Справа № 2-2163/11
Провадження № 2-зз/201/106/25

УХВАЛА

22 вересня 2025 року місто Дніпро

Соборного районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

з секретарем судового засідання Терновою А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ПАТ КБ „ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, -

ВСТАНОВИВ:

До Соборного районного суду міста Дніпра 11 вересня 2025 року надійшла заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, що були вжиті ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 23 червня 2009 року у справі № 2-7379/09 (2-2163/11).

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на те, що заборгованість за кредитом погашена і жодних невиконаних зобов`язань перед АТ КБ «Приватбанк» не має.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебувала справа № 2-7379/09 (2-2163/11) за позовом ПАТ КБ „ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

З метою забезпечення позову позивач звернувся із заявою про забезпечення позову.

Ухвалою від 23 червня 2009 року було задоволено заяву про забезпечення позову та накладено арешт на майно відповідача. Накладено арешт на все майно, що належить відповідачу ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) у межах заявлених позовних вимог у розмірі 7933,21 дол. США:

- Нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

- Інше рухоме майно, що знаходиться на місці реєстрації відповідача: АДРЕСА_1 .

- Грошові кошти, що обліковуються на рахунках відповідача.

- Автомобіль DAEWOO, модель: MATIZ, рік випуску: 2007, тип 13: Легковий хетчбек, № кузова/шасі: НОМЕР_2 , реєстраційний номер: НОМЕР_3 .

За результатами розгляду справи було винесено заочне рішення 25 листопада 2011 року яким було задоволено позовні вимоги. Передано в заклад ПАТ КБ „ПриватБанк шляхом вилучення у ОСОБА_1 належне їй на праві власності заставлене майно автомобіль марки DAEWOO, модель MATIZ, 2007р.в., тип ТЗ: легковий хетчбек, № кузова: НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_4 . В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HEWWAN02194169 від 26.10.2007р. станом на 05.05.2009р. в розмірі 61209 грн. 48 коп., що є еквівалентом 7933,21 дол. США, звернуто стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки DAEWOO, модель MATIZ, 2007р.в., тип ТЗ: легковий хетчбек, № кузова: НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_4 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом надання ПАТ КБ „ПриватБанк права укладати від імені ОСОБА_1 договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ „ПриватБанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Заявник просить зняти арешт з майна ОСОБА_1 , проте в матеріалах справи відсутні відомості щодо виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 4, 49 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Підстави забезпечення позову у цивільному процесі визначені ст. 149 ЦПК України, а саме суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 14, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

При цьому відповідно до частини третьої статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

Відповідно до статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Згідно із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 10 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Таким чином, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

З огляду на викладене, та враховуючи те що в матеріалах справи відсутні відомості про повне виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2011 року, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 158, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ПАТ КБ „ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Демидова