КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9819/2025 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

секретар Цуран С.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 27 лютого 2025 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянськогорайону міста Києва» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по послугам з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року позивач КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по послугам з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що свої обов`язки, визначені нормативно-правовими актами, позивач, як організація, яка надає послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, виконує належним чином, тобто своєчасно та якісно.

Проте відповідачі як споживачі послуг, всупереч чинному законодавству України протягом тривалого часу ухиляються від виконання своїх обов`язків зі сплати коштів за послуги, які надає позивач, у зв`язку з чим за особовим рахунком № НОМЕР_1 квартири АДРЕСА_1 перед виконавцем послуг - позивачем виникла заборгованість щодо оплати послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.06.2021 по 01.05.2024 в розмірі 18317,87 грн.

У зв`язку з простроченням оплати спожитих послуг відповідачі зобов`язані сплатити 3% річних в розмірі 740,56 грн. та інфляційні витрати в розмірі 2187,45 грн.

Посилаючись на викладене, з урахуванням уточнення позовних вимог, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у вказаному розмірі на свою користь.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 27 лютого 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в розмірі 18 317,87 грн, інфляційні втрати в розмірі 2003,17 грн, 3 % річних в розмірі 684,28 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» судовий збір по 1496,64 грн з кожного.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням суду відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невстановлення усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення Деснянськогорайонного суду міста Києва від 27 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, щоні він, ні його син ОСОБА_3 не мають жодних договірних правовідносин з позивачем.

Вказує, що у період з 01.06.2021 по 27.05.2023 ОСОБА_3 був неповнолітнім, тому не є належним відповідачем по справі.

Зазначає, що він є учасником бойових дій та відповідно до законодавства йому надається 75 % знижка плати за користування житлом в межах норми, але з наданого позивачем розрахунку не можливо встановити чи було враховано вказану знижку.

Тому вважає, що позов не підлягає задоволенню.

У відзиві на апеляційну скаргу представниця позивача Хоменко А.О. проти задоволення апеляційної скарги заперечила. Вказує, що рішення суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

В судовому засіданні в апеляційному суді взяв участь представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Філоненко С.С., який підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її з викладених підстав. Представниця позивача Хоменко А.О. у судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що згідно з рішенням Київської міської ради «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» № 270/270 від 09.10.2014 було створено КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» з метою надання у Деснянському районі м. Києва послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території.

Відповідно до п. 2.1. Статуту підприємство створено з метою забезпечення ефективного управління, належного утримання житлового та нежитлового фонду, утримання прибудинкових територій та об`єктів.

На підставі розпорядження Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 30.01.2015 № 48 майно комунальної власності, що перебуває в управлінні Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, було передано в господарське відання КП «Керуюча компанія».

КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» розроблено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який є договором приєднання. Вказаний договір було опубліковано в офіційному друкованому засобі масової інформації Київської міської ради газеті «Хрещатик» № 99 (4695) від 14.07.2015.

Згідно з пунктами 3.1, 3.2, 3.3 Договору, опублікованого в газеті «Хрещатик», розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячно системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше ніж до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Послуги оплачуються в безготівковій формі.

Тариф на послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій був затверджений розпорядженнями Київської міської державної адміністрації «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій» № 442 та № 668 (п. 402).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, станом на 27.05.2024 щодо об`єкта нерухомого майна відсутні будь-які відомості про права власності, інші речові праві, іпотеки, обтяження. (а.с.10).

Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, за адресою АДРЕСА_2 станом на 21.05.2024 зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (дата реєстрації: 20.06.1996), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дата реєстрації: 20.06.1996) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (дата реєстрації: 22.11.2016) (а.с.9).

Отже, відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 є споживачами послуг за адресою: АДРЕСА_2 , які надає позивач.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач.

За правилом ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:

забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;

купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Згідно з розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій» № 668 від 06.06.2017 послуга з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій включає в себе, зокрема: прибирання прибудинкової території; прибирання сходових кліток; вивезення побутових відходів; прибирання підвалу, технічних поверхів та покрівлі; технічне обслуговування ліфтів; обслуговування систем диспетчеризації; технічне обслуговування внутрішньо-будинкових систем: гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливової каналізації; дератизація, дезінсекція; обслуговування димових та вентиляційних каналів; технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, необхідних для електрозабезпечення технічних цілей будинку (освітлення місць загального користування, електропостачання ліфтів, підкачування води), систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньо-будинкових інженерних систем у разі їх наявності; поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньо-будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території (в тому числі спортивних, дитячих та інших майданчиків); поливання дворів, клумб і газонів; прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами; експлуатація номерних знаків на будинках; освітлення місць загального користування і підвалів та підкачування води; енергопостачання ліфтів.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Як визначено у п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання відповідача ОСОБА_1 на відсутність укладеного між позивачем та відповідачем договору про надання житлово-комунальних послуг, оскільки цей факт сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18).

Питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для правильного її вирішення (постанови Верховного Суду від 28 жовтня 2019 року у справі № 727/9295/16-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц (провадження № 61-11107св18)).

Статтею 66 ЖК України визначено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Крім того, послуга з утримання будинків, споруд та прибудинкової території згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги», вважається саме житловою послугою. Також, відповідно до п.2 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком, що означає надання даної послуги будинку, а не конкретній особі, що відрізняє житлову послугу від комунальної послуги. Калькуляційною одиницею нарахування за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є один квадратний метр загальної площі.

Відповідно, нарахування за вказані послуги не залежить від кількості та факту проживання осіб в квартирі. Тобто, визначальним в даному випадку є саме факт реєстрації, а не фактичне проживання відповідачів за адресою АДРЕСА_2 .

Тому колегія суддів погоджується із критичною оцінкою суду першої інстанції доводів відповідача ОСОБА_1 про непроживання відповідачів за адресою реєстрації.

З розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що за особовим рахунком № НОМЕР_1 квартири АДРЕСА_1 перед виконавцем послуг - позивачем, виникла заборгованість щодо оплати послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.06.2021 по 01.05.2024 в розмірі 18317,87 грн.

Враховуючи заявлений позивачем період стягнення заборгованості та вік відповідача ОСОБА_3 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у період з 01.06.2021 по 27.05.2023, права та інтереси неповнолітнього здійснювали його законні представники. Разом з тим, суд позбавлений можливості розмежувати розмір заборгованості відповідача ОСОБА_3 , тому позовні вимоги в частині боржника ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

За приписами статей 526, 525, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (ч.3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Відповідно до ч.3 ст. 156 ЖК України, члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.

Із аналізу наведених норм вбачається, що усі повнолітні, дієздатні особи, які проживають квартирі та користуються житлово-комунальними послугами зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 тривалий час не виконували належним чином зобов`язання щодо оплати спожитих комунальних послуг, у зв`язку з чим у них утворилася заборгованість перед позивачем. Доказів того, що відповідачі звертались до позивача з повідомленнями щодо того, що вони не користуються наданими позивачем послугами або щодо проведення звірки розрахунків матеріали справи не містять.

При цьому, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростували, доказів повного чи часткового погашення боргу не надали.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням мораторію, запровадженого на період воєнного стану, суд першої інстанції здійснивперерахування інфляційних втрат за період прострочення з 01 червня 2021 року по 23 лютий 2022 року та 29 грудня 2023 року по 30 червня 2024 року, що становить 2003,17 грн, а нарахування 3 % річних становить 681,28 грн. Такий розрахунок є обґрунтованим та не викликає у апеляційного суду сумнівів у його правильності.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 користь позивача заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в розмірі 18317,87 грн, інфляційні втрати в розмірі 2003,17 грн, 3 % річних в розмірі 681,28 грн, а всього 21002,32 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування позивачем пільг відповідача ОСОБА_4 під час нарахування заборгованості колегія суддів відхиляє як безпідставні.

Так, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання знижки плати за користування комунальними послугами.

Згідно з п.5 ст.12 цього Закону, передбачено надання учасникам бойових дій 75- процентної знижки плати (пільги) за користування саме комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами).

Як було зазначено вище, відповідно до п.2 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком, що означає надання даної послуги будинку, а не конкретній особі, що відрізняє житлову послугу від комунальної послуги.

З 01.10.2019 року було змінено систему виплат пільг за житлово-комунальні послуги та запроваджено монетизацію пільг на оплату житлово-комунальних послуг. Із 01 грудня 2022 року пільги на оплату житлово-комунальних послуг надаються виключно у грошовій готівковій формі органами Пенсійного фонду України (пункт 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 373 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово- комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі»).

Тому, особи, яким надається пільга у грошовій формі, зобов`язані сплачувати щомісяця вартість фактично спожитих житлово-комунальних послуг з урахуванням суми пільги, виплаченої таким особам готівкою.

Апеляційний суд також відхиляє доводи апеляційної скарги щодо того, що ОСОБА_3 був неповнолітнім, тому не є належним відповідачем по справі, оскільки, як видно зі змісту оскаржуваного рішення, суд першої інстанції відмовив у позові в частині ОСОБА_3 .

Отже, доводи апеляційної скарги в цілому повторюють доводи відзиву на позовну заяву, належна оцінка яким надана судом першої інстанції, не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та фактично зводяться до її незгоди з висновками суду. При цьому, докази та обставини, на які посилається відповідачка у апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні були дотримані норми матеріального і процесуального права. Судом першої інстанції правильно визначено характер спірних правовідносин, встановлено обсяг прав та обов`язків сторін, застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що склались між сторонами, надано повну, всебічну та об`єктивну оцінку наявним у справі доказам та обґрунтовано ухвалено рішення про часткове задоволення позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 27 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Повний текст складено19 вересня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

Т.О. Невідома