Справа № 482/486/24
Номер провадження 2/482/379/2025
29 вересня 2025 року м. Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Сергієнка С.А., за участю секретаря Шведової Я.О., розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Нова Одеса справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом, -
29 лютого 2024 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом.
У позовній заяві посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 .
Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Право власності на вказаний житловий будинок було зареєстровано на дружину батька на підставі рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 19.06.2006 року (справа №2-616).
Дане домоволодіння було придбано в період шлюбу з батьком позивачки.
Позивач своєчасно, у встановлений законодавством шестимісячний строк звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенко О. М.
Відповідно до довідки нотаріуса спадкоємцями ОСОБА_4 за законом є дочка померлого ОСОБА_1 , ОСОБА_5 - дружина померлого та відповідач ОСОБА_3 за заповітом на об`єкт нерухомого майна який не є предметом спору у цій справі.
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки за життя батько не звертався за виділом частки в спільному майні подружжя на вищевказаний житловий будинок, договір про поділ нерухомого майна між подружжям не укладався, тобто правовстановлюючий документ на вищевказане спадкове майно відсутній.
Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).
Тобто, вказаний будинок був і є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Згідно приписів ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Будь яких домовленостей між батьком та його дружиною щодо розміру їх часток не існувало.
Отже їх частки у спільній сумісній власності подружжя є рівними, по за кожним.
Посилаючись на вищевикладене просила визнати за собою, право власності на 1/2 частину житлового будинку з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою суду 21 квітня 2025 року неналежного відповідача ОСОБА_3 замінено на належного відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_2 .
Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяви про розгляд справи без її участі та просила позов задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
У зв`язку з неявкою відповідача та не надання відзиву, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_4 .
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та інше нерухоме майно що неї предметом спору.
Право власності на вказаний житловий будинок було зареєстровано за дружиною батька позивача ОСОБА_5 на підставі рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 19.06.2006 року (справа №2-616), яке набрало законної сили 29.06.2006 року.
Згідно вказаного рішення договір купівлі продажу вищевказаного будинку було укладено між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 25.02.2006 року, тобто у період перебування ОСОБА_5 у шлюбі із ОСОБА_4 (свідоцтво про шлюбу серії НОМЕР_2 видане Підлісненською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області 22.06.1991 року).
Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).
Тобто, вказаний будинок був і є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Згідно приписів ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Доказів наявності домовленостей між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо розміру їх часток суду не надано.
Отже їх частки у спільній сумісній власності подружжя є рівними, по 1/2 за кожним.
Разом з тим, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину позивача, оскільки за життя її батько не звертався за виділом частки в спільному майні подружжя на вищевказаний житловий будинок, договір про поділ нерухомого майна між подружжям не укладався, тобто правовстановлюючий документ на вищевказане спадкове майно відсутній.
Із досліджених судом доказів видно що на час смерті ОСОБА_5 належала частина (його частка у майні що є спільному сумісною власністю подружжя) житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Як видно із спадкової справи відкритої до майна покійного ОСОБА_4 , його спадкоємцями за законом є його донька - ОСОБА_1 та дружина яка його пережила - ОСОБА_5 . ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 за заповітом на об`єкт нерухомого майна який не є предметом спору у цій справі.
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як видно із спадкової справи відкритої після її смерті, спадщину після її смерті прийняв лише ОСОБА_2 .
Інформації про наявність інших спадкоємців які прийняли спадщину, осіб які мали право на обов`язкову частку у спадщині, матеріали справи не містять.
Таким чином ОСОБА_2 є належним відповідачем у цій справі.
Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Але прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.
Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.
У силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.
Потреба у застосуванні такого способу виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджено відповідними доказами, не визнається іншими особами або ними оспорюється (пункт 37 Постанови № 5 Пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»).
Отже, у разі втрати, пошкодження або відсутності правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця, та неможливістю у зв`язку з цим отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, права спадкоємців можуть бути захищені в судовому порядку у спосіб, визначений ст. 392 ЦК України.
Згідно з п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України ,,Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до цього Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів.
Як видно із досліджених судом доказів позивач має право на частину спірного житлового будинку, право на яку у неї виникло у порядку спадкування за законом після смерті її батька.
Відповідно дост.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі у розміні пропорційному до задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 7, 10, 89, 158, 258, 259, 263-265 ЦПК України суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 1/4 частину житлового будинку з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в іншій частині за цією вимогою відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий суддя: С.А.Сергієнко