Справа № 286/1612/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л. ,

із секретарем Павленко Л. В.,

з участю представника

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овручі справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду і просить стягнути на його користь з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 72 680 грн. за період з 01.01.2024 по 30.04.2025, мотивуючи тим, що його колишня дружина ОСОБА_4 від спільного проживання з ним має неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 21.03.2018 по справі №286/3707/17-ц їх шлюб було розірвано. Відповідно до судового наказу від 01.06.2018 по справі №286/1229/18 з відповідачки стягнуті аліменти на утримання дітей. Рішенням Овруцького районного суду від 02.11.2023 по справі №286/1933/23 ОСОБА_4 була позбавлена батьківських прав по відношенню до своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до рішення Овруцького районного суду від 15.08.2024 по справі №286/107/24 з відповідачки на його користь було стягнуто неустойку (пеню) за період з 01.03.2019 по 31.12.2023 в сумі 105 288 грн. 50 коп.. Вона продовжує не сплачувати кошти, тому у неї за новий період з 01.01.2024 по 30.04.2025 виникла заборгованість у сумі 72 680 грн. 47 коп..

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити у задоволенні позову в частині стягнення пені та розстрочити виплату суми заборгованості на 36 рівних щомісячних платежів, посилаючись на те, що протягом тривалого часу відповідач перебувала за кордоном, не маючи жодного стабільного джерела доходу, а саме: з 22.02.2019 по 18.12.2021 у Пакистані; з 26.02.2022 у Польщі, а з 07.05.2022 у Великій Британії. У зазначений період вона не працювала, не отримувала доходу та перебувала з двома малолітніми дітьми. Таким чином, заборгованість виникла не з її вини, а з об`єктивних причин, що повністю виключає можливість нарахування пені.

На утриманні відповідачки знаходиться двоє малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . У зв`язку з цим виникнення та наявність боргу не можуть вважатися злісним чи винним ухиленням від виконання обов`язків.

Звертає увагу суду, що 26.02.2025 відповідач виїхала з території України, рятуючись від війни, будучи вагітною, без майна та речей, а вже через тиждень вона народила за кордоном.

Протягом відповідного періоду відповідач не мала доступу до своїх українських банківських рахунків, не користувалася платіжними сервісами, прив`язаними до української банківської системи, а також була позбавлена технічної та фізичної можливості здійснювати грошові перекази на територію України. Ці обставини об`єктивно унеможливили своєчасне виконання зобов`язань зі сплати аліментів.

Утворена заборгованість не є наслідком злісного ухилення або недобросовісної поведінки.

Відповідач залишила житловий будинок, придбаний під час спільного проживання з позивачем, добровільно, без подання будь-яких вимог щодо поділу майна. Усі речі побутового вжитку, меблі, техніка, а також особисті речі були залишені на користь дітей, аби забезпечити їм стабільні побутові умови та належне середовище для проживання. Такі дії свідчать про спрямованість її вчинків виключно на благо дітей.

На даний момент відповідач має намір офіційно працевлаштуватися та отримувати стабільний дохід. Вона висловлює готовність добровільно погасити заборгованість.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених у позовній заяві. При цьому пояснив, що відповідач погашає заборгованість лише після подачі позову до суду. На даний час вона дійсно частково погасила заборгованість по аліментах. Сума погашення становить 29 647 грн. 50 коп.. Крім того, позивач повідомляв, що надходила ще сума, тисяч п`ять.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечує, з підстав зазначених у відзиві.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, врахувавши позиції сторін, наведені в їх письмових заявах по суті справи, та дослідивши в судовому засіданні письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

В ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України законодавець закріпив, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 22 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Тлумачення ст. 196 Сімейного кодексу України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч. ч. 1-2 ст. 614 ЦК України).

Сімейним Кодексом України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з ч. 1 ст. 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Судом встановлено, що рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 02.11.2023 у справі №286/1993/23 було позбавлено ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказане рішення набрало законної сили 11.12.2023 (а. с. 5-6).

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 15.08.2024 по справі №286/107/24, яке набрало законної сили 16.09.2024, було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.03.2019 по 31.12.2023 в сумі 105 288,50 грн. (а. с. (13-14).

Вказаним рішенням також було встановлено, що рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 21.03.2018 у справі № 286/3707/17 було розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , зареєстрований 11.12.2010 року; визначено місце проживання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком - ОСОБА_3 .

Судовим наказом Овруцького районного суду Житомирської області від 01.06.2018 у справі № 286/1229/18 було стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше і не більше встановлених законодавством розмірів для дитини відповідного віку на кожну дитину з двох дітей, з 24.04.2018 і до ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто до досягнення ОСОБА_5 повноліття, а з 08.06.2029 і до ІНФОРМАЦІЯ_6 , тобто до досягнення ОСОБА_6 повноліття, в розмірі 1/6 частини її заробітку (доходу), але не менше і не більше встановлених законодавством розмірів для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_4 за судовим наказом №286/1229/18 від 01.06.2018, наданого Овруцьким відділом державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), вбачається, що аліменти по вказаному судовому наказу відповідач не сплачувала в повному обсязі, внаслідок чого за період з 01.01.2024 по 30.04.2025 (станом на 30.04.2025) утворилась заборгованість в сумі 72 680 грн. 47 коп. (а. с. 8-9).

Так, у 2024 році ОСОБА_4 зобов`язана була сплатити аліменти на дітей: за січень 4550,88 грн., лютий 4550,88 грн., березень 4550,88 грн., квітень 4550,88 грн., травень 4550,88 грн., червень 4550,88 грн., липень 4550,88 грн., серпень 4550,88 грн., вересень 4550,88 грн., жовтень 4550,88 грн., листопад 4550,88 грн., грудень 4550,88 грн..

у 2025 році: за січень 4550,88 грн., лютий 4550,88 грн., березень 4550,88 грн., квітень 4550,88 грн., що в загальній сумі (з урахуванням сплаченої суми аліментів в розмірі 133 грн. 61 коп. в лютому 2024 року ) становить 72 680 грн. 47 коп..

Представником відповідача, на підтвердження доводів відсутності вини останньої у виникненні заборгованості по аліментах, зазначено, що протягом тривалого часу вона перебувала за кордоном, не маючи жодного стабільного джерела доходу, а саме: з 22.02.2019 по 18.12.2021 у Пакистані; з 26.02.2022 у Польщі, а з 07.05.2022 у Великій Британії. У зазначений період вона не працювала, не отримувала доходу та перебувала з двома малолітніми дітьми. Таким чином, заборгованість виникла не з її вини, а з об`єктивних причин. На підтвердження вказаних обставин долучено письмові докази.

Так, зокрема, копія паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 11.02.2019, а також віза Ісламської Республіки Пакістан від 18.02.2019 свідчать про перетин кордону відповідачем - ОСОБА_4 : з 22.02.2019 по 18.12.2021 - Республіки Пакістан; з 26.02.2022 по 07.05.2022 - Республіки Польща та 07.05.2022 - Сполученого Королівства Великої Британії (а. с. 38-40).

Копії: свідоцтва про народження уряду ОСОБА_10 від 19.09.2020, паспортів громадян України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 27.03.2024, серії НОМЕР_3 від 27.03.2024 та довідки про реєстрацію особи громадянином України Посольства України в Ісламській Республіці Пакистан №6158/19-536-787 від 26.10.2020 і довідки про реєстрацію особи громадянином України Консульства України в Гданську №61316/536-184 від 25.03.2022 підтверджують факт народження у ОСОБА_4 ще двох дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 41+(зворот)-44).

Копії квитанцій №249614763 і №249638743 від 10.06.2025 та №256206124 від 31.07.2025, в свою чергу, свідчать про перерахування ОСОБА_4 грошових коштів на рахунок Овруцького відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі в сумі 10 000 грн., 15 000 грн. та 4500 грн. відповідно, що в загальній сумі становить 29 500 грн. 00 коп.. Призначення платежу: сплата аліментів від ОСОБА_11 ОСОБА_3 (а. с. 46+(зворот)-47). Вказані обставини не заперечуються і представником позивача. При цьому, він підтвердив, що дійсно відповідачем сплачено ще кошти, підтвердження по яких не долучено.

Поряд з тим, достатніх доказів, які б свідчили, що відповідач вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання свого зобов`язання по утриманню дітей саме у спірний період, стороною відповідача не надано, а тому заборгованість зі сплати аліментів виникла з її вини і наявні правові підстави для стягнення на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Проводячи нарахування пені, суд враховує правові позиції Верховного Суду, які Велика Палата виклала у постанові від 25.04.2018 по справі № 572/1762/15-ц, визначивши новий порядок розрахунку пені.

Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що у ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Тобто, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Таким чином, розмір неустойки буде відповідно становити:

за січень 2024 року: 4550,88х1%х486=22 117,27 грн.,

за лютий 2024 року: 4550,88х1%х457=20 797,52 грн.,

за березень 2024 року: 4550,88х1%х426=19 386,74 грн.,

за квітень 2024 року: 4550,88х1%х396=18 021,48 грн.,

за травень 2024 року: 4550,88х1%х365=16 610,71 грн.,

за червень 2024 року: 4550,88х1%х335=15 245,44 грн.,

за липень 2024 року: 4550,88х1%х304= 13 834,67 грн.,

за серпень 2024 року: 4550,88х1%х273=12 423,90 грн.,

за вересень 2024 року: 4550,88х1%х243=11 058,63 грн.,

за жовтень 2024 року: 4550,88х1%х212=9 647,86 грн.,

за листопад 2024 року: 4550,88х1%х182=8 282,60 грн.,

за грудень 2024 року: 4550,88х1%х151=6 871,82 грн.,

за січень 2025 року: 4550,88х1%х120=5 461,05 грн.,

за лютий 2025 року: 4550,88х1%х92=4 186,80 грн.,

за березень 2025 року: 4550,88х1%х61=2 776,03 грн.,

за квітень 2025 року: 4550,88х1%х31=1 410,77 грн.,

а всього за період з 01.01.2024 по 30.04.2025 на загальну суму 188 133 грн. 29 коп., однак, не може бути більше 100 відсотків заборгованості, тобто 72 680 грн. 47 коп..

При цьому, суд враховує сімейний та матеріальний стан відповідача, як платника аліментів, зокрема, перебування на її утриманні ще двох малолітніх дітей, її проживання за межами країни, відсутність місця роботи, а також факт часткової сплати нею аліментів та зобов`язання сплачувати їх в майбутньому, та приходить до висновку про зменшення розміру неустойки внаслідок несплати аліментів з 72 680 грн. 47 коп. до 37 000 грн. 00 коп. та відповідно до висновку про часткове задоволення позову.

Заява відповідача про розстрочення виплати суми заборгованості на 36 рівних щомісячних платежів не підлягає розгляду в межах даного провадження.

Від сплати судового збору позивач звільнений на підставі п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 616 грн. 50 коп. (1211 грн. 20 коп.х50,90%) в дохід держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, а саме: за період часу з 01.01.2024 по 30.04.2025 в сумі 37 000 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 616 грн. 50 коп. в дохід держави.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення суду до Житомирського апеляційного суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець Повне рішення виготовлено 25.09.2025.