Справа № 367/7506/23
Провадження №2/367/960/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

24 червня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Кухленка Д.С.,

при секретарі Шаповал О.О.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2 ,

свідка: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

На обґрунтування вимог позивач зазначає, що 07 січня 2023 року близько 14 години 20 хвилин невідомою на той момент особою було завдано істотної шкоди його автомобілю марки OPEL INSIGNIA, номерний знак НОМЕР_1 , який було припарковано біля будинку по АДРЕСА_1 . Повідомив, що того дня під`їхав та припаркувався за вказаною адресою, після чого почув та побачив як невідомий чоловік намагається пробити клейонку, якою було щільно заклеєно заднє багажне скло. Вийшовши з автомобіля позивач зробив зауваження з даного приводу, але у відповідь почув брудну лайку. Зрозумівши, що перед ним знаходиться особа в нетверезому стані, вирішив закінчити розмову та пішов у бік буднику. Відійшовши на певну відстань, позивач вирішив поглянути на свій автомобіль і побачив, як цей невідомий чоловік біжить до автомобіля з якимсь предметом у руці, на вигляд схожим на сокиру, і щосили замахнувшись, ударяє по капоту автомобіля. Поки позивач дійшов до місцезнаходження свого транспортного засобу, чоловік пішов звідти.

Вказав, що в той же день викликав поліцію, в результаті чого особу винуватця було встановлено. Ним виявився Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Працівниками поліції, в той день було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП. Також в той день, за заявою ОСОБА_1 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 07.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України. 20.01.2023 року старшим слідчим слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області було винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Вказав, що оскільки адміністративна відповідальність за пошкодження майна не передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення, позивачу доводиться звертатися до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів в порядку цивільного судочинства.

На підставі цього просив стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок пошкодження майна у сумі 21 578,40 грн, моральної шкоди в розмірі 67 000,00 грн. та судові витрати.

Ухвалою суду від 06 листопада 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 11 вересня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні з`явився, позов підтримав та просив задовольнити. Позивач в судовому засіданні підтримав думку свого представника, а також підтвердив обставини, викладені в позові, та додав, що з того часу ОСОБА_4 неодноразово погрожував йому, що може повторити те, що він зробив, в результаті чого позивач постійно потерпав від можливих наслідків неадекватної поведінки відповідача, що призвело також до значного погіршення стану здоров`я та необхідності регулярного відвідування лікарів, чого раніше практично ніколи не було

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомив, що є сусідом позивача та добре знає відповідача ОСОБА_4 , який досить часто пиячить поблизу їхнього будинку, оскільки сам проживає неподалік в приватному будинку. В групі мешканців ОСББ, до якого належить будинок позивача та свідка, часто згадується його ім`я, як такого, що порушує правила громадського порядку та спокій, вчиняє неправомірні дії, які полягають, в тому числі, в пошкодженні майна мешканців. В той день 07 січня 2023 року свідок на власні очі бачив, як ОСОБА_4 підійшов впритул до автомобіля позивача та вдарив щосили по капоту автомобіля якимось предметом, схожим на сокиру.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 ЦПК України, суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). За заявою будь-кого з учасників справи або за ініціативою суду повне фіксування судового засідання здійснюється за допомогою відеозаписувального технічного засобу (за наявності в суді технічної можливості та за відсутності заперечень з боку будь-кого з учасників судового процесу).

Суд, дослідивши надані докази, вивчивши надані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України).

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 07 січня 2023 року невідомою особою було завдано істотної шкоди автомобілю марки OPEL INSIGNIA, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , який було припарковано біля будинку по АДРЕСА_1 .

В той же день позивачем тричі викликався наряд поліції, в результаті чого особу винуватця було встановлено. Ним виявився відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець міста Буча. Оскільки відповідачем також було використано нецензурну лексику та образи в бік працівників правоохоронних органів, стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП.

Також 07 січня 2023 року за заявою позивача було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 07.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 194 КК України. (а.с.23)

Встановлено, що 20.01.2023 року старшим слідчим слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області Напісочним Є.Є. було винесено Постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що шкода, завдана майну, не перевищує в 600 разів неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме 805 200 грн. (а.с. 24-25)

Також встановлено, що вартість ремонту автомобіля марки OPEL INSIGNIA, 2013 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 21 578, 40 грн., що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг № MRD-8453-1152493 від 09.08.2023 року, та товарним чеком № 34 від 09.08.2023 року. (а.с. 19-20)

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п.2 ст.11 ЦК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

У відповідності до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За змістом ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, порушенням стану здоров`я та іншими негативними наслідками для особи.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини (ст.1166 ЦК України).

Верховний Суд у постанові від 02 грудня 2020 року у справі справа № 754/16146/17 виклав правову позицію, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Аналізуючи подані докази у їх сукупності, позивачем доведено факт заподіяння шкоди автомобілю марки OPEL INSIGNIA, чорного кольору, 2013 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок навмисного удару по ньому тупим предметом з боку відповідача ОСОБА_4 .

Таким чином, враховуючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що у судовому засіданні позивачем належним чином доведено факт заподіяння шкоди та її розмір, завданої відповідачем, а останнім належним чином не доведено відсутність його вини, суд прийшов до висновку про задоволення позову в частині щодо стягнення із відповідача матеріальної шкоди на користь позивача, у сумі 21 578,40 грн.

Згідно із частиною 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до положень статей 22, 23 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Зазначений висновок узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27 березня 2019 року у справі 703/3912/16.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Необхідно зазначити, що право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов відповідальності за заподіяну шкоду (загальні умови), а саме наявність моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; неправомірні рішення, дії чи бездіяльність заподіювача шкоди; причинний зв`язок між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; вина заподіювача шкоди. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту статей 12, 81 ЦПК України.

Позивач обґрунтовує моральну шкоду тяжкістю та тривалістю моральних страждань, переживаннями, підвищеною нервовістю, спричинених пошкодженням автомобіля, що потягнуло зміну його життя та необхідності вживати додаткові заходи для відновлення порушених прав. Крім того, до позову додано та досліджено в судовому засіданні медичні довідки, виписки з медичної карти, результати медичних обстежень та інші документи, які надано позивачем на підтвердження погіршення стану його здоров`я у зв`язку з психологічними хвилюваннями та постійним страхом, пов`язаним з регулярними погрозами з боку відповідача.

Суд погоджується з тим, що внаслідок пошкодження транспортного засобу, позивач зазнав страждання та стрес. Крім того, втративши можливість вільно користуватися своїм транспортним засобом, позивач змушений був витрачати час та кошти для пересування, що спричинило ряд незручностей та проблем. Крім того через душевні страждання у позивача також погіршилося самопочуття. Враховуючи вказані обставини, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд частково задовольняє вимогу про стягнення моральної шкоди з відповідача у розмірі 20 000,00 гривень.

В силу ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Таким чином, на підставі отриманих доказів, суд вважає за можливе при задоволенні позову стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за матеріальну вимогу у розмірі 1073,60 грн., за моральну вимогу у розмірі 801,20 грн., виходячи з розрахунку: 20 000 грн (розмір задоволених позовних вимог) * 2684,00 грн (сума сплаченого судового збору) / 67 000,00 грн (розмір заявлених позовних вимог).

Враховуючи, вищенаведене, оцінюючи належність та допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 21 578,40 гривень, моральної шкоди у розмірі 20 000,00грн. та понесених судових витрат, як з особи відповідальної за заподіяння шкоди, тож позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 82, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 у відшкодування матеріальної шкоди 21 578, 40 (двадцять одна тисяча п`ятсот сімдесят вісім гривень 40 коп.). та 20 000 (двадцять тисяч гривень) компенсації моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати у сумі 1 874,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reestr.court.gov.ua

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя: Д.С. Кухленко