Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/1909/25
Номер провадження: 2/511/915/25
22 вересня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді- Гринчак С. І.,
секретаря судового засідання Полихи Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданнів залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відділ «Центр надання адміністративних послуг Роздільнянської міської ради» про надання дозволу на реєстрацію місця проживання неповнолітньої дитини без згоди батька,
Короткий зміст позовної заяви
У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просила надати дозвіл на реєстрацію місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , без письмової згоди батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 2008 року по 2012 рік, який розірваний рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 05.12.2012 року. Від спільного життя мають неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу, син проживає з нею за адресою: АДРЕСА_1 . На теперішній час, її син ОСОБА_3 не має зареєстрованого місця проживання. 30.05.2025 року неповнолітній син ОСОБА_3 звернувся відділу «Центр надання адміністративних послуг Роздільнянської міської ради» із заявою про реєстрацію місця проживання, де просив зареєструвати його місце проживання за місцем реєстрації матері, за адресою: АДРЕСА_1 . Однак йому було відмовлено, оскільки немає згоди батька. Крім того, позивач зазначила, що відповідач ОСОБА_2 більше десяти років жодним чином не контактує ані з нею, ані зв своїм неповнолітнім сином. На теперішній час їй не відомо ані фактичного місцезнаходження відповідача, ані його контактні дані. Вважає, що невизначеність реєстрації місця проживання її сина разом із матір`ю, суперечить інтересам дитини.
У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії.
Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 24 червня 2025 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.( а.с.24)
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 28 серпня 2025року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду. (а.с.43)
Позиції сторін у судовому засіданні.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надав суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. ( а.с.46)
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових викликів зі зворотними повідомленнями, про причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань або відзиву на позов від відповідача до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явилися, про дату розгляду справи були повідомлені належним чином, надавши суду заяви, в яких не заперечували проти задоволення заявлених ОСОБА_1 вимог та просили справу розглядати без їх участі.( а.с.47-48)
Представник третьої особи - відділу «Центр надання адміністративних послуг Роздільнянської міської ради», в судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. (.а.с.31)
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Судом по справі встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з 2008 року по 2012 рік, який розірваний рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 05.12.2012 року. ( а.с.11)
Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , батьками якого записані: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 ( а.с.2)
Місце проживання позивача ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади від 29.10.2024 року. ( а.с.8)
На теперішній час неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом обстеження умов проживання від 05.06.2025 року. ( а.с.13)
Житловий будинок з господарчими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ., що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 01.11.2012 року та Витягом з Державного реєстру речових прав № 413283048 від 14.02.2025 року ( а.с.15-16).
26.08.2024 року, по досягненню 14 років, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав паспорт громадянина України. ( а.с.9)
30.05.2025 року ОСОБА_3 звернувся до відділу «Центр надання адміністративних послуг Роздільнянської міської ради» із заявою про реєстрацію місця проживання, де просив зареєструвати його місце проживання за місцем реєстрації матері, за адресою: АДРЕСА_1 .
Однак, 02.06.2025 року у реєстрації місця проживання відмовлено, відповідно до ст. 9 ЗУ «Про надання публічних послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», особа подала документи або відомості, передбачені законодавством не в повному обсязі, відсутня згода батька.(а.с.14).
Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Згідно частини 3 статті 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
За приписами частин першої, другої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Статтею 242 ЦК України встановлено, що батьки є законними представниками своїх малолітніх та/чи неповнолітніх дітей.
Положеннями ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.
Пунктами 14,15 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265 (далі - Порядок) передбачено, що дитина віком від 14 років самостійно декларує місце свого проживання за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання батьків або інших законних представників чи одного з них без їх згоди. Дитина віком від 14 років самостійно декларує місце свого проживання за адресою іншого житла, ніж задеклароване/зареєстроване місце проживання її батьків або інших законних представників, за згодою батьків або інших законних представників чи одного з них. У разі декларування місця проживання у гуртожитку на період здобуття освіти така згода не надається.
Разом з тим, у пунктах 31, 32 Порядку зазначено, що особи, які досягли 14-річного віку, самостійно подають заяву про реєстрацію місця проживання (перебування). У разі подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особою, яка не досягла 18-річного віку, реєстрація місця проживання (перебування) здійснюється за згодою батьків або інших законних представників такої особи. Згода не надається у разі коли особа є здобувачем освіти та здійснює реєстрацію свого місця проживання (перебування) в гуртожитку, що належить до сфери управління закладу освіти.
Суд, дослідивши надані по справі докази, давши оцінку обґрунтованості заявлених позовних вимог, прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 - мати неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який досяг 14- річного віку, подав заяву про місце свого проживання за задекларованим місцем проживання матері, що не передбачає надання згоди батьків.
Суд враховує, що невизначеність реєстрації місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактичним місцем проживання своєї матері, суперечить її інтересам, створює перешкоди в реалізації конституційних прав, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, отже, реєстрація дитини у житловому будинку, за фактичним місцем проживання та реєстрації матері, відповідатиме інтересам дитини і не порушуватиме прав інших учасників сімейних відносин.
З урахуванням наведеного, та керуючись принципами розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про наявність встановлених законом підстав для задоволення позовних вимог.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні.
На підставі викладеного, та керуючись ст .ст. 19, 160, 161 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст.4,18,19,48,76-81,95,211,223247,258-259,263,265,280-284,288,289 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відділ «Центр надання адміністративних послуг Роздільнянської міської ради» про надання дозволу на реєстрацію місця проживання неповнолітньої дитини без згоди батька, - задовольнити.
Надати дозвіл на реєстрацію місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , без письмової згоди батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211. 20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Повний текст виготовлений та підписаний суддею 25 вересня 2025 року.

Суддя: С. І. Гринчак