі просить закрити, справу призначити до розгляду по суті.

17.07.2025 року представником позивача Петрецький В.В. подано до суду заяву про розподіл судових витрат.

17.09.2025 року представником позивача Петрецький В.В. подано до суду заяву про розгляд без участі, протии заочного прийняття рішення не заперечують.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали.

Сторони, їх представники в судове засідання не з`явились. Представник позивача справу просив розглядати без участі позивача.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Інші процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2025 року вказана справа передана на розгляд судді Бедьо В.І.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.06.2025 року відкрито провадження у справі, було постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 05.03.2024 року між ТОВ «Інтеркеш Україна» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 4-36937, за умовами якого товариство зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти в розмірі 100 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 43,8 % річних. Тип процентної ставки фіксована. Строк дії договору дванадцять місяців. Позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти в порядку визначеному Договором, а у випадках передбачених п. 6,7 договору- сплатити пеню.

Також, 05.03.2024 року, сторонами було укладено договір застави транспортного засобу, між ТОВ «Інтеркеш Україна» (заставодержатель) та ОСОБА_1 (заставодавець), який забезпечує вимоги Заставодержателя, що випливають із укладеного між сторонами Договору про надання фінансового кредиту №4-36937 від 05.03.2024 р., за умовами якого Заставодавець зобов`язаний у строк до 05.03.2026 року включно повернути Заставодержателю кредит в розмірі 100 000 грн. (сто тисяч гривень 00 коп.) на умовах зазначених у кредитному договорі; сплатити Заставодержателю відсотки за користування кредитом, можливу неустойку (штраф, пеня), у розмірах, у строки та на умовах, визначених у кредитному договорі; відшкодувати Заставодержателю витрати, понесені у зв?язку із зверненням стягнення на предмет застави та інші витрати, що передбачені законодавством та кредитним договором; сплатити на користь Заставодержателя штрафні санкції у випадку неналежного виконання зобов?язання за кредитним договором; відшкодувати іпотекодержателю в повному обсязі інші витрати, пов?язані з обслуговуванням та виконанням кредитного договору та договору Застави транспортного засобу (копія договору застави транспортного засобу додається).

В забезпечення належного виконання своїх обов?язків за кредитним договором Заставодавець передав у заставу Заставодержателю транспортний засіб марки «Jaguar» моделі «Х» р.н.з НОМЕР_1 , дата реєстрації 04.06.2022 року, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 (копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу додається).

Також, з метою забезпечення фінансових зобов?язань позичальника 05.03.2024 року між ТОВ «Інтеркеш Україна`та Уніковським Андрієм Валерійовичем (далі - «Поручитель») та ОСОБА_2 (далі - «Поручитель») укладено два договори поруки №36937/2 (далі - «Договір поруки») (копії договорів поруки додаються).

Відповідно до умов Договору поруки:

п. 1.1. Поручитель зобов?язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов?язань щодо повернення суми Кредиту, сплати відсотків за користування Кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту №4-36937 від 05.03.2024 року (зі всіма змінами та доповненнями), надалі за текстом - «Договір кредиту».

п. 2.1 Зміст забезпеченого порукою зобов?язання:

п.2.1.1. повернення кредиту в сумі 100 000 грн. (сто тисяч гривень 00 коп.) з кінцевим строком погашення 05 березня 2026 року чи іншим, визначеним Договором кредиту строком його дострокового повернення;

п. 2.1.2. сплата, визначених згідно Договору кредиту відсотків у розмірі 43.8% річних;

п. 2.1.3.сплата штрафних санкцій згідно з умовами Договору кредиту.

п. 3.1.1. протягом одного робочого дня, від дати отримання повідомлення Кредитораппро невиконання Позичальником забезпеченого порукою зобов`язання, виконати відповідне зобов?язання, шляхом перерахування непогашеної суми кредиту на рахунок Кредитора № UAUA3600006, непогашеної суми відсотків на рахунок Кредитора № UAUA3600006.

у випадку невиконання Позичальником та Поручителем забезпеченого порукою зобов?язання відповідати перед Кредитором як солідарні боржники всім своїм майном на яке, згідно з чинним законодавством України, може бути звернено стягнення.

Позичальник умови Договору не виконує належним чином, кредитні кошти в строки та розмірах визначених умовами Договору та Графіками платежів, що є додатком № l до вказаного Договору не сплачує.

Станом на «20» травня 2025 року, Відповідач вищевказані умови Договору не виконала та за нею обліковується заборгованість за Кредитним договором № 4-36937 від 05.03.2024 року в сумі 143 816,99 грн. (сто сорок три тисячі вісімсот шістнадцять гривень, 99 коп.), а сааме:

93838.53 грн. - заборгованість за тілом кредиту;

40407.14 грн. - залишок по процентах;

7 684,52 грн. - нараховане інфляційне збільшення заборгованості;

1886.80 грн. - 3 % річних згідно ст. 625 Цивільного кодексу України.

Викладені обставини підтверджуються наступними доказами:

- копією Кредитного договору №4-36937 від 05.03.2024 року. Оригінали зазначених документів знаходяться у Позивача;

- копією Додатку № 1 до Кредитного договору № 4-36937 від 05.03.2024 року «Графік розрахунків». Оригінали зазначених документів знаходяться у Позивача;

- розрахунком заборгованості по Кредитному договору № 4-36937 від 05.03.2024року;

Будь-яких доказів того, що відповідач повернув кредит та нараховані відсотки у строк, передбачений умовами договору, матеріали справи не містять

Оцінка Суду.

Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором.

Специфіка спірних правовідносин свідчить, що для правильного вирішення спору необхідно дати відповідь на такі ключові питання:

1) Чи було укладено кредитний договір з відповідачем?

2) Чи були надані відповідачу кредитні кошти?

3) Чи наявні підстави для стягнення заборгованості і якщо так, то в якому розмірі?

Відповідаючи на вказані питання у справі, суд звертає увагу на наступне.

Згідно із матеріалами справи відповідач підписав кредитний договір власноруч. Від імені Кредитодавця договір був підписний з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Товатиства з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна».

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦКУкраїни встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦКУкраїни за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Устатті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

З позовної заяви вбачається факт укладання 05.04.2024 ОСОБА_1 . Кредитного договору з ТОВ «Інтеркеш країна». Наведене підтверджує укладення Кредитного договору виникнення зобов`язань між сторонами.

Отримання коштів відповідачем в розмірі 100 000,00 грн. підтверджується доказами, наданими позивачем, які суд приймає до уваги.

Зазначені обставини ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в порушення статей 12, 81 ЦПК не спростували.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Доказів погашення заборгованості за кредитним договором № 4-36937 первісному кредитору відповідач не надав.

Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість залишку по процентах, нараховане інфляційне збільшення заборгованості, 3 % річних згідно ст. 625 ЦК України.

За змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 р по справі № 300/438/18.

За умовами договору позики № 4-36937 від 05.03.2024 року, укладеного між ТОВ «Інтеркеш Україна» та ОСОБА_1 .. Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, готівкою у касі шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний Позичальни ком у заяві. В розмірі 100 000,00 грн. строком на дванадцять місяців зі сплатою 43,8 % відсотка річних з кінцевим терміном повернення.

Отже, ТОВ «Інтеркеш Україна» має право на стягнення процентів за користування кредитними коштами що, виходячи із установлених у договорі процентних ставок, що становить 40 407,14 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача за договором позики № 4-36937 від 05.03.2024 року підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в сумі 93 838,53 грн., сума заборгованості по процентах 40 407,14 грн, нараховане інфляційне збільшення заборгованості в сумі 7 684,52, 3 % річних згідно ст. 625 ЦК України 1886,80 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення 3 % річних згідно ст. 625 ЦК України.

У охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

При цьому, як свідчать матеріали справи, стягнення кредитної заборгованості відповідачем не виконане.

Таким чином, встановивши, що боржником основного зобов`язання, визначеного умовами кредитного договору № 4-36937 від 05.03.2024 року, не виконано, суму боргу, визначену умовами Договору, кредитору не повернуто, суд вважає, що позивач має право вимоги про стягнення 3-х річних у порядку ст. 625 ЦК України.

Так, зобов`язання виникають із підстав, передбачених ст.11 ЦК України, зокрема договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12000.00 грн суд зазначає наступне.

Адвокатом Петрецьким В.В.. надано документи, на які заявник посилається як на підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу, а саме:

- завірена копія договору про надання правової допомоги;

- завірена копія ордеру;

- додаткова угода № 02/06/2025 від 02.06.2025 до Договору про надання правової допомоги від 26.05 2025 р.;

- акт приймання-передавння виконаних робіт від 16.07.2025 року;

- звіт про виконання робіт за період 26.05.2025 - 16.07.2025 року за провадженням у цивільній справі № 308/7961/25 в суді першої інстанції (згідно Договору про надання правової допомоги від 26.05.2025 року, додаткової угоди № 02/06/2025 від 02.06.2025 до Договору про надання правової допомоги від 26.05 2025 р. укладених з Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтеркеш Україна".

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в ч. 4 ст. 62 ЦПК України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст. 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3ст. 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (ст. 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами (ст. 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно вимог статті 137,141 ЦПК України вбачається, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги, рахунки тощо.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав суду такі документи: завірена копія договору про надання правової допомоги, завірена копія ордеру, додаткова угода № 02/06/2025 від 02.06.2025 до Договору про надання правової допомоги від 26.05 2025 р., акт приймання-передавння виконаних робіт від 16.07.2025 року, звіт про виконання робіт за період 26.05.2025 - 16.07.2025 року за провадженням у цивільній справі № 308/7961/25 в суді першої інстанції (згідно Договору про надання правової допомоги від 26.05.2025 року, додаткової угоди № 02/06/2025 від 02.06.2025 до Договору про надання правової допомоги від 26.05 2025 р. укладених з Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтеркеш Україна".

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За вимогами ст. ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна» про стягнення кредитної заборгованості з Уніковської І.М., ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 260, 263, 265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИ :

Позов адвоката Петрецького Василя Васильовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 05.05.2001р. Харківським РУ ГУ МВС України в м. Києві РНОКПП НОМЕР_4 Адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 20.05.1999 р. Харківським РУ ГУ МВС України в м. Києві РНОКПП НОМЕР_6 Адреса: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 паспорт № НОМЕР_7 , дата видачі 10.12.2021р., орган, що видав - 2123 РНОКПП НОМЕР_8 Адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна» (), заборгованість за кредитним договором № 4-36937 від 05.03.2024 року в сумі 143 816,99 грн. (сто сорок три тисячі вісімсот шістнадцять) гривень, 99 коп. а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок, та витрати на правову допомогу в розмірі 12 000,00 (дванадцять тисяч) гривень. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області Бедьо В.І.