Провадження № 2-о/686/595/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючого судді Заворотної О.Л.,

секретаря судового засідання - Сікори Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту належності документу,

встановив:

В серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в обґрунтування якої вказала, що 01 квітня 2003 року відповідно до договору купівлі-продажу квартири була придбана квартира АДРЕСА_1 , власниками якої в рівних частках стали ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , інтереси якої представляла заявниця за дорученням, при укладенні договору купівлі-продажу квартири і її молодша дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У заявниці є також старша донька, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , прізвище, ім`я та по батькові якої повністю збігається з прізвищем, ім`ям та по батькові заявниці. Довідка про присвоєння ідентифікаційного номера видана 01 вересня 2000 року не містить дати народження власника ідентифікаційного номера. Через це у них часто виникала плутанина із ідентифікаційними номерами.

13 травня 2004 року ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_1 , 1958р.н., 1/2 квартири за АДРЕСА_1 .

Договір дарування частки квартири із ОСОБА_2 та заявницею було посвідчено приватним нотаріусом Паляницею Л.С. зареєстровано в реєстрі за № 1486.

При оформленні цього договору дарування заявниця помилково надала нотаріусу ідентифікаційний номер своєї старшої дочки ОСОБА_1 « НОМЕР_1 » замість свого « НОМЕР_2 ». І нотаріус не перевірила і помилково занесла до тексту договору ідентифікаційний номер старшої доньки ОСОБА_1 замість заявниці.

Заявниця звернулася в реєстраційну службу для реєстрації своєї частки квартири у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та отримала рішення за № 80118525 від 29 липня 2025 року про відмову реєстрації через розбіжності у ідентифікаційних номерах.

Така відмова позбавляє заявницю можливості зареєструвати за нею право власності на 1/2 частку у квартирі за АДРЕСА_1 та розпорядитися нею на власний розсуд, у зв`язку із чим звернулася до суду.

Заявник в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, повідомлені про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку, подали заяви та просять справу слухати без їх участі, щодо задоволення заяви не заперечують.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , про що зазначено в паспорті громадянина України серія НОМЕР_3 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків 04.09.2000 із присвоєнням реєстраційного номеру облікової картки платника податків НОМЕР_2 , про що видана картка № 2225-16-16941 від 30.06.2016.

13 травня 2004 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , 1958р.н., уклали договір дарування 1/2 квартири за АДРЕСА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Паляницею Л.С. зареєстровано в реєстрі за № 1486.

При оформленні цього договору дарування приватним нотаріусом внесено відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1 « НОМЕР_1 » замість « НОМЕР_2 ».

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 29.07.2025 № 80118525 відмовлено у проведенні державної реєстрації прав на нерухоме майно 1/2 квартири за АДРЕСА_1 , у зв`язку із розбіжністю в ідентифікаційних номерах, що не дає можливості встановити факт належності правовстановлюючого документа.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Неможливість в позасудовому порядку підтвердити факт належності свідоцтва про право власності перешкоджає заявнику в реалізації його прав та законних інтересів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно листа Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 22.08.2025 № 30032/9.6-25/вх.33507/9.6-25 ОСОБА_5 згідно наказу Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) № 2054/04 від 09.12.2020 працює на посаді державного нотаріуса Хмельницької районного державної нотаріальної контори.

Відповідно до вимог п.6.16 розділуVI Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом МЮ України від 22.12.2010 № 3253/5, технічну помилку, яка не змінює змісту документа та не впливає на права особи (іб), щодо якої (их) було вчинено нотаріальну дію, в тексті нотаріального документа, який створений ним у результаті вчинення нотаріальної дії, може виправити той нотаріус, який її допустив, оскільки приватний нотаріус ОСОБА_5 припинила свою діяльність, виправити таку помилку можливо лише в судовому порядку.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Враховуючи вищевикладене, заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа заявника підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 77, 81, 259, 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд -

ухвалив :

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ), договору дарування частини квартири від 13 травня 2004 року посвідченого приватним нотаріусом Паляницею Л.С. зареєстрованого в реєстрі за № 1486.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 .

Дата складення повного тексту рішення 25.09.2025.

Суддя :