Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/899/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

25.09.2025 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді Вознюка Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Федченко Л.В.,

справа № 677/899/25,

сторони у справі:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»,

відповідач ОСОБА_1 ,

предмет позову стягнення заборгованості,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду справу в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін,

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», (надалі по тексту - ТОВ «Юніт Капітал») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову представник позивача вказала, що 05.02.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» (надалі - ТОВ «Макс Кредит», первісний кредитор) та ОСОБА_1 уклали Кредитний договір у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеним за допомогою одноразового ідентифікатора 55090.

У кредитному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Відповідно до умов кредитного договору, Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю комісію за надання кредиту в сумі 700 грн, порядок сплати якої визначено умовами Кредитного договору. Позичальнику перераховується сума в розмірі 7000 грн.

На виконання умов кредитного договору, 11.05.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «Платежі Онлайн» на платіжну картку № НОМЕР_1 . Первісний Кредитор виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується Повідомленням від ТОВ «Платежі Онлайн».

17.12.2024 між Первісним кредитором та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (далі ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») укладено Договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн (далі договір факторингу 1), відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. відповідно до Реєстру Боржників за договором факторингу 1 до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 23 342,20 грн.

02.04.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу № 020425-У (далі договір факторингу 2), відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників за договором факторингу 2 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 19 842,20 грн.

Оскільки відповідач належним чином не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів, виникла заборгованість у розмірі 19 842,20 грн, яка складається з наступного: 7700 грн - заборгованість по кредиту; 12 142,20 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Дана сума підтверджується випискою з особового рахунку за період 02.04.2025 - 07.05.2025.

Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договором. Розрахунок заборгованості підготовлений первинним кредитором.

ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором. Позивач у належний спосіб повідомив відповідача про наявну заборгованість за кредитним договором, надіславши лист-повідомлення з вимогою погашення заборгованості та зазначенням наміру звернення до суду у разі невиконання зобов`язання. Попри отримане повідомлення, відповідач своїх зобов`язань за вказаним договором не виконав.

Посилаючись на зазначене, представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача вказані суми заборгованості, та судові витрати по сплаті судового збору 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу 7000 грн.

Відзив на позов відповідач до суду не подала.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

У позовній заяві представник позивача Хлопкова М.С. просила справу розглянути в спрощеному позовному провадженні, у разі неявки представника позивача у судове засідання, просила провести розгляд цивільної справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

15.09.2025 представник позивача Усенко М.І. надіслав клопотання, у якому просив задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечують, розгляд справи просив провести за відсутності представника позивача.

Відповідач, яка повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явилася, відзив на позов не подала, про причини неявки суд не повідомила.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

23.05.2025 ухвалою судді Красилівського районного суду Хмельницької області відкрито провадження у справі і постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, та частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

25.09.2025 ухвалою суду постановлено проводити заочний розгляд справи, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що 11.05.2024 ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 уклали договір кредитної лінії № 00-9765791(надалі кредитний договір) у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 55090 (а.с. 12-18).

На виконання умов вказаного договору, відповідач ОСОБА_1 11.05.2024 отримала кошти в сумі 7000 грн на платіжну карту НОМЕР_2 , яка емітована на ім`я ОСОБА_1 акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (надалі АТ КБ «ПриватБанк»), що підтверджується випискою по особовому рахунку № НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк» за період з 11.05.2024 по 16.05.2024 (а.с. 87-88).

Згідно з умовами кредитного договору, сума кредиту складає 7000 грн, зі строком дії кредитної лінії 360 календарних днів, кінцевим терміном повернення 06.05.2025, стандартною процентною ставкою 1,47%.

У додатку № 1 до кредитного договору, сторонами узгоджений графік платежів, з кінцевою датою платежу 06.05.2025.

Відповідач повернення суми отриманого кредиту не здійснила.

17.12.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн, за умовами якого ТОВ «Макс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» приймає належні ТОВ «Макс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 3038.

У Реєстрі боржників до договору факторингу № 17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024, під № 1662 значиться боржник ОСОБА_1 , кредитний договір № 00-9765791 від 11.05.2024, штрафні санкції - 3500 грн, загальна сума заборгованості: 19842,2 грн, яка складається із 7700 грн - заборгованість по тілу кредиту та 12142,20 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с. 39-40).

02.04.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу № 020425-У, відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників за договором факторингу 2 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 19 842,20 грн.

02.04.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 020425-У, за умовами якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передає (відступає) ТОВ «Юніт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Юніт Капітал» приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 41- 51).

У Реєстрі боржників до договору факторингу №020425-У від 02.04.2025 під № 503 значиться боржник ОСОБА_1 , кредитний договір № 00-9765791 від 11.05.2024, загальна сума заборгованості: 19842,2 грн, яка складається із 7700 грн - заборгованість по тілу кредиту та 12142,20 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с. 48-51).

Із розрахунку, що міститься в матеріалах справи вбачається, що за період з 11.05.2025 по 17.12.2017 первісний кредитор ТОВ «Макс кредит» нарахував відповідачу заборгованість за кредитним договором № 00-9765791 від 11.05.2024: 7000 грн заборгованість по тілу кредиту, 12142,20 грн - заборгованість по відсоткам, 700 грн нарахована комісія, штрафні санкції 3500 грн (а.с. 28-29).

Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 00-9765791 від 11.05.2024 заборгованість ОСОБА_1 станом на 07.05.2025 складає 19842,20 грн, яка складається з наступного: 7000 грн - заборгованість по кредиту, 12142,20 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 27).

Дані обставини, окрім згаданих документів, підтверджуються матеріалами справи: копією договору кредитної лінії № 00-9765791 від 11.05.2024, копією паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачем, довідкою ТОВ «Макс кредит» про ідентифікацію, інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн», додатком до інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» № 1401/12 від 23.12.2024, копією Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», копією заявки на отримання грошових коштів в кредит від 05.02.2022, листом АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-250618/87955-БТ від 23.06.2025.

Між сторонами виникли правовідносини з приводу надання банківських послуг, які врегульовано нормами §§1-2 Глави 16 ЦК України, Глави 52 ЦК України, §2 Глави 71 ЦК України, а також нормами Закону України «Про споживче кредитування».

V. Оцінка суду

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

В силу статей 525 і 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставиться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається.

Згідно з статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Отже, сума наданої позики, розмір процентів, порядок їх нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

За нормами ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, вказане положення закону передбачає альтернативні дії, які свідчать про підписання електронного договору, серед яких його підписання одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Оскільки кредитний договір № 00-9765791 від 11.05.2024 підписаний відповідачем, шляхом застосування електронного підпису одноразового ідентифікатора, тому він укладений з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку дії договору.

Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

В силу частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (статті 514 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Представник позивача в позовній заяві обґрунтовує право вимоги ТОВ «Юніт Капітал» до відповідача тим, що первісний кредитор ТОВ «Макс Кредит» відступило права вимоги до відповідача за договором № 00-9765791 від 11.05.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило таке право позивачу у справі - ТОВ «Юніт Капітал».

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 відповідно до умов кредитного договору отримала кредитні кошти на загальну суму 7000 грн, проте, належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором не виконала, своєчасно кредитні кошти та відсотки кредитору не повернула, у зв`язку з чим за кредитним договором № 00-9765791 від 11.05.2024 утворилась заборгованість, розміром 19842,2 грн, яка складається із 7700 грн - заборгованість по тілу кредиту та 12142,20 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом заборгованість.

Правильність розрахунку заборгованості за договором відповідачем не спростована.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 , отримавши в ТОВ «Макс Кредит» за кредитним договором № 00-9765791 від 11.05.2024 кредит в сумі 7000 грн, вчасно кредитні кошти не повернула, узгоджені договором відсотки не сплатила, а тому з неї на користь правонаступника кредитора ТОВ «Макс Кредит» - ТОВ «Юніт Капітал» підлягає стягненню заборгованість по тілу кредиту в розмірі 7000 грн та 12142,20 грн - сума заборгованості за відсотками, а всього кошти в розмірі 19842,2 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

VI. Розподіл судових витрат між сторонами

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позов ТОВ «Юніт Капітал» задоволено повністю, а тому з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Із положень ч. ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

В силу частин 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу.

До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.06. 2020 у справі № 757/16448/17-ц (провадження № 61-48191св18).

На підтвердження відповідних витрат на правову допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені чи мають бути понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Водночас, у разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи з конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Представник позивача, в обґрунтування заявленої вимоги про стягнення з відповідача понесених позивач витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на правову позицію виснувану Верховним судом в постанові від 03.10.2019 по справі № 922/445/19, зазначив, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

З матеріалів справи вбачається, 07.04.2025 між ТОВ «Юніт Капітал», а особі директора Хлопкової М.С., та адвокатським бюро «Тараненко та партнери» в особі керуючого бюро - адвоката Тараненка А.І. укладено договір про надання правничої допомоги № 07/04/25-02, відповідно до якого адвокатське бюро «Тараненко та партнери» уповноважене представляти права та інтереси інтересів товариства у всіх судових установах України (а.с. 52-55).

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025, отримання винагороди адвокатським бюро за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару, при визначенні розміру якого враховуються: обсяг та час роботи, що потрібний для належного виконання доручення; ступінь складності правових питань, що стосуються доручення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатським бюро інших доручень, або суттєво ускладнить їх виконання; необхідність виїзду у відрядження; важливість доручення з точки зору інтересів клієнта; особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків доручення; характер і тривалість професійних відносин адвокатського бюро з клієнтом; професійний досвід, науково-теоретична підготовка та репутація адвокатського бюро.

Відповідно до укладеної 07.04.2025 додаткової угоди № 6 до договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025, ТОВ «Юніт Капітал» (клієнт) доручило, а адвокатське бюро «Тараненко та партнери» прийняло на себе зобов`язання надавати клієнту юридичну допомогу по справах про стягнення заборгованості за кредитними договорами за затвердженим переліком кредитних договорів та боржників в загальній кількості 100 договорів, під порядковим номером 91 в якому боржником значиться ОСОБА_1 , кредитний договір № 00-9765791 від 11.05.2024 (а.с. 56-57).

Згідно з Актом прийому-передачі наданих послуг від 07.04.2025 (а.с. 58), адвокатом Тараненком А.І. надано клієнту ТОВ «Юніт Капітал» юридичні послуги, у виді:

- складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-9765791 від 11.05.2024. Кількість годин 2 години, вартість послуги - 5000 грн;

- вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № № 00-9765791 від 11.05.2024. Кількість годин 2 години, вартість послуги - 1000 грн;

- підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 00-9765791 від 11.05.2024 на рахунок боржника, яким є ОСОБА_1 . Кількість годин 1 година, вартість послуги - 500 грн;

- підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 00-9765791 від 11.05.2024 на рахунок боржника, яким є ОСОБА_1 . Кількість годин 1 година, вартість послуги - 500 грн.

З пунктів 3.6, 3.8 договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025 вбачається, що сума гонорару, якщо вона буде стягнута на користь клієнта сплачується на користь адвоката на пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем фактичного отримання коштів на рахунок клієнта.

Таким чином, з договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025 вбачається, що гонораром адвоката є сума, стягнута судом за наслідками розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач не скористався своїм правом і не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу позивачу у зв`язку з невідповідністю їх розміру критеріям співмірності.

Водночас, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/WestAllianceLimited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Верховний Суд у постанові від 19.02.2024 у справі № 490/7096/21 та від 22.05.2024 у справі № 205/5969/15-ц вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

У постанові від 22.05.2024 у справі № 205/5969/15-ц також зауважено, що подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17.04.2024 у справі № 756/6927/20, від 04.04.2024 у справі № 701/804/21, від 10.04.2024 у справі № 530/259/21, від 10.04.2024 у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.

Отже, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При вирішенні питання стягнення витрати на правову допомогу, суд бере до уваги зазначений в заяві обсяг виконаних адвокатом робіт: складання позовної заяви, вивчення матеріалів справи, підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації, підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації.

Водночас, суд враховує, що відповідно до Додаткової Угоди № 6 до Договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025, укладеної 07.04.2025 між ТОВ «Юніт Капітал», а особі директора ОСОБА_2 , та адвокатським бюро «Тараненко та партнери» в особі керуючого бюро - адвоката Тараненка А.І., ТОВ «Юніт Капітал» доручило, а адвокатське бюро «Тараненко та партнери» прийняло на себе зобов`язання, окрім надання правничої допомоги стосовно відповідача ОСОБА_3 , надати правову допомогу у представництві інтересів ТОВ «Юніт Капітал» про стягнення заборгованості з боржників згідно списку у загальній кількості 100 осіб.

Вказане свідчить про те, що вказана категорія справ є типовою, та для представника позивача адвоката Тараненка А.І., який є керівником адвокатського бюро «Тараненко та партнери», не потребувала значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви.

Переважна більшість тексту позову містить перелік норм чинного законодавства, використання яких є типовим для даного виду цивільно-правових спорів. До позовної заяви додані документи, які були в наявності у позивача. Окрім того, представником позивача подано одне клопотання про витребування доказу у банка-емітента картки, на яку зараховані відповідачу кредитні кошти. Отже, справа не вимагала проведення додаткових розрахунків, до розрахунку, проведеного первинним кредитором, який долучений до позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, а також відсутність судових засідань у цій справі, слід дійти висновку про неспівмірність розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7000 грн., який є очевидно завищеним.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. Саме такий розмір витрат на оплату послуг адвоката суд вважає співмірним із складністю даної справи та обсягом виконаних робіт, витраченим на виконання таких часом, обсягом наданих послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторони.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 633, 634, 1046, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 141, 264-265, 280 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 00-9765791 від

11.05.2024 у розмірі 19 842 гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 гривень 40 копійок, та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Красилівського районного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги позивачем заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», місцезнаходження: 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, 4А, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Суддя Р. В. Вознюк