Справа №569/3345/25
19 вересня 2025 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
головуючого судді Першко О.О.,
секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця,
Відповідно до умов кредитного договору позивач надав, а позичальник отримав кредитні кошти у національній валюті в розмірі 377 474,03 грн, зобов`язався їх повернути та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах кредитного договору, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 25 травня 2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту.
Також в забезпечення виконання кредитних зобов`язань ОСОБА_4 за вказаним вище Кредитним договором була прийнята порука ОСОБА_1 згідно Договорів поруки №268650 (основний борг) та №268650 (проценти та інші платежі) від 24 лютого 2017 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. На момент смерті ОСОБА_4 залишилися невиконані зобов`язання щодо повернення кредиту, процентів.
Дізнавшись про смерть ОСОБА_4 та не маючи інформації про спадкоємців, AT «УкрСиббанк» 24 січня 2024 року направило вимогу за вих. №27-1-01/53 до спадкоємців через Рівненську державну нотаріальну контору Рівненської області та просило нотаріуса повідомити спадкоємців про необхідність погашення єдиним платежем, надати інформацію щодо спадкоємців, які прийняли спадщину та про видачу свідоцтва про право на спадщину.
Також була направлена вимога від 24 січня 2024 року за вих. №27-1-01/54 ОСОБА_1 , як ймовірного спадкоємця.
19 березня 2024 року банк направив запит за вих. №27-3-03/3073 до Рівненської державної нотаріальної контори про надання інформації про розгляд вимоги від 24 січня 2024 року за вих. №27-1- 01/53. Листом від 04 квітня 2024 року Рівненська державна нотаріальна контора Рівненської області направила відповідь на запит банку, з якої стало відомо, що щодо майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Філіповим М.М. заведено спадкову справу №1 від 02 січня 2024 року. Вимогу до спадкоємців Рівненська державна нотаріальна контора переслала приватному нотаріусу Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Філіпову М.М.
03 червня 2024 року банк направив запит за вих. №27-3-03/6187 до Рівненської міської ради про надання інформації щодо зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 (станом на день смерті ОСОБА_4 ). На запит банку Рівненська міська рада надала відповідь №05-01-2125/24-4207/24 від 20 червня 2024 року, в якій зазначила, що станом на 18 червня 2024 року, за вказаною адресою були зареєстровані: ОСОБА_1 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_2
22 липня 2024 року банк направив адвокатський запит №27-3-03 до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Філіпова М.М. про надання інформації про повідомлення спадкоємців про вимогу AT «УкрСиббанк» про погашення боргу спадкодавця за кредитним договором. Відповідь від приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Філіпова М.М. до банку станом на 06 лютого 2025 року не надходила.
Станом на 06 лютого 2025 року за вказаним Кредитним договором залишається не погашеною заборгованість у розмірі 142 558,25 грн.
ОСОБА_1 , як дружина, та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , як діти померлого ОСОБА_4 , належать до спадкоємців за законом першої черги, і є такими, що фактично прийняли спадщину.
Після смерті ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , як до спадкоємців, перейшло нерухоме майно, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів у розмірі 142 558,25 грн.
Таким чином, враховуючи, що відповідачі не задовольнили вимоги банку про погашення заборгованості одноразовим платежем, AT «УкрСиббанк» має право вимагати стягнення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 142 558,25 грн в межах вартості спадкового майна.
27 травня 2025 року представник АТ «УкрСиббанк» Ребрик А.М. подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій вказав, що ознайомившись з матеріалами спадкової справи стало відомо, що 02 січня 2024 року ОСОБА_2 звернувся з заявою до приватного нотаріуса Філіпова М.М. про відмову від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті його батька ОСОБА_4 . 15 січня 2025 року ОСОБА_1 , як законний представник, від імені малолітнього сина ОСОБА_2 , подала заяву про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті його батька ОСОБА_4 . У заяві ОСОБА_1 підтвердила, що її чоловік, померлий батько її малолітнього сина, позичальник ОСОБА_4 постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Відтак спадкоємцями за законом до майна померлого позичальника ОСОБА_4 є: ОСОБА_1 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_2 , як особи, які на момент смерті проживали разом з померлим позичальником і не відмовились від спадщини.
Незважаючи на наявність у спадковій справі заяв ОСОБА_1 , яка діє від імені малолітнього сина ОСОБА_2 , про прийняття спадщини, у спадковій справі не має заяв ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщини, тому зазначені особи є спадкоємцями до майна померлого позичальника ОСОБА_4 у рівних частках.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 28 травня 2025 року позовну заяву в частині позовних вимог АТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця залишено без розгляду. Залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 .
У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. 19 вересня 2025 року представник позивача ОСОБА_7 подав клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без представника позивача, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час, дату і місце проведення судових засідань.
Згідно Відповідей №1133542 та №1133568 від 20 лютого 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
11 та 12 серпня 2025 року до суду повернулися не врученими судові повістки для відповідачів на 19 вересня 2025 року з довідками поштового відділення про причини повернення/досилання, де вказані причини повернення - адресати відсутні за вказаною адресою.
Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
У частині восьмій статті 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
За змістом частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.
Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання.
Згідно частини 4 статті 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.
Відповідно до частини 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Оскільки судові повістки, направлені судом відповідачам за адресою, за якою зареєстровано їх місце проживання, повернуті суду з відмітками - адресати відсутні за вказаною адресою, тому суд вважає відповідачів такими, що були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового розгляду.
Враховуючи, що про причини неявки відповідачі суд не повідомили, відзив не подали і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи згідно ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача.
Разом з позовною заявою представник позивача ОСОБА_8 подала клопотання про витребування доказів, яке ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2025 року задоволено.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до п. 1.2 вказаного Договору сума кредиту складає 377 474,03 грн, кінцевий термін остаточного погашення кредитної заборгованості 25 травня 2028 року, за користування кредитними коштами встановлена фіксована процентна ставка.
Відповідно до п.1.2 Договору іпотеки ринкова вартість предмету іпотеки, згідно звіту суб`єкта оціночної діяльності та/або за домовленістю сторін, становить 834 073,00 грн.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується скороченим витягом свідоцтва про смерть, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану в м. Ярослав Підкарпатського воєводства Республіки Польща 28 грудня 2023 року, серія та номер документа USC/OS/3 AG 2961769. У вказаному витязі також зазначено сімейний стан ОСОБА_4 - розлучений.
24 січня 2024 року AT «УкрСиббанк» направило вимогу до спадкоємців за №27-1-01/53 через Рівненську державну нотаріальну контору Рівненської області. Також була направлена вимога від 24 січня 2024 року за №27-1-01/54 ОСОБА_1
19 березня 2024 року AT «УкрСиббанк» направив запит за вих. №27-3-03/3073 до Рівненської державної нотаріальної контори Рівненської області про надання інформації про розгляд вимоги до спадкоємців.
04 квітня 2024 року Рівненська державна нотаріальна контора Рівненської області надала відповідь, згідно якої до майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Філіповим М.М. заведено спадкову справу №1 від 02 січня 2024 року. Вимогу до спадкоємців Рівненська державна нотаріальна контора переслала приватному нотаріусу Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Філіпову М.М. за належністю.
02 січня 2025 року AT «УкрСиббанк» направило ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 повідомлення про наявність заборгованості за кредитом.
З наданої на виконання вимог ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2025 року про витребування доказів копії Спадкової справи №1/2024 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 слідує, що 02 січня 2024 року ОСОБА_2 подав заяву, якою відмовився від прийняття належної йому спадщини, яка залишилася після смерті його батька ОСОБА_4 . Також, 30 січня 2024 року ОСОБА_1 подано заяву, згідно якої від імені та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 вона приймає спадкове майно після смерті його батька ОСОБА_4 .
Згідно відповіді Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради №01-18/714-25/03/314-25 від 04 березня 2025 року, яка надана на виконання вимог ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2025 року про витребування доказів, відповідно до наявних в Департаменті відомостей Реєстру станом на 23 грудня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані: ОСОБА_4 , який знятий із задекларованого/зареєстрованого місця проживання 28 грудня 2023 року у зв`язку зі смертю; ОСОБА_2 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_1 .
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).
Частиною першою статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Частиною першою статті 608 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з статтею 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно частинами 1, 3, 4, 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою четвертою статті 1273 цього Кодексу.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до частин 1-2 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні.
Тобто в разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності на нерухоме майно і право розпорядження ним.
Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.
Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.
Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.
Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Відповідно до частини 1 статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.
Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора. Якщо спадкоємець прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.
Відтак, оскільки, на час смерті ОСОБА_4 існувала непогашена перед позивачем заборгованість, яка доведена належними доказами, позивач має право на її стягнення із спадкоємців у межах вартості майна, одержаного у спадок.
24 січня 2024 року AT «УкрСиббанк» направило вимогу до спадкоємців за №27-1-01/53 через Рівненську державну нотаріальну контору Рівненської області. 04 квітня 2024 року Рівненська державна нотаріальна контора Рівненської області надала відповідь, згідно якої до майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Філіповим М.М. заведено спадкову справу №1 від 02 січня 2024 року. Вимогу до спадкоємців Рівненська державна нотаріальна контора переслала приватному нотаріусу Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Філіпову М.М. за належністю.
Таким чином кредитор пред`явив вимоги до спадкоємців в межах визначеного ст. 1281 ЦК України строку.
На момент смерті разом з ОСОБА_4 були зареєстровані його діти ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які є спадкоємцями першої черги.
02 січня 2024 року ОСОБА_2 подав заяву, якою відмовився від прийняття належної йому спадщини, яка залишилася після смерті його батька ОСОБА_4 .
ОСОБА_1 , хоч і також була зареєстрована за однією адресою разом з ОСОБА_4 , однак доказів того, що вона була дружиною ОСОБА_4 і відповідно спадкоємцем першої черги позивачем не надано. А відповідно до витягу із свідоцтва про смерть, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану в м. Ярослав Підкарпатського воєводства Республіки Польща 28 грудня 2023 року, серія та номер документа USC/OS/3 AG 2961769, на момент смерті ОСОБА_4 був розлучений.
Відтак, оскільки син ОСОБА_4 ОСОБА_3 постійно проживав разом із ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, він вважається таким, що прийняв спадщину, і оскільки син ОСОБА_4 ОСОБА_2 був малолітнім на момент його смерті він також вважається таким, що прийняв спадщину. Окрім того, 30 січня 2024 року ОСОБА_1 подано заяву, згідно якої від імені та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 вона приймає спадкове майно після смерті його батька ОСОБА_4 .
На підставі норм ЦК України та встановлених судом обставин слід дійти висновку, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 успадкували дане майно і воно їм належить на підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України з момент відкриття спадщини.
Відповідачами не надано до суду заперечень проти позову, щодо суми заборгованості спадкодавця, обсягу успадкованого майна, його наявності та вартості, та інших обставин, які в певній мірі могли б вплинути на прийняття судом рішення у даній справі.
Також, суд зауважує, що в даному випадку відсутня солідарна відповідальність спадкоємців боржника, оскільки відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. За змістом наведеної вище норми матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Отже, відповідальність спадкоємців за борги спадкодавця носить частковий характер і обмежується вартістю майна, успадкованого цією особою.
Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову частково.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За таких обставин, з відповідачів ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в розмірі по 1 514 грн 00 коп. з кожного (3 028 грн 00коп./2).
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» судові витрати в розмірі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» судові витрати в розмірі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повне судове рішення складено 23 вересня 2025 року.
Суддя О.О. Першко