САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2127/25
Провадження №2/726/418/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25.09.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Проскурняка І. Г., за участю секретаря судових засідань Богонос Г. Й. розглянувши у спрощеному судовому засіданні цивільну справу №726/2127/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача ТОВ «ФК «Процент» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до відповідачки ОСОБА_1 .

В позові посилається на те, що відповідно до укладеного Кредитного договору №12477 від 22.05.2024 року між ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_1 , остання отримала кредит у розмірі 6000,00 гривень, строком на 365 днів ( до 22.05.2025 року), шляхом переказу на їх платіжну карту № НОМЕР_1 емітовану АТ «КБ «Приват Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування ( 547,5 % річних).

Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб сайті в мережі Інтернет https:procent.com.ua та підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію».

Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 309049 направлявся відповідачці 22.05.2024 року о 13:12:29 год. шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер НОМЕР_2 , який зазначений в Кредитному договорі та ІТС.

Кредитний договір був підписаний відповідачкою 22.05.2024 року о 13:12:54 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 309049 в особистому кабінеті на веб- сайті в межері Інтернет https:procent.com.ua

Кредитні кошти в сумі 6000,00 гривень були відправлені відповідачці 22.05.2024 року на платіжну картку № НОМЕР_3 емітовану АТ «КБ «ПриватБанк», що підтверджується довідкою про успішний переказ.

Відповідно до п.1.2. Кредитного договору, позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування (547,5 % річних).

Строк надання кредиту відповідно до п.1.3 Кредитного договору становить 365 днів.

Відповідно до п.1.3 періодичність платежів зі сплати процентів кожні 20 днів, що відображено в Додатку №1 до Кредитного договору.

Позивач звертає стягнення виключно на прострочені до оплати проценти за користування кредитом за період з 22.05.2024 року по 22.05.2025 року.

У зв`язку з порушенням відповідачкою зобов`язань за кредитним договором по нарахованим та несплаченим процентам станом на 04.06.2025 року становить :

- 6000,00 гривень - заборгованість за кредитом;

- 32850,00 гривень заборгованість за нарахованими процентами за період з 22.05.2024 року по 22.05.2025 року, що нараховані відповідно до умов Кредитного договору за ставкою 1, 5 % за кожен день користування кредитом та графіку платежів.

Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» , заборгованість за Кредитним договором №12477 від 22.05.2024 року станом на 04.06.2025 року у розмірі 38850,00 гривень, яка складається з:

- 6000,00 гривень заборгованість за кредитом;

-32850,00 гривень заборгованість за нарахованими процентами за період з 22.05.2024 року по 22.05.2025 року, що нараховані відповідно до п. 1.2 Кредитного договору за ставкою 1,5 % за кожен день користування кредитом та графіку платежу, а також судові витрати у розмірі 2422,40 гривень і 10 000,00 гривень витрат на правничу допомогу.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день та годину розгляду справи, про що свідчить оголошення розміщене в ЄДРСР.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Процент» та ОСОБА_1 укладений Кредитний договір №12477, згідно якого вбачається, що позивач надав відповідачці кредитні кошти в сумі 6000,00 гривень, процентна ставка за користування Кредитом становить 1,5 % від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 547,5 % ), строк дії договору становить 365 днів (а.с .12-16).

Довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК» від 03.06.2025 року підтверджується, що відповідно до зазначеного Договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта НОМЕР_3 від ТОВ «ПРОЦЕНТ» 22.05.2024 року о 13:13:04 на суму 6 000,00 гривень (а.с.19).

Із розрахунку заборгованості встановлено, що станом на 02.06.2025 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за Договором №12477 від 22.05.2024 року становить 38850,00 гривень, яка складається з :

- прострочена заборгованість за сумою кредиту 6000,00 гривень ;

- прострочена заборгованість по неспоалчаеним процентам за користування кредитом 32 850,00 гривень (а.с. 20-25).

На виконання ухвали Садгірського районного суду м.Чернівці від 16.07.2025 року надано суду інформацію про те, що платіжна картка № НОМЕР_4 була емітована банком на ім`я ОСОБА_1 . Номер телефону, на який відправлялась інформація про підтвердження здійснення операцій за платіжною карткою № НОМЕР_4 в період з 22.05.2024 року по 27.05.2024 року НОМЕР_2 (а.с. 96).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1).

Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Закон України від 03.09.2015 р. № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон), визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У ст. 3 цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст.11 Закону).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором.

Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Кредитор належним чином виконав умови договору та здійснив переказ коштів ОСОБА_1 у сумі 6000,00 гривень, однак відповідачка не здійснила погашення заборгованості у визначений термін, в наслідок чого утворилася заборгованість в загальному розмірі 38850,00 гривень, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2. ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

Дослідивши Договір №03/06/2024 про надання правової допомоги від 03 червня 2024 року, акт прийому передачі виконаних робіт від 03.06.2024 року та квитанцію №2414 від 30.04.2025 року, судом встановлено, що вказані документи свідчать про оплату позивачем гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги у зв`язку із розглядом справи, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача у розмірі 2422,40 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 610, 611, 612, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКК НОМЕР_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» , заборгованість за Кредитним договором №12477 від 22.05.2024 року станом на 04.06.2025 року у розмірі 38850,00 гривень, яка складається з:

- 6000,00 гривень заборгованість за кредитом;

- 32850,00 гривень заборгованість за нарахованими процентами за період з 22.05.2024 року по 22.05.2025 року, що нараховані відповідно до п. 1.2 Кредитного договору за ставкою 1,5 % за кожен день користування кредитом та графіку платежу, а також судові витрати у розмірі 2422,40 гривень і 10 000,00 гривень витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКК НОМЕР_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКК НОМЕР_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30-ти з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя І. Г. Проскурняк