УХВАЛА

29 вересня 2025 року

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області О. Левчук,

розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про перегляд та стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про перегляд та стягнення аліментів на дитину, в якій просить переглянути суму аліментів на утримання неповнолітнього сина та видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття.

Ознайомившись з матеріалами заяви про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з огляду на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно із пунктами 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

З аналізу викладених норм вбачається, що законодавець передбачив видачу судового наказу про стягнення аліментів у двох випадках, а саме: у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі визначеної законом частки від доходу, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, а також, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом із тим, ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України визначено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Норми Сімейного Кодексу України передбачають підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Так, ст. 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, спірні правовідносини, щодо зміни способу стягнення аліментів, які визначені рішенням суду, підлягають розгляду у позовному провадженні із наданням доказів на підтвердження наявності обставин щодо зміни способу стягнення аліментів.

З матеріалів заяви встановлено, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19.02.2020 у справі №569/17588/19 було розірвано.

Судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 30.05.2018 №569/8902/18 стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса реєстрації : АДРЕСА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з наступною індексацією відповідно до закону, щомісяця, починаючи з 14.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

У поданій заяві заявник ОСОБА_1 просить суд про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини шляхом зміни розміру аліментів, що вже стягуються за рішенням суду, з 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку боржника, що суперечить підставам для видачі судового наказу.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що питання про зміну розміру аліментів, що раніше були призначені судом, не може бути вирішене у порядку наказного провадження, оскільки у такому випадку між стягувачем та боржником виникає спір про право, який підлягає вирішенню лише за правилами позовного провадження. А тому заявнику слід звернутися до суду із відповідною позовною заявою про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їхнього стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку у наявності підстав для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 161, 165, 166, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про перегляд та стягнення аліментів на дитину.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О. Левчук