Справа №351/1694/24
Номер провадження №2/351/137/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Сегіна І.Р.,

за участі секретаря - Бабшинської К.С.,

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Позовні вимоги мотивували тим, що вироком Снятинського районного суду від 03.11.2023р., який вступив в законну сила, по справі № 351/2392/23, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Вищевказаним вироком суду встановлено, що ОСОБА_3 вчинив порушення правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження та смерть потерпілого ОСОБА_4 , який був батьком ОСОБА_2 та чоловіком ОСОБА_1 ..

Дорожньо-транспортна пригода відбулася за наступних обставин.

08.07.2023р. близько 16.05 год. водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки "Фольксваген Гольф", д.н.з. НОМЕР_1 , рухався автодорогою місцевого значення між селами Рожневі Поля та Зібранівка Коломийського району Івано-Франківської області, у напрямку с. Зібранівка.

У цей час по тій же ділянці дороги перед автомобілем під керуванням ОСОБА_3 , у попутному напрямку по правій частині дороги їхав мотоблок із причепом без реєстраційних номерів, під керуванням водія ОСОБА_4 , а у причепі їхала ОСОБА_1 - його дружина.

Проїжджаючи вищевказану ділянку дороги між селами Рожневі Поля та Зібранівка, водій ОСОБА_3 , приблизно о 16.05. год. 08.07.2023р., керуючи транспортним засобом, проявив неуважність, не врахував стан транспортного засобу та дорожнього покриття, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, не вживаючи заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, чи безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, допустив зіткнення із задньою частиною причепа, прикріпленого до мотоблока під керуванням ОСОБА_4 , який рухався в попутньому напрямку та із передньою лівою частиною автомобіля марки "Мерседес Бенц Спрінтер" д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку під керуванням ОСОБА_5 ..

При цьому, водій ОСОБА_3 порушив вимоги ПДР України, а саме: п. 1.5, 2.3.б, 2.3.д, 12.1, 12.3, 13.1.

У результаті порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої водій мотоблока ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток основи та склепіння черепа, забоєм головного мозку важкого ступеня, крововиливами під оболонку головного мозку та мозочка, крововиливами в м`які покриви голови, забійною раною в ділянці носа, яка ускладнилася набряком та стисненням головного мозку, в результаті чого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер у КНП "Обласна клінічна лікарня" Івано-Франківської обласної ради. Крім цього, у ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під тверду мозкову оболонку в лівій скроневій ділянці, під м`яку оболонку мозку в правій лобно-тім`яно-скроневій ділянці, лівій потиличній та по задній поверхні обох півкуль мозочка розміченням речовини головного мозку в правій лобній долі, крововиливами в м`які тканини голови в правій лобно-тім`яно- скроневій ділянці, забійною раною в ділянці спинки носа зліва, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечні для життя в момент спричинення, а також тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки з переломами 3-5 ребер зліва по середньо-паховій лінії, 5,6 ребер справа по середньо- ключичній лінії, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Він, позивач ОСОБА_2 , визнаний у даному кримінальному провадженні потерпілим.

Діями відповідача йому завдано моральної шкоди, що виразилося у негативних змінах у його житті. Також, він зазнав сильних душевних страждань у зв`язку із смертю його батька внаслідок вчиненого відповідачем кримінального правопорушення. Він втратив найріднішу для нього людину, з якою проживав від самого народження.

Все це негативно вплинуло і продовжує впливати як на стан його здоров`я, так і на психологічний стан, змусило і змушує змінювати ритм та розпорядок його повсякденного життя. У його житті відбулися вимушені зміни, які продовжують існувати по даний час і він змушений прикладати значних зусиль для відновлення попереднього стану життя, який був до ДТП.

Розмір завданої йому моральної шкоди він оцінює в 500 000 грн., яку просить стягнути з відповідача на його користь.

Також, у результаті порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України, вона, позивачка ОСОБА_1 , як пасажирка мотоблоку, отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми, закритої травми органів грудної клітки, множинних переломів ребер 3-4 флотуючі, 5,6,7,8 справа, справа 3-4-5-6-7, лівобічного гемо пневмотораксу, забою лівої легені, лівобічної нижньодольової пневмонії, забою середостіння, підшкірної емфіземи, плевропульмонального шоку 2 ст., закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя.

Діями відповідача їй завдано моральної шкоди, що виразилося у негативних змінах у її житті. Внаслідок ДТП вона проходила стаціонарний курс лікування у Коломийській ЦРЛ. По сьогоднішній день вона лікується амбулаторно у сімейного лікаря. Від отриманих тілесних ушкоджень внаслідок ДТП їй було завдано сильних фізичних страждань, які вона переживає по сьогоднішній день. По теперішній час її мучать сильні болі в грудній клітці та ребрах. Також її мучать головні болі. Вона змушена постійно приймати обезболюючі ліки. Після ДТП у неї з`явилися порушення сну, емоційна напруга, нервозність та побоювання щодо майбутнього стану здоров`я.

Також, вона зазнала сильних душевних страждань у зв`язку із смертю її чоловіка, внаслідок вчиненого відповідачем кримінального правопорушення. Вона втратила людину, з якою проживала пліч-о-пліч 28 років.

Все це негативно вплинуло і продовжує впливати як на стан її здоров`я, так і на психологічний стан, змусило і змушує змінювати ритм та розпорядок її повсякденного життя. У її житті відбулися вимушені зміни, які продовжують існувати по даний час і вона змушена прикладати значних зусиль для відновлення попереднього стану життя, який був до ДТП.

Розмір завданої їй моральної шкоди вона оцінює в 500 000 грн., які просить стягнути з відповідача на її користь.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала повністю, пояснила, що після ДТП їй не вистачає пенсії на лікування, вона має травму ока, мікроінсульт, не може дихати через переломи ребер, у неї наявна кіста мозку, оскільки була сильно побита голова. Відповідачем за півтора року було відшкодовано шкоду у розмірі 1500 грн.. В свою чергу вона понесла витрати: на операції для чоловіка - 20000 грн., на своє лікування - 6000 грн. та на поховання чоловіка - 15000 грн.. Зазначила, що страховою компанією їй, сину та донці вплачено страхове відшкодування у розмірі по 26800 грн. кожному.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що обставини завдання позивачам моральної шкоди в результаті ДПТ підтверджує, провину визнає. Не визнає розмір моральної шкоди. ОСОБА_4 керував мотоблоком з причепом, який не мав права рухатись автодорогою загального значення. Крім того, мотоблок та причеп були незареєстровані. Потерпіла ОСОБА_1 знаходилась у причепі мотоблока, що заборонено Правилами дорожнього руху України.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Снятинського районного суду від 03.11.2023 (справа № 351/2392/23, провадження № 1-кп/351/178/23), ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном 2 роки. Вирок набрав законної сили 04.12.2023р.

Як вбачається із вказаного вироку, потерпілими у кримінальному провадженні є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

На підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, моральна шкода відшкодовується незалежно від наявності вини.

Відповідно до п. 5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідні обставини встановлюються судом на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Верховний суд України в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При ньому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Відповідно до ч.5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Як слідує із правового висновку, викладеного Верховним судом у Постанові по справі № 184/1461/20-ц від 26 квітня 2022 року особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого. Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

Судом достовірно встановлено, що винні дії відповідача знаходяться в прямому причинному зв`язку із заподіяною позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 моральною шкодою.

Також, суд враховує той факт, що Страховою компанією позивачці ОСОБА_1 , позивачу ОСОБА_2 та дочці позивачки виплачено страхове відшкодування у розмірі по 26800 грн. кожному.

Окрім того, суд бере до уваги ту обставину, що ОСОБА_4 керував мотоблоком та рухався автодорогою загального значення. Так, керування мотоблоком автодорогою загального значення в Україні зазвичай заборонено та не рекомендується, може бути небезпечним для учасників дорожнього руху. Мотоблоки призначені для сільськогосподарських робіт на приватних територіях, а не для пересування по автодорогах. Мотоблоки не мають необхідних світловідбивних елементів, габаритів та інших пристроїв для безпечного руху дорогами загального користування.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 в момент ДТП перебувала у причепі мотоблока, що не передбачено конструкцією мотоблока та є небезпечним через відсутність належних умов безпеки, ризик травмування від перекидання, ударів та вібрацій.

Однак, відповідачем не доведено, що шкода в результаті дорожньо-транспортної пригоди була завдана внаслідок непереборної сили або умислу потерпілих.

В обґрунтування позовних вимог позивачка ОСОБА_1 зазначила, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зазначена подія спричинила негативні зміни у її житті. Внаслідок ДТП вона проходила стаціонарний курс лікування, по сьогоднішній день вона лікується амбулаторно у сімейного лікаря. Від отриманих тілесних ушкоджень внаслідок ДТП їй було завдано сильних фізичних страждань, які вона переживає по сьогоднішній день. По теперішній час її мучать сильні болі в грудній клітці та ребрах. Також її мучать головні болі. Вона змушена постійно приймати обезболюючі ліки. Після ДТП у неї з`явилися порушення сну, емоційна напруга, нервозність та побоювання щодо майбутнього стану здоров`я. Також, вона зазнала сильних душевних страждань у зв`язку із смертю її чоловіка, внаслідок вчиненого відповідачем кримінального правопорушення. Вона втратила людину, з якою проживала пліч-о-пліч 28 років. Все це негативно вплинуло і продовжує впливати як на стан її здоров`я, так і на психологічний стан, змусило і змушує змінювати ритм та розпорядок її повсякденного життя. У її житті відбулися вимушені зміни, які продовжують існувати по даний час і вона змушена прикладати значних зусиль для відновлення попереднього стану життя, який був до ДТП. Розмір завданої їй моральної шкоди вона оцінює в 500 000 грн.

Визначаючи розмір моральної шкоди, завданої позивачці ОСОБА_1 , суд враховує характер та обсяг моральних страждань позивачки, проходження нею стаціонарного лікування та тривалий час перебування на амбулаторному лікуванні з приводу сильних болей в грудній клітці, ребрах та головного болю, порушення сну, емоційну напругу, нервозність та побоювання щодо майбутнього стану здоров`я, сильні душевні страждання у зв`язку із смертю її чоловіка, внаслідок вчиненого відповідачем кримінального правопорушення, зміну ритму та розпорядку її повсякденного життя, вимоги розумності і справедливості, та вважає справедливою та співмірною сумою відшкодування моральної шкоди в розмірі 400 000 грн., тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_2 зазначив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зазначена подія спричинила негативні зміни у його житті, він зазнав сильних душевних страждань у зв`язку із смертю його батька, втратив найріднішу для нього людину, з якою проживав від самого народження. Все це негативно вплинуло і продовжує впливати як на стан його здоров`я, так і на психологічний стан, змусило і змушує змінювати ритм та розпорядок його повсякденного життя. У його житті відбулися вимушені зміни, які продовжують існувати по даний час і він змушений прикладати значних зусиль для відновлення попереднього стану життя, який був до ДТП. Розмір завданої йому моральної шкоди він оцінює в 500 000 грн..

Визначаючи розмір моральної шкоди, завданої позивачу ОСОБА_2 , суд враховує характер та обсяг моральних страждань позивача, сильні душевні страждання у зв`язку із смертю його батька, негативний вплив на стан його здоров`я та психологічний стан, вимушені зміни у його житті та значні зусилля для відновлення попереднього стану життя, який був до ДТП, вимоги розумності і справедливості, та вважає справедливою та співмірною сумою відшкодування моральної шкоди в розмірі 250 000 грн., тому позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави за позовом ОСОБА_1 в розмірі 968,96 грн. та за позовом ОСОБА_2 в розмірі 605,60 грн., всього: 1574,56 грн.

На підставі викладеного, ст.16, 22 23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, керуючись ст.10-13, 141, 259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , моральну шкоду в розмірі 400 000 (чотириста тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , моральну шкоду в розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1574,56 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Ігор СЕГІН