ЄУН № 337/1252/25
Провадження № 2/337/1022/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Котляр А.М.

за участю секретаря Огурцової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

12.03.2025 ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» звернулося до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість за Договором № 7701994 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 19.03.2024 р. станом на 24.12.2024 у розмірі 64 998,00 грн., яка складається з:

- 15 700,00 грн. заборгованість за кредитом;

- 41 448,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.5. Кредитного договору та Розрахунку заборгованості;

- 7850,00 грн. заборгованість за штрафом відповідно до Кредитного договору, а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн. та 10000,00 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 19.03.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 7701994.

Відповідно до умов Договору встановлено, що відповідач отримала кредит у розмірі 13700,00 гривень, строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування.

25.03.2024 між Відповідачем та Первісним кредитором було укладено Додаткова угода до Кредитного договору згідно, якого сума кредиту була збільшена до 15700,00 грн.

Відповідач відповідно до умов Кредитного договору, п. 7.1.17, 7.1.18 Правил, в особистому кабінеті в ІТС прийняв пропозицію укласти Кредитний договір та підписав Кредитний договір 19.03.2024 року о 15:02:08 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором C1350, надісланий на номер телефону, що наданий відповідачем.

Кредитні кошти в розмірі 13700,00 грн. були перераховані відповідачу 19.03.2024 на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з листа вих.№.3 від 2024-12-26 23:59 про переказ коштів ТОВ «ПЕЙТЕК».

Додатковий договір був підписаний 25.03.2024 о 16:02:31 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором C6219, надісланий на номер телефону відповідача.

Кредитні кошти у розмірі 2000,00 грн., згідно Додаткового договору були перераховані відповідачу 25.03.2024 року на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується копією витягу з листа вих.№ .3 від 2024-12-26 23:59 про переказ коштів ТОВ «ПЕЙТЕК».

24.12.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 24.12/24-Ф від 24.12.2024, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №7701994 про надання споживчого кредиту від 19.03.2024 перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС».

Позивач зазначає, що у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за Кредитним договором станом на 24.12.2024 року становить 64 998,00 гривень, яка складається з: - 15 700,00 грн. заборгованість за кредитом; - 41 448,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5. Кредитного договору та Розрахунку заборгованості; - 7850,00 грн. заборгованість за штрафом відповідно до Кредитного договору.

Ухвалою судді від 19.03.2025 вказаний позов було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Крім того, судом було витребувано у АТ «Універсал банк» інформацію стосовно ОСОБА_1

08.04.2025 на адресу суду надійшла відповідь АТ «Універсал банк» разом з рухом коштів по картці ОСОБА_1 № НОМЕР_2 за період з 19.03.2024 по 30.03.2024. Згідно інформації, наданої банком, банківська картка № НОМЕР_2 була емітована банком на ім`я ОСОБА_1 .

У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

29.04.2025 представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Шелудько О.О. подала відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача позов не визнала в повному обсязі, вважає його безпідставним, таким, що не підлягає задоволенню, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні належні докази, що підтверджують перерахування коштів відповідачу згідно договору. Позивачем не надано доказів на підтвердження розміру наданих відповідачеві кредиту, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованої суми боргу, процентів не є можливим. Зазначає, що позивач не довів факту надання коштів позичальнику оскільки не надав відповідних доказів (зокрема виписки за картковими рахунками позичальника).

Також зазначає, що надані позивачем розрахунки кредитної заборгованості не підтверджені належними доказами, оскільки наявність або відсутність указаної позивачем суми заборгованості має бути підтверджена виключно матеріалами первинної бухгалтерської документації. Розрахунок заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу.

Також, представник відповідача вказує, що в матеріалах справи відсутнє повідомлення про відступлення права грошової вимоги за договором та будь-яке підтвердження про направлення відповідачу такого повідомлення за договором факторингу № 24.12/24-Ф від 24.12.2024 року.

Крім того, представник відповідача просила зменшити витрати на професійну правничу допомогу, вказуючи, що відшкодування заявлених представником позивача витрат у розмірі обумовленого сторонами угодою є завищеним та необґрунтованим, а також неспівмірними з витраченим часом та обсягом виконаних робіт.

07.05.2025 від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі, які по суті повторюють доводи, викладені в позовній заяві, та згідно якої договір №7701994 про надання споживчого кредиту, укладений 19.03.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 відповідає всім вимогам діючого законодавства, представником відповідача не надано належних доказів зворотнього. Також просив зменшити витрати відповідача на професійну правничу допомогу.

29.07.2025 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких просить у задоволенні позову ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити частково. Стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати за надання правової допомоги.

В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Шелудько О.О. подала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідачки, підтримала раніше поданий відзив, просила відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд, керуючись ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків.

Судом встановлено, що 19.03.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 7701994.

Відповідно до умов Договору встановлено, що відповідач отримала кредит у розмірі 13700,00 гривень, строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування.

25.03.2024 між Відповідачем та Первісним кредитором було укладено Додаткова угода до Кредитного договору згідно, якого сума кредиту була збільшена до 15700,00 грн.

Кредитний договір та Додатковий договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора. Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

У відповідності до порядку визначеному статтею 11 Закону, відповідачка зареєструвалася на ІТС, для чого пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету-заяву з зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту) підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами Кредитного договору, Правилами здійснив акцептування Кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Відповідач відповідно до умов Кредитного договору, п. 7.1.17, 7.1.18 Правил, в особистому кабінеті в ІТС прийняв пропозицію укласти Кредитний договір та підписав Кредитний договір 19.03.2024 року о 15:02:08 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором C1350, надісланий на номер телефону, що наданий відповідачем.

Кредитні кошти в розмірі 13700,00 грн. були перераховані відповідачу 19.03.2024 на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з листа вих.№.3 від 2024-12-26 23:59 про переказ коштів ТОВ «ПЕЙТЕК».

Додатковий договір був підписаний 25.03.2024 о 16:02:31 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором C6219, надісланий на номер телефону відповідача.

Кредитні кошти у розмірі 2000,00 грн., згідно Додаткового договору були перераховані відповідачу 25.03.2024 року на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується копією витягу з листа вих.№ .3 від 2024-12-26 23:59 про переказ коштів ТОВ «ПЕЙТЕК».

Факт перерахування кредитних коштів відповідачу ОСОБА_1 , підтверджується також рухом коштів по картці № НОМЕР_2 за період з 19.03.2024 по 30.03.2024, відповідно якого ОСОБА_1 було здійснено переказ 19.03.2024 у сумі 13 700,00 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як вбачається з матеріалів справи Договір № 7701994 про надання споживчого кредиту від 19.03.2024 підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором C1350 19.03.2024 о 15:02:08 год., тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 не був би укладений.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20); від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243ск20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.

Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлено сторонами в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «Авентус Україна» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача - зобов`язання з повернення кредитних коштів.

Окрім того між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 підписаний паспорт споживчого кредиту та погоджено графік платежів (Додаток №1 до Договору про споживчий кредит № 7701994 від 19.03.2024).

Позивачем надано до матеріалів справи паспорт споживчого кредиту, згідно якого сума-ліміт кредиту становить 13 700,00 грн., строк кредитування - 360 днів. Процентна ставка становить 805,20% річних (або 2,20% в день).

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконав, надавши 19.03.2024 р. відповідачу ОСОБА_1 на платіжну картку № НОМЕР_2 кредитні кошти у сумі 13 700,00 грн., що підтверджується інформацією АТ «Універсал банк», яка надійшла на адресу суду 08.04.2025р.

Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає право кредитора вимагати їх повернення.

Щодо переходу права вимоги, то слід зазначити наступне.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року у справі № 6-14194св14 зроблено висновок, що підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, та розрахунок кредитної заборгованості, здійснений банком при відступленні права вимоги.

Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

24.12.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 24.12/24-Ф від 24.12.2024, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №7701994 про надання споживчого кредиту від 19.03.2024 перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», що підтверджується копією платіжної інструкції про оплату за Договором факторингу, а також копією Акту приймання передачі Реєстру боржників до Договору факторингу та завіреною копією витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу.

Оскільки, позивач ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» на підставі договору факторингу № 24.12/24-Ф від 24.12.2024 набув право вимоги за кредитним договором №7701994 від 19.03.2024, укладеним між первісним кредитодавцем ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачкою ОСОБА_1 , тому у нього, як нового кредитора, виникло право вимоги повернення кредиту та інших передбачених договором платежів у зв`язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором.

Отже, станом на відступлення прав вимоги за ОСОБА_1 наявна заборгованість по кредиту №7701994 на суму 64 998,00 грн.

Факт отримання відповідачем кредитних коштів від ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» у зазначеному розмірі знайшов своє згідно матеріалів справи.

Доказів того, що відповідач виконав свій обов`язок позичальника первісному кредитору, відповідачем суду не надано.

Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору, Первісний кредитор нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування.

Строк надання кредиту відповідно до п. 1.4. Кредитного договору становить 360 днів, з можливістю пролонгації відповідно до п. 4. Відповідно до п.1.2 Кредитного договору, Відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Згідно п. 5.4. Кредитного договору, Відповідач зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Сума заборгованості за Кредитним договором станом на 24.12.2024 становить 64 998,00 грн., яка складається з: 15 700,00 грн. заборгованість за кредитом; 41 448,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5. Кредитного договору та Розрахунку заборгованості; 7850,00 грн. заборгованість за штрафом відповідно до Кредитного

договору.

Таким чином, розмір нарахованих процентів за весь період кредитування перевищує більше ніж в 2 рази розмір основної заборгованості.

Суд вважає, що умова договору по нарахуванню процентів є несправедливою, а розмір нарахованих відсотків непропорційно високий, що призводить до дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальнику, суперечить нормам ЗУ «Про захист прав споживачів», що підтверджується правовими висновками Верховного Суду, які викладені в постановах №132/1006/19 від 07.10.2020, 910/719/19 від 19.05.2020 та №363/1834/17 від 13.07.2022 та №910/12876/19 від 01.06.2021.

З огляду на вказане, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 15 700,00 грн. Вказана сума буде справедливою та співмірною з огляду на суму основного боргу.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, а саме: стягненю з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМАПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 7701994 від 19.03.2024 в розмірі 39 250,00 грн., яка складається з: 15 700,00 грн. заборгованість за кредитом; 15 700,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами; 7850,00 грн. заборгованість за штрафом.

Позивач при подачі позову сплатив судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн., що відповідає заявленій в позові сумі в розмірі 64 998,00 грн. Задоволеній сумі в розмірі 39 250,00 грн. буде відповідати такий розмір судового збору: 2 422,40 грн. х 39 250,00 грн. : 64 998,00 грн. = 1 462,80 грн. - який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1 462,80 гривень.

Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що розподіл судових витрат не є позовною вимогою, має компенсаційний характер і є певною мірою відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі процесуальних, під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом.

Ст.137 ЦПК України детально описує порядок визначення та відшкодування вказаних витрат.

Відповідно до ч. 1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критеріїв реальності понесення адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини - заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними та неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

На підтвердження розміру витрат на професійну правову допомогу надано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, копію договору №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024р., укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» та адвокатом Руденко К.В., копію витягу з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №26 до договору №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024р., де вказано загальну вартість послуг, яка складає 10 000 грн.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правову допомогу адвоката у розмірі 6038,65 гривень.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 7701994 від 19.03.2024 в розмірі 39 250,00 (тридцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок, судовий збір у розмірі 1 462,80 (одна тисяча чотириста шістдесят дві) гривні 80 (вісімдесят) копійок, та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6038,65 (шість тисяч тридцять вісім) гривень 65 (шістдесят п`ять) копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування або ім`я сторін та інших учасників справи:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», адреса: 03124, м. Київ, бул. Вацлава Гавела, буд. 4, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя: А.М. Котляр