Справа № 361/4856/25
Провадження № 2/361/1680/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.25

15 вересня 2025 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючої судді Писанець Н.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2025 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , додаткові витрати на лікування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 8200 грн., судові витрати, щодо судового збору покласти на відповідача.

Свій позов обґрунтовувала тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2020 року .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син - ОСОБА_3 .

Спільне життя з відповідачем не склалося, тому вони розійшлися. Малолітній ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю - ОСОБА_1 .

04 липня 2023 року Броварським міськрайонним судом Київської областіу справі № 361/5276/23 було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4частини усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно, на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 29 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На сьогоднішній день, самопочуття їхнього сина погіршилося. Позивач звернулася до Національної дитячої спеціалізованої лікарні «ОХМАДИТ».

Відповідно до Консультативного висновку спеціаліста md_1754785 від18.02.2025 року ОСОБА_3 було встановлено діагноз R62.0 затримка етапів розвитку та рекомендоване планове стаціонарне лікування з06.03.2025 року.

З 06 березня 2025 року по 14 березня 2025 року вона з сином перебувала на стаціонарному лікуванні в НДСЛ «ОХМАДИТ».

Відповідно виписки № 4192 із медичної картки стаціонарного хворого їх сину встановлено основний діагноз G96.8 інші уточнені ураження центральної нервової системи, розлад рецептивної мови, інші первазивні розлади розвитку, розлади рухової активності та уваги. Також надані рекомендації, щодо спостереження дитячим неврологом та психіатром. Реабілітація, корекційна робота з логопедом, дефектологом.

Вище вказані діагнози та рекомендації також підтверджуються Консультативним висновком спеціаліста md_1808247 від 14.03.2025 року.

21 квітня 2025 року вони з сином провели консультацію з дитячим психіатром, в результаті якої було поставлено діагноз F 84.0 дитячий аутизм,надано ряд рекомендацій, серед яких індивідуальна програма реабілітації з акцентом на поліпшення комунікації, розуміння зверненої мови, розвиток наслідування, звуконаслідування функціонального мовлення, ігрової діяльності,формування навичок охайності та самообслуговування, мотоні тренінги,розвиток навичок соціальної компетентності.

Також 28 лютого 2025 року їх син, ОСОБА_3 ,пройшов психокорекцій не тестування, психологічне обстеження (Міжнародна методика діагностики аутизму ADOS -2). Вартість даного обстеження становить2700 гривень.

Крім того вони спостерігаються у лікарів медичного центру «Лікарська практика».

24 березня 2025 року відвідали консультацію дитячого невролога. Вартість консультації становить 1600 гривен.

Крім того їх сину було рекомендовано провести відео ЕЕГ сну тривалістю 8 годин.

Позивачем було замовлено, оплачено та проведено дане дослідження їхньому сину. Вартість нічного ВЕЕГ моніторингу становить 10900 грн.

Після проведених досліджень вони знову пішли на консультацію дитячого невролога-епілептолога, вартістю 1200 грн.

Загальні витрати щодо наданих медичних послуг їх сину станом на 05 травня 2025 року становить 16400 грн.

Дану суму додаткових витрат вважає за необхідне розділити порівну між нею, ОСОБА_1 та батьком, ОСОБА_2 .

Таким чином відповідач повинен сплатити половину вартості понесених витрат на лікування дитини, що становить 8200 грн (16400 /2= 8200 грн.)

07 травня 2025 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Писанець Н.В. прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

12 червня 2025 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Посилався на те, що позивачка отримує більш, ніж достатній розмір аліментів, про що свідчить довідка Городсько-Ярмолинецького ВДВСу Хмельницькому районі Хмельницької області від 10.05.2025 № 25.6-21/11518 про відсутності заборгованості по аліментах.

Згідно даної довідки, середній розмір аліментів, які отримує позивачка, становить більш, ніж 15 000,00 грн., що відповідає розміру середньої заробітної плати по країні. Цих коштів достатньо не тільки для утримання дитини, але й для утримання самої позивачки.

Відповідач не заперечує того, що він також повинен нести додаткові витрати на утримання своєї дитини. Але, ці витрати мають бути співмірними.

Також, зазначає, що позивачка не зверталася до відповідача з пропозицією стосовно додаткових витрат на дитину, а звернулася з даним питанням безпосередньо до суду.

Позивачка неодноразово зверталася з приводу здоров`я дитини сторін до Національної дитячої спеціалізованої лікарні ОХМАДИТ.

Вказана лікувальна установа є державною, має високий авторитет не тільки в Україні, але і за її межами.

Спеціалісти Лікарні поставили дитині сторін діагнози: дитячий аутизм(консультативний висновок спеціаліста від 24.01.2022), затримка етапів розвитку(консультативний висновок спеціаліста від 18.02.2025), розлад рецептивності мови, інші первазивні розлади розвитку, розлади рухової активності та уваги (консультативний висновок спеціаліста від 14.03.2025).

Вказаними медичними документами були надані певні рекомендації, як то: спостереження дитячого психіатра за місцем проживання, оформлення дитячої інвалідності, інклюзивне навчання в ДНЗ, консультації психіатра, логопеда, дефектолога.

До позовної заяви додано заключення по результатам психологічного обстеження в приватній установі, хоча рекомендацій щодо психологічного обстеження дитинисторін позивачці ніхто не надавав.

Далі, позивачка звертається до медичного центру Лікарська практика, який також є приватною установою.

Звертає увагу суду на те, що позивачка не додала до своєї позовної заяви доказів того, що даний Центр має ліцензію на медичну практику а також ліцензії на медичну практику лікарів-спеціалістів, які обстежували дитину сторін.

МЦ Медична практика надано акт про надані медичні послуги для пацієнта від 09.04.2025 року на суму 1 200,00 грн. (повторна консультація дитячого невролога). Як вже зазначалося вище, спеціалісти Національної дитячої спеціалізованої лікарні ОХМАДИТ таких рекомендацій позивачці не надавали.

В матеріалах справи також містяться ще два акти про надані медичні послуги для пацієнта МЦ Медична практика: на суму 1 600,00 грн за консультацію дитячого невролога та 10 900,00 грн. за ВЕЕГ моніторинг.

Але, не додано документів дитячого невролога, який проводив обстеження, та його ліцензії на медичну практику, що є неприпустимим.

Стосовно проведення ВЕЕГ моніторингу, рекомендації взагалі відсутні.

Також, в матеріалах справи міститься акт прийому-передачі наданих послуг ФОП ОСОБА_4 від 25.02.2025 року стосовно надання психокорекційних послуг (тестування) на суму 2 700,00 грн.

Але, в матеріалах справи відсутні дані про наявність у ФОП ОСОБА_4 диплому лікаря, документів, які підтверджують її лікарську спеціальність та наявність ліцензії на медичну практику.

За таких умов не можна брати до уваги вказані платіжні документи приватних медичних установ, оскільки вони не є коректними. Зазначені докази не можуть бути належними та допустимими.

Відповідач зараз знаходиться у другому шлюбі.

В даний час його нова дружина вагітна, знаходиться на 30 тижні, тобто, непрацездатна. Вона цілком перебуває на утриманні свого чоловіка, який є відповідачем у справі. Від попереднього шлюбу в неї є малолітня донька, яка також перебуває на утриманні у відповідача.

Перебування на утриманні у відповідача вагітної дружини та її малолітньої доньки від попереднього шлюбу не може не позначитися на матеріальному становищі ОСОБА_5 . Його нова сім`я знаходиться в іншому регіоні України, винаймає житло.

Відповідач у справі є діючим військовослужбовцем, учасником бойових дій, що підтверджується відповідними посвідченнями, які сторона відповідача додає до цього відзиву.

В силу пунктів 12, 13 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, відповідача звільнено від сплати судового збору, позивачку також звільнено від сплати судового збору, а отже з ОСОБА_2 не повинні стягувати судовий збір.

24 червня 2025 року позивач подала до суду відповідь на відзив, в якій просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Посилалась на те, шо відповідач по справі сплачує аліменти на утримання малолітнього спільного сина.

На сьогоднішній день самопочуття їх сина погіршилось. Дані обставини крім наданих доказів з позовною заявою також підтверджуються медичним висновком №113 від 10 червня 2025 року. Відповідно до якого ОСОБА_3 має діагноз Дитячий аутизм з якісними порушеннями комунікації, соціальної взаємності, стереотипними рухами F84.0, супутні захворювання F 80.1, F 80.2, F 90 та індивідуальною програмою реабілітації інваліда №168 від 10.06.2025.

Позивач постійно займається лікуванням дитини, перебуває на стаціонарному лікуванні, відвідує реабілітаційні програми.

На сьогоднішній день вона не має змоги влаштуватись на роботу, оскільки весь час перебуває з дитиною, яка потребує додаткового догляду.

Так лікування в Національній дитячій спеціалізованій лікарні ОХМАДИТ є безкоштовним, але аналізи та медичні дослідження необхідно проводити на платній основі.

Загальні витрати щодо наданих медичних послуг їх сину станом на 05 травня 2025 року становить 16400,00 грн.

Звертає увагу суду, що нею подано докази фактично понесених витрат виключно на лікування дитини і дану суму додаткових витрат вважає за необхідне розділити порівну між нею, ОСОБА_1 та батьком, ОСОБА_2 по 8200,00 грн.

На сьогоднішній день так склались обставини, що їх син потребує додаткових коштів для лікування.

Також звертає увагу на те, що в місті Бровари вона також проживає з сином в орендованій квартирі, працювати змоги не має, оскільки весь час перебуває з дитиною, яка потребує додаткового догляду у зв`язку зі станом здоров`я.

Суд, вивчивши письмові докази у справі, встановивши обставини справи та виниклі їм правовідносини, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2020 року .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син - ОСОБА_3 ,що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ,яке видане 03 лютого 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис за №311.

Спільне життя з відповідачем не склалося, тому вони розійшлися. Малолітній ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю - ОСОБА_1 .

04 липня 2023 року Броварським міськрайонним судом Київської області у справі № 361/5276/23 було видано судовий наказ, яким стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частки його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 268 (двісті шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Позивач звернулася до Національної дитячої спеціалізованої лікарні «ОХМАДИТ».

Відповідно до Консультативного висновку спеціаліста md_1754785 від18.02.2025 року ОСОБА_3 було встановлено діагноз R62.0 затримка етапів розвитку та рекомендоване планове стаціонарне лікування з 06.03.2025 року.

З 06 березня 2025 року по 14 березня 2025 року вона з сином перебувала на стаціонарному лікуванні в НДСЛ «ОХМАДИТ», що підтверджується копією Виписки № 4192 із медичної картки стаціонарного хворого.

Відповідно даної виписки їх сину встановлено основний діагноз G96.8 інші уточнені ураження центральної нервової системи, розлад рецептивної мови, інші первазивні розлади розвитку, розлади рухової активності та уваги. Також надані рекомендації, щодо спостереження дитячим неврологом та психіатром. Реабілітація, корекційна робота з логопедом, дефектологом.

Вище вказані діагнози та рекомендації також підтверджуються Консультативним висновком спеціаліста md_1808247 від 14.03.2025 року.

Згідно консультаційного висновку спеціаліста від 21.04.2025 року вони з сином провели консультацію з дитячим психіатром, в результаті якої було поставлено діагноз F 84.0 дитячий аутизм,надано ряд рекомендацій, серед яких індивідуальна програма реабілітації з акцентом на поліпшення комунікації, розуміння зверненої мови, розвиток наслідування, звуконаслідування функціонального мовлення, ігрової діяльності,формування навичок охайності та самообслуговування, моторні тренінги,розвиток навичок соціальної компетентності.

Також 28 лютого 2025 року їх син, ОСОБА_3 , пройшов психокорекцій не тестування, психологічне обстеження (Міжнародна методика діагностики аутизму ADOS -2). Вартість даного обстеження становить 2700 гривень. Копія заключення за результатами психологічного обстеження та акт прийому передачі послуг додаються.

Крім того вонии спостерігаються у лікарів медичного центру «Лікарська практика».

24 березня 2025 року відвідали консультацію дитячого невролога. Вартість консультації становить 1600 гривен., що підтверджується консультацією дитячого невролога-епілептолога та актом про надані медичні послуги.

Крім того їх сину було рекомендовано провести відео ЕЕГ сну тривалістю 8 годин.

Позивачем було замовлено, оплачено та проведено дане дослідження їхньому сину. Вартість нічного ВЕЕГ моніторингу становить 10900 грн., що підтверджується Протоколом ВЕЕГ моніторингу тривалістю 08:42:40 від 02.04.2025 та актом про надані медичні послуги.

Після проведених досліджень вони знову пішли на консультацію дитячого невролога-епілептолога, вартістю 1200 грн., що підтверджується висновком консультації дитячого невролога-епілептолога від 09.04.2025 року та актом про надані медичні послуги.

Загальні витрати щодо наданих медичних послуг їх сину станом на 05 травня 2025 року становить 16400 грн.

Згідно медичного висновку №113 від 10 червня 2025 року, ОСОБА_3 має діагноз Дитячий аутизм з якісними порушеннями комунікації, соціальної взаємності, стереотипними рухами F84.0, супутні захворювання F 80.1, F 80.2, F 90 та індивідуальною програмою реабілітації інваліда №168 від 10.06.2025.

Згідно довідка Городсько-Ярмолинецького ВДВСу Хмельницькому районі Хмельницької області від 10.05.2025 № 25.6-21/11518 у відповідача відсутня заборгованість по аліментах.

04 квітня 2024 року ОСОБА_2 уклав шлюб із ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), актовий запис №113.

Від попереднього шлюбу в ОСОБА_6 є малолітня донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданим Бердянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердянському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), актовий запис №126.

Відповідач у справі є діючим військовослужбовцем, учасником бойових дій, що підтверджується службовим посвідченням НОМЕР_6 та посвідченням серії НОМЕР_7 .

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 2, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до статті 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Суд зазначає, що перебування відповідача у іншому шлюбі та його незгода із курсом лікування дитини, фахівцями та періодичністю звернення за їх допомогою - обраним позивачем не позбавляє його права особистої участі у подальшому належному, на його думку, лікуванні спільного сина. Вказана позиція відповідача не спростовує надані позивачем належні та допустимі докази вже понесених нею додаткових витрат на лікування сина сторін ОСОБА_3 розмірі 16 400,00 грн.

Оскільки обов`язок утримання дитини покладається на двох батьків, то сума до стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на лікування сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 складає 8200,00 грн.

Згідно п.п.3, 13 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів;учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про звільнення сторін від сплати судового збору.

Керуючись, ст. ст. 200, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_5 додаткові витрати на лікування сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 одноразово в розмірі 8200 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Писанець Н.В.