Справа №442/4131/25
Провадження №2/442/1329/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Коваля Р.Г.

з участю секретаря судового засідання Чолавін Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

в с т а н о в и в :

Позивач ТзОВ «СВЕА Фінанс», інтереси якого представляє Варшавський К.А., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з неї заборгованість за Кредитними договорами №Z02.00200.005114814 від 24.04.2019 і №С-200-0 від 24.04.2019 на загальну суму 75173,15 грн, а також понесені судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що 24.04.2019 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту та струхування №Z02.00200.005114814, відповідно до умов якого банк надав кредит у розмірі 29825 грн для власних потреб, строком на 48 місяці, розмір процентної ставки 1,99 %.

Крім того, 24.04.20219 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №С-200-0.

Відповідно до розділу 2 кредитного договору банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди становить 7000 грн. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48% річних.

Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.

25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») укладено Договір факторингу №01.02-31/23, відповідно до умов якого ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первісними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед «Ідея Банк», визначеними в реєстрі боржників.

Враховуючи вказане, просить задоволити позовні вимоги.

04.08.2025 ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) учасників справи.

Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач в позовній заяві просить розгляд справи проводити у її відсутності. Позов підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення у справі заочного рішення - не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про слухання справи по останньому відомому місцю проживання та на офіційному веб-сайті судової влади України. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача не поважною, провівши розгляд справи у її відсутності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надаладо суду відзив на позовну заяву, суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом встановлено, що 24.04.2019 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту та струхування №Z02.00200.005114814, відповідно до умов якого банк надав кредит у розмірі 29825 грн для власних потреб, строком на 48 місяці, розмір процентної ставки 1,99 %. Дата повернення кредиту - 24.04.2023.відповідно до п.3 Договору нанесенням власноручного підпису під цим Договором, позичальник погоджується з тим, що Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Тарифи та Паспорт споживчого кредиту є невід`ємними складовими цього договору та зобов`язується виконувати їх умови.

24.04.2019 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду №С-200-0 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки.

Відповідно до п.2 вказаної угоди Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн. Ліміт кредитної лінії доступний клієнту на момент укладення угоди становить 7000 грн та може бути змінений в межах встановленого угодою максимального ліміту кредитної лінії за ініціативою банку, про що буде повідомлено клієнта додатково. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48 % річих.

На виконання умов вказаного договору АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Всупереч умов договорів відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у визначений строк, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання.

25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» і ТОВ «Свеа Фінанс» (попередня назва - «Росвен Інвест Україна»), було укладено договір факторингу №01.02-31/23. Відповідно до розділу 2 договору факторингу, АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в Реєстрі Боржників. Зокрема, за договором факторингу АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «Свеа Фінанс» права вимоги за заборгованостями ОСОБА_1 перед АТ «Ідея Банк» за вищевказаними кредитним договорами.

Згідно з витягом з реєстру боржників №2 до договору факторингу від 25.07.2023 №01.02-31/23 заборгованість ОСОБА_1 за договором №Z02.00200.005114814 становить 56803,14 грн, з яких 26787,49 грн - заборгованість за основним боргом, 1769,84 грн - заборгованість за відсотками, 28245,81 - заборгованість за комісіями.

Згідно з витягом з реєстру боржників №2 до договору факторингу від 25.07.2023 №01.02-31/23 заборгованість ОСОБА_1 за договором №С-200-0 становить 18370,01 грн, з яких 6973,05 грн - заборгованість за основним боргом, 11396,96 грн - заборгованість за відсотками.

На підтвердження вказаних розрахунків стороною позивача надано виписки по рахунку ОСОБА_1 .

Спростувань наведених розрахунків заборгованості відповідачем не надано.

Суд, безпосередньо дослідивши надані позивачем докази дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Згідно із ч. 1ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ч. 1 ст.626 та ч. 1 ст.628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Заст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

За встановлених обставин, на підставі досліджених матеріалів цивільної справи, враховуючи викладені вище норми матеріального права, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за угодою, а також не у повній мірі виконував означені зобов`язання за Кредитним договором, не повернувши кредитодавцю основну суму боргу та відсотки за користування кредитом, тому факт порушення умов означених договорів зі сторони відповідача є доведеним стороною позивача.

Згідно з ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду жодних доказів як неотримання ним у кредит від АТ «Ідея Банк» грошових коштів за Кредитним договором та угодою, так і доказів своєчасного та у повному обсязі виконання їх умов у передбачені строки.

Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 не виконала грошове зобов`язання щодо повернення суми кредитів та відсотків за користування ними, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення із відповідача заборгованості за основним боргом та відсотками підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги про стягнення із відповідача заборгованості за іншими процентними платежами в сумі 28245,81 грн., що нараховані банком за кредитним договором №Z02.00200.005114814 від 24.04.2019 суд зазначає наступне.

Так, в мотивувальній частині позовної заяви сума 28245,81 грн позивачем визначена як заборгованість за іншими процентними платежами. Проте, згідно дослідженої судом копії витягу з реєстру боржників №2 до договору факторингу від 25.07.2023 №01.02-31/23 кошти в сумі 28245,81 грн. є заборгованістю за нарахованими та несплаченими комісіями.

У цьому контексті суд звертає увагу, що у мотивувальній частині позивачем не зазначено обґрунтування даної позовної вимоги з огляду на умови кредитного договору, якими його сторони обумовили інші процентні платежі і які конкретно, що позивачем пред`явлені до стягнення із відповідача в зазначеній сумі.

У Паспорті споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною даного договору, міститься інформація про необхідність здійснення позичальником платежів за додаткові та супутні послуги, а саме плата за обслуговування кредитної заборгованості.

Разом з тим, згідно з п. 4 ч. 1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування»(у редакції станом на дату укладання договору19.10.2018) № 1734-VIII від 15.11.2016 (далі Закон №1734), загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

У ч. 2 ст.8 Закону №1734 (у відповідній редакції) визначено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

Таким чином, Законом №1734 безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію.

Водночас, у кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.

При цьому, Закон №1734 розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Зокрема, згідно з ч.1ст.11 Закону №1734(у відповідній редакції), після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч. 2 ст.11 Закону №1734 (у відповідній редакції), у разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування (управління) кредитом може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць, а в іншому випадку, відповідно до ч.1ст. 11 Закону №1734, така інформація надається безоплатно.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року в справі № 496/3134/19 (п.31.29) та Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року в справі № 204/224/21.

Згідно із ч. 5ст. 12 Закону №1734, умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Так, у матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, які б підтверджували факт, що відповідачу щомісячно надавалися будь-які послуги, погоджені ним, за які встановлено нарахування комісії, чи певна інформація щодо кредиту та що така інформація надавалася частіше ніж один раз на місяць, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями. Крім того, позивачем не надано належних розрахунків як саме нараховувались такі комісії.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на загальну суму 46927,34 грн. В іншій частині позовні вимоги слід залишити без задоволення.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1512 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 280-283, 289, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» загальний розмір заборгованості 46927, 34 грн (сорок шість тисяч дев`ятсот двадцять сім гривень 34 копійки), з яких:

за Договором №Z02.00200.005114814 від 24.04.2019 у розмірі 28557,33 грн (двадцять вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят сім гривень 33 копійки), що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту-26787, 49 грн(двадцять шість тисяч сімсот вісімдесят сім гривень 49 копійок), суми прострочених платежів по процентах - 1769,84 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дев`ять гривень 50 копійок);

за Договором про надання фінансового кредиту №С-200-0 від 24.04.2019 у розмірі 18370,01грн (вісімнадцять тисяч триста сімдесят гривень 01 копійка), що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту- 6973,05 грн (шість тисяч дев`ятсот сімдесят три гривні п`ять копійок), суми прострочених платежів по процентах - 11396,96 грн (дев`ять тисяч сто двадцять гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , народження на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1512 (одна тисяча пятсот дванадцять гривень).

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» ( м. Київ, вул. Бульвар Вацлава Гавела, будинок,6; ; тел. 67; e-mail: ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Роман КОВАЛЬ