РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року

місто Чернігів

Справа №751/4914/25

Провадження №2/751/1535/25

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого судді Ченцової С.М.

секретар Барбаш М.В.

учасники справи:

позивач - ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ»

представник позивача - адвокат Ткаченко Юлія Олегівна

відповідач - ОСОБА_1

представник відповідача - адвокат Новик Максим Георгійович

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку спрощеного позовного провадження, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики № 156925 у розмірі 14954 гривні 50 копійок.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30.01.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , в електронній формі, укладено договір позики №1565925, відповідно до якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5000 гривень, шляхом перерахування на банківський картковий рахунок № НОМЕР_1 , строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована).

Згідно з умовами договору позики позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним.

Враховуючи умови договору позики та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості, які складають 1985 гривень 50 копійок, заборгованість останнього за договором позики складає 14954 гривні 50 копійок, яка складається з : 5000 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9954 гривні 50 копійок - сума заборгованості за відсотками.

26.10.2021 р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» уклали Договір факторингу № 2610 від 26.10.21 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1565925 від 30.01.21 р.

03.04.23 р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.23 р. за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, у тому числі за договором позики №1565925 від 30.01.21 р.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 17.06.2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належно. 19.06.2025 року надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, проти заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача у вступному слові позовні вимоги визнав частково. Не заперечує щодо заборгованості за тілом кредиту та частково за відсотками. Але, позивач нарахував заборгованість за відсотками не відповідно до умов договору.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належно за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання.

Протокольною ухвалою суду від 11.09.2025 року, на підставі ч. 1 ст. 244 ЦПК України, оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення, ухвалення та проголошення рішення відкладено на 16.09.2025 року о 15 год 50 хв.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

30.01.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , в електронній формі, укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1565925, відповідно до якого позикодавець надав ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5000 гривень, строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована), знижена процентна ставка - 0,79%, процентна ставка за понадстрокове користування - 2,70%, орієнтовна загальна вартість позики - 6185 гривень, дата повернення позики - 01.03.2021 року, (зворот а.с.14).

30.01.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахував ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5000 гривень на банківський картковий рахунок № НОМЕР_1 , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес».

Відповідно до договору позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі.

Відповідно до п. 6.5. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», у разі неповернення/повернення не в повному розмірі несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) Товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування.

Вказаний договір позики укладений у вигляді електронного документа, шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису, одноразовий ідентифікатор JqkHqo4ub6.

Відповідно до довідки про ідентифікацію, виданою ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , з яким укладено договір №1565925 від 30.01.21 року, ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора). Одноразовий ідентифікатор: JqkHqo4ub6. Час відправки ідентифікатора позичальнику: 30.01.2021 10:38:21. Електронна пошта, на яку направлено ідентифікатор: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.25).

Згідно платіжної інструкції № bd9a9f7e-cb9f-4fdf-91b9-798e74fb3eeb від 30.01.2021 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 31.01.2021 року перерахувало на платіжний інструмент НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 5000 гривень (зв. а.с.26).

Відповідно до довідки ТОВ «Фінансова компанія «ФІНЕКСПРЕС» від 30.04.2025 року, товариство підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення платіжної операції : дата 30.01.2021 року, номер платежу bd9a9f7e-cb9f-4fdf-91b9-798e74fb3eeb, сума 5000 гривень, отримувач ОСОБА_1 - ЕПЗ номер НОМЕР_1 (а.с.26).

26.10.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» укладено Договір факторингу № 2610, відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №1565925 від 30.01.21 року (зв.а.с.27-31).

Згідно Додатку № 2 до договору Факторингу № 2610 від 26.10.2021 року та Реєстру прав вимоги № 2 від 26.10.2021 року клієнт відступає факторові право вимоги заборгованостей до боржників на умовах передбачених договором факторингу № 2610, згідно з реєстром, зокрема за договором позики №1565925, де боржником є ОСОБА_1 (а.с.32-38).

03.04.2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.23 року, відповідно до якого ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №1565925 від 30.01.21 року (а.с.39-43).

Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 18 030 гривеень, з яких: 5 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13 030 гривень - сума заборгованості за відсотками (а.с.47-49).

Відповідно до розрахунку заборгованість відповідача за договором позики №1565925 від 30.01.2021 року, станом на 28.05.2025 року становить 14954 гривні 50 копійок, з яких: 5000 гривень - заборгованість за тілом позики, 9954 гривні 50 коп - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками (а.с.6-8).

Відповідно до виписки за договором № б/н за період з 30.01.2021 року - 02.02.2021 року, надісланої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на виконання ухвали суду, 30.01.2021 року на картку ОСОБА_1 НОМЕР_1 здійснено зарахування переказу у сумі 5000 гривень.

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Матеріали справи свідчать про те, що кредитний договір укладений в електронній формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Порядок укладення електронного договору передбачено нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Також у ст. 12 цього Закону, зазначено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідач підписуючи договір позики № 7766242 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування (а.с.14)

Із змісту статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Згідно із ч. 1, 3 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу).

Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Отже, ТОВ «Фінпром Маркет», як новий кредитор, набуло право вимоги до ОСОБА_1 за укладеним Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 1565925 від 30.01.2021 року.

Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором.

Із змісту статті 1054 ЦК України слідує, що за кредитним договором, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частинами 1 та 2 статті 612 ЦК України визначено,що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

У наданому позивачем суду розрахунку заборгованості зазначено, що у відповідача наявна заборгованість у сумі 14954 гривні 50 копійок, з яких : заборгованість за тілом кредиту - 5000 гривень; заборгованість за нарахованими відсотками та несплаченими відсотками - 9954 гривні 50 копійок.

Дослідивши докази у справі, суд не погоджується із розміром суми, яка підлягає стягненню, в частині розрахунку суми заборгованості за нарахованими відсотками з таких підстав.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12(провадження № 14-10цс18) дійшла висновків про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та ч. 4 ст. 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося і право позивача нараховувати проценти за кредитом.

Подібні правові висновки викладено також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18).

Судом встановлено, що строк кредитування за кредитним договором був погоджений. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всіх сум кредиту у порядку, передбаченому кредитним договором, матеріали справи не містять. Не надано й доказів того, що первісний кредитор погодив зміну строку кредитування, як це передбачено договором.

Отже, є безпідставним нарахування до стягнення з боржника суми відсотків, що передбачені договором після спливу визначеного строку кредитування.

За кредитним договором відповідачу надано кредит у розмірі 5000 грн, кредит надано строком на 30 днів (п. 2 Договору). За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 1,99 % на добу. Тип процентної ставки фіксований. Орієнтовна загальна вартість позики за 30 днів становить 6185 грн. Згідно кредитного договору строк його дії 30 днів, тому сума нарахованих процентів, має бути нарахована наступним чином 5000 грн тіло кредиту х 1,99 % = 99 гривень 05 копійок та помножити на 30 днів = 2 985 гривень (відсотки).

Отже, заборгованість за кредитним договором може становити 7985 гривень, що складається з 5000 гривень - тіло кредиту. та 2985 гривень - відсотки. Тобто, з 02.03.2021 року припинилося право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та інших платежів за цим договором. Заяви щодо продовження дії договору після 01.03.2021 року відповідачем не подавалося.

З урахуванням викладеного вище, та строку користування кредитом (30 днів), доказів про продовження якого матеріали справи не містять, частково визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов висновку, що нарахування процентів після спливу строку користування кредитом є безпідставним та не підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 1565925 від 30.01.2021 року у розмірі 7985 гривень.

V. Розподіл судових витрат

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України.

За правилами ч. 1, 2 цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати, судовий збір, які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог, у сумі 1 293 грн 44 коп (2422,40х7985/14954,50).

Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Із матеріалів справи, правнича допомога ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» надавалася на підставі договору № 01-11/24 про надання правничої допомоги від 01.11.2024 року адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною (а.с.49-51).

ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано договір № 01-11/24 про надання правничої допомоги від 01.11.2024 року, акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, витяг з акту № 12-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024 року, відповідно до якого вивчення наявних документів - 500 гривень, підготовка/складання позовної заяви у малозначних справах - 3000 гривень, акт приймання-передач справ на надання правничої допомоги, платіжну інструкцію кредитового переказу коштів (а.с.52-56).

Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, часткового задволення позову, клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат і витрат на правову допомогу, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати є не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог у розмірі 1868 гривень 83 копійки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 13, 43, 76-81, 141, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за кредитним договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1565925 від 30.01.2021 року у розмірі 7985 гривень.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» судовий збір у розмірі 1 293 гривень 44 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1868 гривень 83 копійки.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 16 вересня 2025 року

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (місцезнаходження: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, 9А, офіс 204, 08200, )

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання зареєстровано: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Суддя С.М. Ченцова