Справа №567/1703/25
Провадження №2-о/567/113/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Василевич О.В.

секретар - Остроголова О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа : Острозький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, -

встановив :

В Острозький районний суд Рівненської області із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України звернувся ОСОБА_1 , заінтересована особа - Острозький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України в м.Луганськ Луганської області померла його матір - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що факт смерті ОСОБА_2 підтверджуються довідкою про смерть та свідоцтвом про смерть, виданими відповідним органом на тимчасово окупованій території України, які не відповідають вимогам законодавства України.

Зазначає, що в зв`язку з невідповідністю виданих документів на тимчасово окупованій території України зразку документів відповідно до вимог законодавства України, він позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , а встановлення такого факту йому необхідно для реалізації ним своїх прав на спадкове майно, належне померлій ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 24.09.2025року заяву ОСОБА_1 було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Інших процесуальних дій не вчинялося.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явились, у поданих до суду заявах просять здійснювати розгляд справи у їх відсутності. Вказали, що заявлені вимоги підтримують з підстав, викладених у заяві та просять їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Острозького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заперечень проти заяви не подав. В поданій на адресу суду заяві просить здійснювати розгляд справи у відсутності представника відділу та при розгляді даної справи покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, визначивши юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 8 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" встановлено, що тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі-тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Тимчасова окупація російською федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав. За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія тимчасово окупованих російською федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією" від 6 грудня 2022 р. № 1364 перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджується Міністерством розвитку громад та територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

Відповідно до Меж та переліку районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, затверджених Указом Президента України від 07.02.2019 №32/2019 визначено межі тимчасово окупованих територій, серед яких зазначено: м.Луганськ(у тому числі місто Олександрівськ, селище Зразкове, селище Тепличне, селище міського типу Катеринівка).

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті (будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом), є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Верховний Суд у постанові від 16 листопада 2022 року (справа № 759/1443/22) вказав, що документи, видані органами та установами (зокрема, закладами реєстрації актів цивільного стану), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, під час розгляду справ у порядку статті 315 ЦПК України.

Відповідно до п.п.13, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995 року суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають відповідні органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 22.06.2004 Ровеньківським МВ УМВС України в Луганській області та копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 , виданого 05.02.2020 року, даними документами було посвідчено особу громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Шахти Ростовської області, рф.

Згідно копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 ОСОБА_2 перебувала на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримувала пенсію (вид пенсії - у разі втрати годувальника).

Згідно довідки про смерть № С-02021 від 02.09.2025 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Луганськ. Причина смерті закрита тупа травма голови, набряк головного мозку.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 02.09.2025 року відділом реєстрації актів цивільного стану на тимчасово окупованій території України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Луганськ, про що02.09.2025 складений актовий запис про смерть №9.

Враховуючи наведене, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, суд бере до уваги та надає оцінку документам про смерть особи, що видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, як доказами у справі.

Вказані докази, узгоджуються із заявою та підтверджені в сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами по справі в частині обставин щодо дати та місця смерті ОСОБА_2 та беруться до уваги судом саме в цій частині.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 23.11.1959 року вбачається, що заявник є сином померлої ОСОБА_2 .

Таким чином, ОСОБА_1 правомірно звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 .

Оцінюючи письмові докази, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому, має безпосереднє значення для реалізації особами своїх прав.

Згідно частини першої статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті в певний час або про оголошення її померлою.

Частинами другою і третьою статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" визначено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Зважаючи на вимоги вказаного Закону, свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , видане на тимчасово окупованій території України, не вважається документом, що має юридичну силу на території України і не може створювати правових наслідків.

За вказаних обставин рішення суду про встановлення факту смерті ОСОБА_2 є підставою для державної реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану України.

Відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст.ст.3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

За вказаних обставин, враховуючи, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини, на які посилається заявник, встановити даний факт іншим шляхом заявник не має змоги, що перешкоджає реалізації його прав, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України задовольнити.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.2, 10, 258, 265, 317, 318 ЦПК України, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ), заінтересована особа : Острозький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: м.Острог, просп.Незалежності, 83 Рівненської області, індекс 35800, ), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки міста Шахти Ростовської області, російської федерації, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 на тимчасово окупованій території України в місті Луганськ Луганської області.

Допустити негайне виконання судового рішення. Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Копію рішення невідкладно направити до Острозького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26.09.2025 року.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.