ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №490/2275/25
Провадження №2/477/1150/25
18 вересня 2025 року м. Миколаїв
Вітовський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді Саукової А.А.,
з секретарем Хлибовою Г.Є..
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,
До Вітовського районного суду Миколаївської області за підсудністю з Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла цивільна справа за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12.06.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 7983320 від 12.06.2024 року на суму 23 600,00 грн, строком на 360 днів, стандартна процентна ставка 1,5 % в день.
27.01.2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №27.01/25-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», а ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги грошових коштів до відповідача
За таких обставин позивач просить стягнути на його користь із відповідача зазначені суми заборгованості.
У судове засідання представник позивача не з`явився, подавши під час звернення до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений відповідно до положень статті 128, 130 ЦПК України, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав.
Ухвалою суду від 18 вересня 2025 року постановлено здійснювати розгляд справи в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 12.06.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 7983320 від 12.06.2024 року на суму 23 600,00 грн, строком на 360 днів, стандартна процентна ставка 1,5 % в день, знижена процентна ставка-0,45%.
Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 23 600,00 грн на поточний рахунок споживача в АТ «ПУМБ.
Даний кредитний договір було підписано позичальником за допомогою одноразового ідентифікатору.
Підписання договору про надання споживчого кредиту № 7983320 від 12.06.2024 року свідчить про те, що ОСОБА_1 всі умови цілком зрозумів та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.
Видача кредитних коштів за договором від №7983320 від 12.06.2024 року в сумі 23 600,00 підтверджена платіжною інструкцією ТОВ «ПЕЙТЕК»
27.01.2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №27.01/25-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», а ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги грошових коштів до відповідача.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 12.03.2025 року до договору факторингу №27.01/25-Ф ТОВ «Факторинг Партнерс» набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 23 600,00 грн.
Однак, всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо повернення наданого кредиту в строки, передбачені договором про споживчий кредит №7983320 від 12.06.2024 року, що підтверджується розрахунком заборгованості.
Станом на 17.03.2025 року до суду загальна сума заборгованості по кредиту за договором про споживчий кредит №7983320 від 12.06.2024 року становить 77 880,00 грн, яка складається з наступного: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 23 600,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 42 480,00 грн, та пенею в сумі 11 800,00 грн.
Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини (кредит).
Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються, умови договору сторонами виконувались, що свідчить про дійсність договору.
Згідно ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Устатті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором в розмірі 66 080,00 грн, що складається з заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 23 600,00 грн, та заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 42 480,00 грн.
Що стосується стягнення пені в сумі 11 800,00 грн., то слід зазначити наступне.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК Україниу період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні»у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першоїстатті 106 Конституції України,Закону України «Про правовий режим воєнного стану»в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час.
Враховуючи зазначені положення закону стягнення пені у розмірі 11 800,00 гривень за кредитним договором № 7983320 від 12.06.2024 року року, тобто у період дії воєнного стану, не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Відповідно до положень п.1 ч.3ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним підтверджені судові витрати зі сплати судового збору та правничої допомоги адвоката пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов майнового характеру задоволено частково, тому понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати на правничу допомогу та судовий збір підлягають стягненню пропорційно до задоволених вимог.
Керуючись ст. ст.4,12,89,259,263-265,282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частоково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», , місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул. ГедройцаЄжи, 6, оф.521.,

відповідач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя А.А.Саукова