БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 2/356/490/25
Справа № 356/882/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2025 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення оплати по листках непрацездатності в період вимушеного прогулу, зобов`язання сплатити єдиний соціальний внесок з середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов`язання подати звітність до податкового органу та дані персоніфікованого обліку працівника за весь час вимушеного прогулу

В С Т А Н О В И В:

До Березанського міського суду Київської області в електронній формі через підсистему «Електронний суд» надійшла вказана вище позовна заява.

Проаналізувавши матеріали позовної заяви, суд прийшов до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху у зв`язку з тим, що подана без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, згідно з вимогами п.п. 3-5, 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, а також попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

За ч. 6 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

У відповідності до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач також повинен додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з тим, вказаних вимог закону при зверненні до суду з позовом дотримано не було.

Так, у відповідності до положень ст.ст. 2, 12-13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд не наділений повноваженнями визначати спосіб захисту порушеного права на стадії відкриття провадження, оскільки саме позивач наділений правом на звернення та обов`язком визначення способу захисту.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 14.07.2021 в справі № 161/2823/19, від 12.05.2022 у справі № 570/5639/16-ц, від 22.02.2024 у справі № 990/150/23, від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17.

Разом з тим, в порушення вказаних вимог, позовна заява не містить розміру сум, які просить стягнути з відповідача, а також жодного обґрунтованого їх розрахунку, який би відображав порядок обчислення, механізм та період нарахування спірних сум, а також підстави такого нарахування, з якого позивач виходила, формулюючи пред`явлені вимоги.

Таким чином, пред`явлені позивачем вимоги носять загальний характер та неконкретизовані, тим самим позивачем не визначено межі заявлених вимог, в яких має здійснюватись судовий розгляд вказаної справи та визначення яких відноситься до виключної компетенції позивача.

Окрім того, у відповідності до положень ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Так, у відповідності до положень ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру - розмір судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору (ч. 4 ст. 175 ЦПК України).

Звертаючись до суду, позивач вказує, що позовна заява не містить вимог майнового характеру та ціну позову не зазначає.

Однак , згідно з п.п. 1, 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Отже, зазначення ціни позову є обов`язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен належним чином обґрунтувати у позовній заяві наведену ним ціну.

Зі змісту прохальної частини вбачається, що позивачем у позові заявлено три самостійні вимоги немайнового характеру, а саме: 1) про поновлення на роботі, 2) про зобов`язання вчинити дії, а саме сплатити єдиний соціальний внесок та 3) про зобов`язання подати звітність до податкового органу та дані персоніфікованого обліку працівника за весь час вимушеного прогулу, а також дві вимоги майнового характеру, а саме: 1) про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 2) про стягнення оплати по листках непрацездатності за час вимушеного прогулу, всього п`ять позовних вимог.

Вказані вимоги є самостійними позовними вимогами, отже кожна з цих вимог є об`єктом справляння судового збору в розумінні вимог Закону України «Про судовий збір».

Звертаючись до суду з позовом, позивач про підстави звільнення від сплати судового збору не зазначає.

Водночас вказує, що сплачений позивачем судовий збір з вимоги немайнового характеру з урахуванням понижуючого коефіцієнта 0,8 в сумі 968,97 грн., на підтвердження чого до позову додано відповідну платіжну інструкцію.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

В інших справах, спір у яких виник із трудових правовідносин, пільги щодо сплати судового збору законом не передбачені.

Враховуючи викладене, на підставі положень пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за вимоги про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що входить до структури заробітної плати та відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 у справі № 755/12623/19.

Водночас, відповідно до п.п. 3.1, 3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 № 5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27.01.2004 за №114/8713, внески підприємств на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, допомога по тимчасовій непрацездатності, в тому числі, оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації, не належать до фонду оплати праці та не входять у структуру заробітної плати, тому позивачі не звільняються від сплати судового збору у справах про їх стягнення.

Отже, решта вимог про зобов`язання сплатити єдиний соціальний внесок, зобов`язання подати звітність до податкового органу та дані персоніфікованого обліку працівника за весь час вимушеного прогулу, а також стягнення оплати по листках непрацездатності за час вимушеного прогулу, підлягають оплаті судовим збором на загальних підставах.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», чинного на момент звернення до суду з позовом, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2025 установлено в розмірі 3 028 грн.

Таким чином, на момент звернення до суду з даним позовом розмір судового збору, який підлягає сплаті позивачем, з кожної вимоги немайнового характеру становить по 0,4 х 3 028,00 грн. = 1 211,20 грн., всього з двох вимог немайнового характеру 2 422,40 грн.

Розмір судового збору, який підлягає сплаті за позовну вимогу майнового характеру, має бути визначений позивачем у відповідності до положень ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі, що становить 1 відсоток ціни позову, яку має визначити позивач, з урахуванням встановлених законом обмежень, але не менше 1 211,20 грн.

Крім того, долучені до матеріалів позовної заяви копії документів, а саме копії картки фізичної особи-платника податків та розрахунковий листок по заробітній платі неякісні та містять нерозбірливий текст, що унеможливлює їх візуальне сприйняття та тлумачення їхнього змісту.

Також всупереч вимогам п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем у позовній заяві не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення оплати по листках непрацездатності в період вимушеного прогулу, зобов`язання сплатити єдиний соціальний внесок з середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов`язання подати звітність до податкового органу та дані персоніфікованого обліку працівника за весь час вимушеного прогулу - залишити без руху, надавши позивачу строк в 5 (п`ять) днів з дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліків.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: І. О. Капшученко