Справа № 487/3557/25
Провадження № 2/487/2111/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2025 м. Миколаїв

Заводський районний суду міста Миколаєва в складі:

головуючої судді Скоринчук К.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Карбівничої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Горобченко Сніжана Георгіївна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2025 року в Заводський районний суд м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Горобченко Сніжана Георгіївна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 заповідав усе належне йому майно своїм дітям ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У встановлений законом строк для прийняття спадщини позивач не звернувся до нотаріальної контори у зв`язку із введеними умовами воєнного стану. Оскільки позивач не відмовився від спадщини та бажає її прийняти і оформити спадкові права, просить суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини.

28 травня 2025 року постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

03 червня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

06 серпня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

Позивач у судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Гришаєва Я.М., яка діє на підставі ордера серія ВЕ №1140789 від 22.05.2025 та договору б/н від 22.05.2025, подала через систему «Електронний суд» заяву у який просила позов задовольнити та розглянути справу без участі сторін.

Від відповідача Миколаївської міської ради надійшла заява про розгляд справи без участі його представника. Позицію щодо заявлених вимог відповідач не висловив.

Відповідач ОСОБА_2 , яка була належним чином повідомлена про усі призначенні по даній справі судові засідання у судове засідання не з`явилася. Рекомендовані поштові повідомлення, надіслані судом, повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Третя особа - приватний нотаріус Горобченко С.Г., будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, причин неявки н повідомила, заперечень, заяв, клопотань суду не подала.

Оскільки учасники провадження у судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, ураховує наступне.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с.13), який на час смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16). За життя ОСОБА_3 заповідав усе належне йому майно своїм дітям ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказане підтверджується копією заповіту та відомостями щодо його реєстрації (а.с.12, 14). Родинні стосунки позивача зі спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_1 (а.с.15). Позивач не прийняв спадщину у визначений законом строк у зв`язку з чим нотаріусом йому було роз`яснено причини неможливості видати свідоцтво про право на спадщину (а.с.16-17).

У статтях 1216, 1218 ЦК України зазначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з частиною першою статті 1269, частиною першою статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Під час вирішення питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини суд оцінює поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі в складі Збройних Сил України тощо.

Поважність причин визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_1 посилається на постійні обстріли у м. Миколаєві, нестабільну обстановку з транспортом, постійними оголошеннями тривог, що є, на думку позивача, непереборними обставинами за яких існувала загроза його життю та здоров`ю.

З урахуванням зазначеного суд ураховує наступне.

У частині першій статті 1270 ЦК України вказано, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025 (на підставі якого втратив чинність Наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами відповідно наказу від 19 березня 2024 року № 77), затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Згідно вказаного Переліку територія Миколаївської територіальної громади, з 11.11.2022 і по тепер є територією виникнення можливості бойових дій.

Попри війну в Україні на підконтрольній території, в тому числі й у м. Миколаєві, з 24 лютого 2022 року продовжують діяти всі державні органи та інші органи, яким делеговані функції державних органів, в тому числі державні та приватні нотаріуси.

Спадкодавець помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а із заявою до нотаріуса позивач звернувся усно 15 травня 2025 року (а.с.13, 16).

Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, в умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття спадщини.

Згідно з підпунктами 3.3-3.5 пункту 3 глави 10 розділу ІІ Порядку № 296/5заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу в письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка, яка скріплюється підписом нотаріуса. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса.

Тобто, ОСОБА_1 мав можливість подати заяву про прийняття спадщини (особисто або за допомогою поштового зв`язку) до будь-якого нотаріуса України на території, де не велися активні бойові, проте в період з 16 липня 2024 року по 15 травня 2025 року не вчиняв жодних дій щодо прийняття спадщини.

На підставі встановленого суд висновує, що позивачем не наведено непереборних обставин, які перешкоджали б йому як самостійно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за місцем її відкриття, так і надіслати заяву про прийняття спадщини поштою на адресу нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Сплив строку для прийняття спадщини призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Водночас в законі передбачена можливість реалізувати право на прийняття спадщини, зокрема, за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини. Однак, суд не володіє інформаціє щодо наявності спадкоємців, які прийняли спадщину та їх згоди або відмови у наданні згоди позивачеві на подачу заяви про прийняття спадщини нотаріусу.

Суд зауважує, що статтею 13 ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд та не обмежений у реалізації права на звернення до суду з клопотанням про витребування доказів на підставі ст. 84 ЦПК України у разі неможливості їх надання самостійно.

Згідно з ч.1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За вказаних у позовній заяві обставин та з`ясованих під час її розгляду, суд висновує, що доводи позивача щодо поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини є непереконливими та з урахуванням відсутності будь-яких доказів у підтвердження поважності причини пропуску, позов задоволенню не підлягає.

Висновок суду щодо підстав відмови у задоволенні позову узгоджується з позицією Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 333/1912/23 (провадження № 61-3174св24) від 26.04.2024.

Керуючись статтями 13, 81, 223, 263-265, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Миколаївської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Горобченко Сніжана Георгіївна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Відповідач: Миколаївська міська рада, адреса місця знаходження: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Адміральська, 20, ;

Третя особа: приватний нотаріус Горобченко Сніжана Георгіївна, робоча адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя: К.М. Скоринчук