Провадження №: 2-о/336/332/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., за участю секретаря судового засідання Нєдєльчевої О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

11.08.2025 заявник через свого представника адвоката Бордюга О.В. звернувся до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України на момент набрання законної сили вироком народного суду м. Оріхів Запорізької області від 27.10.1989, яким народження, яким особу було засуджено за ч. 3 ст. 81 КК України до 3 років позбавлення волі, та факт відбування ним покарання у місцях позбавлення волі на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року, а саме на території установи ЯЯ 310/77 Міністерства внутрішніх справ СРСР у місті Бердянськ Запорізької області, а також факт проживання особи на території установи ЯЯ 310/77 Міністерства внутрішніх справ СРСР у місті Бердянськ Запорізької області станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що 26.06.2025 ОСОБА_1 звернувся до Комунарського відділу у місті Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області із заявою провести перевірку належності до громадянства України з подальшим оформленням паспорта громадянина України.

Листом №2312-786/2312.1-25 від 24.07.2025 Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області в особі Комунарського відділу у місті Запоріжжі повідомило, що в результаті здійснених перевірок особу ОСОБА_1 ідентифіковано, але належність до громадянства України не встановлено. За обліками УДМС у Запорізькій області встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 оформлений паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_1 , виданий 12.02.1981 Оріхівським РВВС у Запорізькій області. Рекомендовано для встановлення належності до громадянства України відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» звернутися до територіального підрозділу ДМС України за місцем проживання і надати судове рішення про встановлення наступних юридичних фактів: · факту постійного проживання на території УРСР або України на момент (до) набрання вироком суду законної сили; · факту відбування покарання у місцях позбавлення волі на території України станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року.

Згідно з Довідкою Серія ЕЕ №093578, виданою 12 жовтня 1992 року Установою ЯЯ 310/77 Міністерства внутрішніх справ СРСР громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Щасливе Оріхівського району Запорізької області, військовозобов`язаному, засудженому 27.10.1989 народним судом м.Оріхів Запорізької області за ч.3 ст.81 КК України до 3-х років позбавлення волі із застосуванням ст.25-1 КК України, в тому, що він відбував покарання в місцях позбавлення волі з 15 серпня 1991 року по 12 жовтня 1992 року, звідки звільнений по відбуттю строку покарання.

Ухвалою народного суду Ленінського району м.Запоріжжя від 21.08.1991, керуючись ст.25-1, ОСОБА_1 направлений на 1 рік 1 місяць 27 днів до місць позбавлення волі.

На зворотньому боці Довідки міститься відмітка щодо паспорту ОСОБА_1 VIII-ЖС №736540, який виданий 12.02.1981 ВВС Оріхівського райвиконкому Запорізької області. Довідкою №60 від 02.06.2025 виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області підтверджується, що згідно погосподарської книги №1 на 1986-1990 роки Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, особовий рахунок № НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибув в домогосподарство ІНФОРМАЦІЯ_3 , вибув з домогосподарства 10.11.1989 в зв`язку з ув`язненням на 3 (три) роки. Згідно з відміткою у військовому квитку НОМЕР_3 (сторінка 27) ОСОБА_1 прийнятий на військовий облік Щасливською сільською радою Оріхівського району Запорізької області 14.02.1987 року. Знятий з обліку 30.10.1992 року.

Листом від 31.07.2025 №01-35/20/2025 Шевченківський районний суд м.Запоріжжя на адвокатський запит від 30.07.2025 №30/07-1 повідомив про відсутність можливості надати копiю вироку Орiхiвського районного суду Запорiзької областi вiд 27.10.1989, яким ОСОБА_2 , 1962 р.н., засуджений за ч.3 ст. 81 КК Украiни (в редакцii 1960 року), у зв`язку з тим, що матерiали судових справ, а також iншi документи, якi утворені в діяльності Оріхівського районного суду Запорізької області та зберігались в архіві судy, на пiдставi розпорядження Голови Верховного Суду вiд 10 травня 2022 року №29/0/9-22, яким територiальну пiдсуднiсть судових справ Орiхiвського районного суду Запорiзької областi змiнено та визначено Шевченкiвському районному суду м. Запорiжжя, для подальшого зберігання Шевченкiвському районному суду м. Запорiжжя не передавалися.

Згідно з довідкою серії ЕЕ №093578, виданою 12 жовтня 1992 року Установою ЯЯ 310/77 Міністерства внутрішніх справ СРСР громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Щасливе Оріхівського району Запорізької області, військовозобов`язаному, засудженому 27.10.1989 народним судом м. Оріхів Запорізької області за ч.3 ст.81 КК України до 3-х років позбавлення волі із застосуванням ст.25-1 КК України, який ухвалою народного суду Ленінського району м. Запоріжжя від 21.08.1991 направлений для відбування покарання, в тому, що він відбував покарання в місцях позбавлення волі з 15 серпня 1991 року по 12 жовтня 1992 року, звідки звільнений по відбуттю строку покарання.

20.08.2025 представником заінтересованої особи було подано пояснення на заяву, до якої долучені відповідь Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань Міністерства юстиції та довідка Комишуваської селищної ради від 31.07.2025

21.08.2025 представник заявника надав клопотання про долучення доказів, яким долучив відповідь Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 08.08.2025 на адвокатський запит. У відповіді зазначено, що в алфавітних покажчиках кримінальних справ значиться справа № 58-52/91 відносно ОСОБА_1 , в архіві суду справа № 58-52/91 та оригінал ухвали відсутні.

В судове засідання заявник та його представник не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи за його та заявника відсутності, наполягають на задоволенні заявлених вимог.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, зазначили, що не заперечують проти задвоолення заяви.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи.

Із змісту заяви випливає, що встановлення фактів необхідно заявнику для отримання паспорту громадянина України.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З указаного вбачається, що законом передбачено вставлення інших юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких можуть відносяться й факти, що породжують право особи на набуття громадянства України або підтверджують належність особи до громадянства України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року постійно проживали на території України.

Статтею 3 Закону України «Про громадянство України» визначено , що громадянами України є особи, що постійно проживали на території України, станом на 24 серпня 1991 року, а також особи, які приживали на території України, станом на 13 листопада 1991 року і не були громадянами інших держав.

Як передбачено п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 (далі Порядок), встановлення належності до громадянства України стосується:

а) громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року, в тому числі:

осіб, які за станом на 13 листопада 1991 року проходили строкову військову службу на території України і після її проходження залишилися проживати на території України;

осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або за станом на 13 листопада 1991 року відбували покарання в місцях позбавлення волі на території України та перебували у громадянстві колишнього СРСР і до набрання вироком суду законної сили постійно проживали відповідно на території УРСР або проживали на території України;

б) осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті "а" цього пункту;

в) осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття та виховувалися в державних дитячих закладах України.

Відповідно до п. 8 Порядку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає такі документи: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР; в) рішення суду, яке підтверджує факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Згідно з п. 13 Порядку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року відбувала покарання у місцях позбавлення волі на території України та перебувала у громадянстві колишнього СРСР і до набрання вироком суду законної сили постійно проживала відповідно на території УРСР або на території України, подає такі документи: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності в особи паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про те, що за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і до набрання вироком суду законної сили постійно проживала відповідно на території УРСР або на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) документ, що підтверджує факт постійного проживання особи відповідно на території УРСР або на території України на момент набрання вироком суду законної сили; г) документ, який підтверджує факт відбування особою покарання у місцях позбавлення волі на території України за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року.

За п. 44 Порядку у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Отже, встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України», є підставою для оформлення належності до громадянства України.

Для встановлення факту належності до громадянства України, залежно від підстав цього встановлення, предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України, станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України, станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання дитини на території України, станом на 24 серпня 1991 року, або станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання на території України батьків (одного з них) дитини або іншого законного представника, з яким дитина постійно проживала, станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року; постійного проживання особи на території України чи УРСР на момент набрання законної сили вироку суду тощо.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 , в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Із наданих суду доказів встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Щасливе Оріхівського району Запорізької області.

З листа Комунарського відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області №2312-786/2312.1-25 від 24.07.2025 вбачається що в результаті здійснених перевірок особу ОСОБА_1 ідентифіковано. За обліками УДМС у Запорізькій області встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 оформлений паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_1 , виданий 12.02.1981 Оріхівським РВВС у Запорізькій області.

З військового квитка НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 у 1977 році закінчив 8 класів Щасливської восьмирічної школи (аналогічна інформації містить у довідці Комишуваської гімназії «Джерело». 11.05.1983 призваний ІНФОРМАЦІЯ_4 на військову службу. З 05.09.1982 ОСОБА_1 брався на військовий облік та знімався з нього у різних населених пунктах Запорізької області. 14.02.1987 взятий на військовий облік Щасливською сільською радою Оріхівського району Запорізької області 14.02.1987 року, знятий з обліку 30.10.1992 року.

За довідкою №60 від 02.06.2025 виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області підтверджується, що згідно погосподарської книги №1 на 1986-1990 роки Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, особовий рахунок № НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибув в домогосподарство 14.02.1987 року, вибув з домогосподарства 10.11.1989 в зв`язку з ув`язненням на 3 (три) роки.

Згідно з довідкою серії ЕЕ №093578, виданою 12 жовтня 1992 року Установою ЯЯ 310/77 Міністерства внутрішніх справ СРСР громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Щасливе Оріхівського району Запорізької області, військовозобов`язаному, засудженому ІНФОРМАЦІЯ_5 судом м. Оріхів Запорізької області за ч.3 ст.81 КК України до 3-х років позбавлення волі із застосуванням ст.25-1 КК України, який ухвалою народного суду Ленінського району м. Запоріжжя від 21.08.1991 направлений для відбування покарання, в тому, що він відбував покарання в місцях позбавлення волі з 15 серпня 1991 року по 12 жовтня 1992 року, звідки звільнений по відбуттю строку покарання.

Із відповіді Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції на запит заінтересованої особи від 01.07.2025 вбачається, що архівні дані державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» містять аналогічні відомості про судимість ОСОБА_1 та направлення його для подальшого відбування покарання до установи ЯЯ 310/77. На теперішній час вказана установа виконання покарань розташована на тимчасово окупованій території України.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Щасливе Оріхівського району Запорізької області, до набрання вироком народного суду м. Оріхів Запорізької області від 27.10.1989 законної сили постійно проживав на території УРСР; станом на 24.08.1991 та 13.11.1991 відбував покарання на території України.

Встановлення цих фактів є достатнім для мети отримання паспорту громадянина України, а тому заява підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд ст.ст. 1, 3 Закону України "Про громадянство України", суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Щасливе Оріхівського району Запорізької області, на території УРСР до набрання законної сили вироком та на день набрання законної сили вироком народного суду м. Оріхів Запорізької області від 27.10.1989, яким ОСОБА_1 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 81 КК України (1960 року) до 3-х років позбавлення волі, та факт відбування покарання ОСОБА_1 у місцях позбавлення волі на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його постановлення.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП відсутній, проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, , знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 90.

Суддя Є.С. Боєв