РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/783/25

Провадження № 2/293/496/2025

23 вересня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Крисюк О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у с-щі Черняхів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

І. СУТЬ СПРАВИ

10.07.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулось до суду із позовною заявою, за змістом якого просить стягнути на свою користь з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №490733775 від 18.08.2019 у розмірі 24420,60грн., судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 18.08.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (далі первісний кредитор) та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №490733775 в розмірі 9420,00грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора В762NV2Х. Згідно умов кредитного договору, первісний кредитор перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 9420,00грн. 18.08.2019 на банківську карту № НОМЕР_1 хх-хххх-7789, яку відповідач вказав у заявці при укладенні кредитного договору.

28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01. У подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу.

05.08.2020 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» уклали договір факторингу №05/0820-01.

04.06.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та позивачем укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників № б/н від 04.06.2025 за договором факторингу від ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 31730,40 грн.

Зважаючи на вищенаведене, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача суму заборгованості за договором №490733775.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 10.07.2025 справа №293/783/25 передана на розгляд судді Збаражському О.М.

На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, 10.07.2025 суд отримав відомості з ЄДДР про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 14.07.2025 позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» залишена без руху із наданням строку на усунення недоліків позову.

24.07.2025 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської відкрито провадження у справі №293/783/25. Розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи по суті призначений на 25.07.2025. Постановлено витребувати у АТ КБ «Приватбанк» первинні документи бухгалтерського обліку.

На виконання вимог ухвали суду 24.07.2025, 14.08.2025 АТ КБ «Приватбанк» надав витребувану інформацію та виписку по рахунку відповідача.

Ухвалою від 25.08.2025, що у порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання, суд відклав судове засідання на 23.09.2025.

23.09.2025 позивач свого представника в судове засідання не направив, про розгляд справи повідомлявся встановленим порядком.

Відповідач ОСОБА_1 повторно не прибула в судове засідання, про розгляд справи повідомлявся встановленим порядком. 23.09.2025 до суду надійшла заява відповідача про відкладення розгляду справи, позов не визнала.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В судовому засіданні 23.09.2025 суд склав вступну та резолютивну частини рішення.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

Судом встановлено, що 18.08.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №490733775 на суму 9420,00грн. строком на 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,78% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в п.1.3 договору (а.с. 29-30).

Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора В762NV2Х.

Згідно умов кредитного договору, 18.08.2019 кредитор перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 9420,00грн. на банківську карту № НОМЕР_1 хх-хххх-7789, яку відповідач вказав у заявці при укладенні кредитного договору, що підтверджується платіжним дорученням та випискою по рахунку № НОМЕР_1 хх-хххх-7789 (а.с. 10, 115-116).

28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019 (а.с. 65-70).

Пунктом 1.2 договору факторингу визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги.

Відповідно до п. 1.3 договору факторингу під правом вимоги розуміються всі права грошових вимог клієнта (первісного кредитора) до боржників (відповідача) по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Пунктом 1.5 договору факторингу встановлено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку № 1 до договору.

Згідно з п. 2.1 розділу 2 договору факторингу клієнт (первісний кредитор) зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п.5.3.3 договору факторингу має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб.

28.11.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжили до 31.12.2020, а інші умови договору залишились без змін.

У подальшому, 31.12.2020 та 31.12.2021 між клієнтом та фактором було укладено додаткові угоди за № 26, №27, №31, № 32, згідно з якими продовжено строк дії договору факторингу №28/1118-01 на нові терміни.

26.11.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги №54, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №490733775 у загальному розмірі 25786,38грн. (а.с.62-63).

05.08.2020 ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» уклали договір факторингу №05/0820-01 (а.с. 56-60).

Розділом 2 договору факторингу визначено, що ТОВ «Таліон плюс» зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон плюс» за плату на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 1.3 договору факторингу під правом вимоги розуміється всі права ТОВ «Таліон плюс» за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Пунктом 1.5 договору факторингу встановлено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за цим договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку № 1 до цього договору.

Відповідно до п.п. 5.3.3 договору факторингу ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб.

03.08.2021 ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» уклали додаткову угоду №2, згідно з якою строк дії договору продовжили до 31.12.2022, а інші умови договору залишились без змін.

30.12.2022 ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» уклали додаткову угоду №3, згідно з якою строк дії договору продовжили до 30.12.2024, а інші умови договору залишились без змін.

На виконання договору факторингу, 31.08.2023 ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» підписали реєстр прав вимоги №11, за яким від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступлено право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №490733775 у загальному розмірі 24420,60грн (а.с.54-55).

На підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) ТОВ «Таліон плюс» зі сторони ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» згідно договору факторингу саме за відступлення права вимоги у обсязі кредитних договорів, які зазначені у Реєстрі прав вимоги №11 від 31.08.2023 до договору факторингу позивачем подана платіжна інструкція №4586 від 31.08.2023 (а.с.53).

04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №04/06/25-Ю (а.с.48-52).

Відповідно до п.1.2. договору факторингу перехід від ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» до позивача прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого позивач стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Відповідно до реєстру боржників від 04.06.2025 за договором факторингу від ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 31730,40 грн. Позивачем надано витяг з реєстру боржників, що містить лише дані відповідача (а.с.46-47).

На підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) ТОВ «ФК «Онлайн фінанс», за відступлення права вимоги у обсязі кредитних договорів, які зазначені у реєстрі прав вимоги від 04.06.2025 до договору факторингу, позивачем додані платіжні інструкції № 467, 468, 469, 470, 478, 479, 483 (а.с.41-44).

Заперечуючи проти вимог позивача, відповідач ОСОБА_1 подала до суду постанову про відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. від 28.07.2021, з якої вбачається, що виконавче провадження №66317352 відкрито на підставі виконавчого напису №42786 виданого 29.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості у розмірі 23592,00грн. (а.с.123-124).

10.04.2024 виконавче провадження №66317352 з примусового виконання виконавчого напису №42786 виданого 29.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області прийнято до виконання приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком А.М. (а.с.125-126).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Клименюка А.М. від 10.04.2024, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №42786 виданого 29.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області закінчено у зв`язку із погашенням заборгованості в повному обсязі (а.с.127-128).

ІІІ. ЦИВІЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО УКРАЇНИ та ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.

Згідно ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1ст. 612 ЦК України).

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Судом встановлено, що 18.08.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №490733775 на суму 9420,00грн., строком на 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,78% від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

З матеріалів справи вбачається, що позикодавець свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, однак відповідач порушив взяті зобов`язання.

Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №490733775, що міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором у розмірі 31730,40 грн., з яких: 9420,00грн. заборгованість по тілу кредиту, 15000,00грн. заборгованість по відсотках, 7309,80 грн. заборгованість за штрафними санкціями (а.с. 37).

Втім, позивач просить стягнути заборгованість лише за тілом кредиту у сумі 9420,00грн. та нарахованими відсотками за користування кредитом в розмірі 15000,00грн.

Дослідивши розрахунок заборгованості наданий позивачем, суд дійшов висновку, що позивачем нараховані відсотки за користування кредитом поза межами строку дії договору, який становить 30 днів, в розмірі 15000,00грн., що не відповідає практиці Верховного Суду.

Адже, Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені проценти за кредитним договором та неустойку припиняється.

Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всієї суми кредиту у порядку, який передбачений договорами, матеріали справи не містять.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню відсотки за користування кредитом в розмірі 2204,40 грн., нараховані за період з 18.08.2019 по 17.09.2019 за ставкою 0,78 % від суми кредиту в день.

Надані відповідачем докази на спростування заборгованості за кредитним договором №490733775, суд не приймає до уваги, оскільки за виконавчим написом нотаріуса заборгованість у ОСОБА_1 виникла перед ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» до 2021 року в розмірі 23592,00грн., в той час як право грошової вимоги від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» перейшло на підставі підписаного сторонами реєстру прав вимоги №11 лише 31.08.2023 в розмірі 24420,60грн., тобто майже через два роки.

Крім того, суд звертає увагу на те, що з наданих відповідачем доказів неможливо дослідити на підставі яких договірних зобов`язань виникла заборгованість у ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та у який період. Виконавчий напис №42786 виданий 29.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області на підставі якого було відкрито виконавче провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , відповідачем не надано, тому суд позбавлений можливості об`єктивно перевірити доводи відповідача про погашення кредитної заборгованості.

На підставі договорів факторингу від 28.11.2018, 05.08.2020 та 04.06.2025 відбулась заміна кредитора, до позивача ТОВ «Юніт Капітал» перейшли права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором №490733775.

Суд приймає до уваги те, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «…боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі".

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Перевіривши та з`ясувавши всі необхідні обставини справи та оцінюючи всі наявні докази по справі, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач довів за допомогою належних та допустимих доказів факт передачі попередніми кредиторами права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №490733775 від 18.08.2019.

З вказаних підстав, суд стягує з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 9420,00грн. та заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 2204,40грн., відмовляючи у стягненні відсотків, нарахованих після спливу строку кредитування.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, але його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення у справі RuizTorija v. Spain від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, рішення від 10 лютого 2010 року).

У контексті вказаної практики суд вважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, надавши об`єктивну оцінку зібраним доказам по справі та нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

ІV. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ МІЖ СТОРОНАМИ

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог судовий збір в розмірі 1153,06грн. та 1428,00грн., понесених на правничу допомогу із розрахунку 47% від заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №490733775 від 18.08.2019 в розмірі 11624,40 грн., судовий збір у розмірі 1153,06 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1428 грн.

У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»

адреса місцезнаходження: 01024, м.Київ, вул. Рогнідинська, 4, А, офіс,10

Відповідач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_2

Повне рішення складено та підписано 25.09.2025.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ