Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/914/25
Провадження № 2/935/289/25
РІШЕННЯ

Іменем України

19 серпня 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Василенка Р.О., зі секретарем - Криворучко Я.В., розглянувши спрощеному позовному провадженні з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №3598856 від 12.04.2023 у розмірі 116 660 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначає, що 12.04.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №3598856 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідмоленнями, підписаний у порядку, визначеному статею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до розділу 1 Кредитного договру ТОВ «Лінеура Україна» надала позичальнику грошові кошти в сумі 15 500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернут кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається на строком на 359 дні, стандартна процента ставка 2,00 % на день. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за договором виконало та надало позичальнику кредит шляхом перерахування коштів на карту позичальника № НОМЕР_1 , яку позичальник вказав при оформленні кредиту.

Станом на день складання позовної заяви заборгованість за договором № 3598856 від 12.04.2023 становить 75710,00 грн, яка складається з 15 500,00 грн заборгованість по тілу, 60210,00 грн заборгованість по відсотках.

26.04.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 42335-04/2023 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до розділу 1 Кредитного договру ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» надала позичальнику грошові кошти в сумі 10500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернут кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається на строком на 25 днів, базова процента ставка 2,5 % на день. ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» свої зобов`язання за договором виконало та надало позичальнику кредит шляхом перерахування коштів на карту позичальника № НОМЕР_1 , яку позичальник вказав при оформленні кредиту.

03.07.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс груп» укладено Договір факторингу №3072023 відповідно до якого первісний кредитор передає новому кредитору, а новий кредитор набуває право вимоги первісного кредитора за кредитним договором.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №30720232 від 03.07.2023 право вимоги щодо заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №42335-04/2023 перейшло до ТОВ «Стар Файненс груп».

29.11.2023 року між ТОВ «Стар Файненс груп» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено Договір факторингу №01.02-79/23 відповідно до якого первісний кредитор передає новому кредитору, а новий кредитор набуває право вимоги первісного кредитора за кредитним договором.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №01.02-79/23 від 29.11.2023 право вимоги щодо заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №42335-04/2023 перейшло до ТОВ «Росвен Інвест Україна» ( нині ТОВ «Свеа Фінанс».

Станом на день складання позовної заяви заборгованість за договором № 42335-04/2023 від 26.04.2023 становить 40 950,00 грн, яка складається з 10 500,00 грн заборгованість по тілу, 30450,00 грн заборгованість по відсотках.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в позовній заяві просять розгляд справи проводит без участі представника ТОВ «Свеа Фінанс».

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явивсь, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті суду, будь-яких заяви чи клопотань до суду не надходило, а тому суд провів засідання без участі останнього.

Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 12.04.2023 року між ТОВ «Свеа Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір №3598856 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідмоленнями, підписаний електронним підписом ОСОБА_1 Р 587 12.04.2023 об 11.30 у порядку, визначеному статею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п.1.2 договру ТОВ «Лінеура Україна» надала позичальнику грошові кошти в сумі 15 500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернут кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається на строком на 360 днів (п.1.3 договору), стандартна процента ставка 2,00 % на день (п.1.4. договору). ТОВ «Лінеура Україна» надало позичальнику кредит шляхом перерахування коштів на карту позичальника № НОМЕР_1 , яку позичальник вказав при оформленні кредиту (п. 2.1 договору).

На підтвердженням перерахування коштів ОСОБА_1 в сумі 155000 грн 12.04.2023 на картку № НОМЕР_1 позивачем надано довідку ТОВ «Пейтек Україна» від 04.03.2024 № 91 номер транзакції в системі ТОВ «Лінеура Україна» 359//01 (а.с. 31).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 3598856 від 12.04.2023 сьтаном на 28.11.2023 заборгованість ОСОБА_1 становить 75710,00 грн, яка складається з 15500,00 грн заборгованість по тілу, 60210,00 грн заборгованість по відсотках.

Відповідно до договору факторингу № 01.02.77/23 від 28.11.2023 укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» та додатку № 1 (реєстру боржників) до ТОВ «Росвен Інвест Україна» перейшло право вимоги заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 3598856, яка складає 75710,00 грн.

Також, 26.04.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 42335-04/2023 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний ОСОБА_1 електронним підписом W1305 у порядку, визначеному статею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п.1.1 договору ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» надала ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 10500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернут кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається на строком на 25 днів (п.1.2 договору), базова процента ставка 2,5 % на день (п.1.3 договору)

ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» надало позичальнику кредит шляхом перерахування коштів на карту позичальника № НОМЕР_1 , на підтвердженням перерахування коштів ОСОБА_1 в сумі 10 500 грн 12.04.2023 на картку № НОМЕР_1 позивачем надано довідку ТОВ «іPay.ua» від 18.03.2025 № 2919_41 номер транзакції в системі ТОВ «іPay.ua» 229195756 (а.с. 60).

03.07.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс груп» укладено Договір факторингу №3072023 та згідно з реєстром боржників до договору факторингу №30720232 від 03.07.2023, до ТОВ «Стар Файненс груп» перейшло право вимоги щодо заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №42335-04/2023 в розмірі 28612,50 грн.

29.11.2023 року між ТОВ «Стар Файненс груп» та ТОВ «Росвен інвест Україна» (після зміни назви рішенням від 25.03.2024 на ТОВ «Свеа Фінанс») укладено Договір факторингу №01.02-79/23 та згідно з реєстром боржників до договору факторингу №01.02-79/23 від 29.11.2023 право вимоги щодо заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №42335-04/2023 перейшло до ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс»).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 42335-04/2023 від 26.04.2023 станом на 18.03.2025 сума заборгованості становить 40950,00 грн, яка складається з 10500,00 грн заборгованість по тілу, 30 450,00 грн заборгованість по відсотках (а.с. 55).

Згідно частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно ст. ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як передбачено частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У ст. ст. 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється.

За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

За положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1ст. 1077 ЦК України).

Відповідно до частини першоїстатті 1078 ЦК Українипредметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договорів №3598856 від 12.04.2023 та договору 3 42335-04/2023 від 26.04.2023 від 26.04.2023. Зазначені договори недійсним не визнано.

Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не надано суду будь-яких заперечень, власного розрахунку або доказів повернення наданих кредитних коштів. Не надано будь-яких інших належних та допустимих доказів щодо безпідставності вимог позивача та не отримання грошових коштів в якості кредитних на банківську карту.

Відповідачем не доведено обставин належного виконання ним умов кредитного договору, які полягають у вчасному поверненні кредитних коштів та сплаті відсотків відповідно до погоджених у договорі умов.

Враховуючи те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами № 3598856 від 12.04.2023 та № 42335-04/2023 від 26.04.2023 належним чином не виконав, кредитні кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, а тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 3598856 від 12.04.2023 в сумі 75710,00 грн та за кредитним договором № 42335-04/2023 від 26.04.2023 в сумі 40950,00 грн. Також відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Враховуючи викладене вище, на підставі ст. ст. 509, 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, і керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-268,274, 279, 352,354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» ЄРДПОУ: 37616221 заборгованість за кредитним договором №3598856 від 12.04.2023 у розмірі 75 710 (сімдесят п`ять тисяч сімсот десять) грн. 00 коп, за кредитним договором № 42335-04/2023 від 26.04.2023 у розмірі 40 950 (сорок тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» ЄРДПОУ: 37616221, місцезнаходження: бульвар Вацлава Гавела, 6, м.Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО