УХВАЛА

24 вересня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.

секретар судового засідання Корпесьо В.Р.

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача, адвоката Курганської О.В.,

представника відповідача, адвоката Шевчука В.С.,

розглянувши клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рівненська міська рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рівненська міська рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

01.08.2025 від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про зупинення провадження в справі у зв`язку з тим, що позивач звернулася з позовом про встановлення порядку користування земельною ділянкою за варіантом Додатку № 8 до Висновку експерта за результатом проведення судової земельно - технічної експертизи від 09.10.2024 № 36/24, який передбачає розподіл користування двома земельними ділянками.

При цьому, розподіл користування двома земельними ділянками безпосередньо пов`язаний із конфігурацією нерухомого майна, яке знаходиться на таких земельних ділянках.

Зокрема, домоволодіння у АДРЕСА_1 , включає дворову вбиральню та літній душ на земельній ділянці кадастровий номер :01:024:0417, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, зазначені дворова вбиральня та літній душ були побудовані самочинно і незаконно.

Як вбачається із Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 10.09.2021, станом на 2021 року склад домоволодінь житлових будинків АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , що належать ОСОБА_1 , не містив ні дворової вбиральні, ні літнього душу.

Так, відповідно до зазначеного Висновку, новоутворений об`єкт за адресою: АДРЕСА_3 , в своєму складі містив лише житловий будинок загальною площею 29,9 кв.м. Новоутворений об`єкт за адресою: АДРЕСА_4 , в своєму складі містив лише житловий будинок, веранду та огорожу.

При цьому, новоутворений об`єкт за адресою: АДРЕСА_3 , включав внутрішній туалет, загальною площею 2,5 кв.м. Відсутність дворової вбиральні та літнього душу у складі домоволодіння по АДРЕСА_1 станом на вересень 2021 року на дату його поділу на окремі домоволодіння, підтверджується Схемою розташування будівель та споруд в Технічному паспорті станом на 10 вересня 2021 року реєстраційний номер ТІ01:2833 3378-8559-0796.

Проте, як вбачається із технічної документації за 2024 рік по належному ОСОБА_1 домоволодінню за адресою: АДРЕСА_1 , та витягу з Державного реєстру речових прав, домоволодіння вже включає дворову вбиральню та літній душ.

При цьому необхідність в облаштуванні таких споруд була відсутня, оскільки належний відповідачу житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , включав внутрішній туалет, загальною площею 2,5 кв.м.

ОСОБА_1 провела об`єднання житлових будинків АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , в одне ціле із присвоєнням нової поштової адреси на АДРЕСА_1 , що оформлено Висновком про можливість об`єднання, реєстраційний номер документу DT01:9671-5384-0685-1865 та наказом Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Рівненської міської ради від 02.08.2024, з подальшою реєстрацією новоутвореного об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав.

Відповідно до Технічного паспорту Реєстраційний номер НОМЕР_1 , виготовленого станом на 12.08.2024 на будинок садового типу за адресою: АДРЕСА_1 , вказаний об`єкт в своєму складі містить вбиральню літ. «Є». Дана вбиральня є цегляною з цегляним вигребом, покрита шифером. Також вказаний об`єкт в своєму складі містить літній душ літ. «Е», який має цегляний фундамент, стіни та азбесто-цементну покрівлю. За змістом та обсягом будівельних матеріалів використаних на спорудження дворової вбиральні та літнього душу, можна дійти висновку, що вони належать до об`єктів нерухомого майна.

Відтак, підтверджено спорудження відповідачем дворової вбиральні та літнього душу у складі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці кадастровий номер :01:024:0417, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , в період з вересня 2021 року по серпень 2024 року.

Відповідні обставини послужили підставою для пред`явлення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Рівненська міська рада, ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивач просить зобов`язати відповідача знести за власний рахунок самочинно збудовані дворову вбиральню та літній душ на земельній ділянці, кадастровий номер :01:024:0417, які належать до домоволодіння, що знаходиться на АДРЕСА_1 ; виключити в Державному реєстрі речових прав зі складу належного ОСОБА_1 домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 , дворову вбиральню та літній душ на земельній ділянці, кадастровий номер :01:024:0417.

За таким позовом ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 08.07.2025 року відкрито провадження у справі № 569/11961/25.

Таким чином, факт наявності на спірних земельних ділянках споруд, які вплинули на формування схеми поділу, запропонованої судовим експертом, яка була покладена в основу предмету позову у даній справі, наразі оспорюється у судовому порядку.

24.09.2025 представник позивача Курганська О.В. подала клопотання про долучення правової позиції Верховного Суду по справі № 199/2213/20 від 20.03.2025, за якою, зокрема, зроблено правовий висновок про те, що нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а, отже, використання споруд, належних позивачу, неможливе без відповідної земельної ділянки і право користування земельною ділянкою, яке було набуте в установленому законом порядку, а тому не втрачається та зберігається за позивачем до його належного переоформлення, оскільки право користування земельною ділянкою, отримане до набрання чинності новою редакцією Земельного кодексу України, визнається державою в повному обсязі та інші висновки, які спростовують доводи відповідача.

У судовому засіданні представник відповідача - адвокат Шевчук В.С. підтримав клопотання. Позивач та її представник - адвокат Курганська О.В. заперечили проти зупинення провадження у справі.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 08 липня 2025 року відкрито провадження у справі № 569/11961/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Рівненська міська рада, ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення суду у вищевказаній справі судом не ухвалено.

За частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Розумність строків розгляду справи судом є одним із принципів цивільного судочинства.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 грудня 2021 року у справі № 761/33089/20 (провадження № 61-18470св21) вказано, що тлумачення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов: 1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі; 2) пов`язаність справ - пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21) вказано, що «метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду».

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо ухвалити рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Відповідач просить суд зупинити провадження у справі, при цьому не обґрунтував у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи, та чому зібрані у справі № 569/11961/25 докази не дають можливості самостійно встановити та оцінити обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору.

Сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі.

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у даній справі, оскільки таке зупинення суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, й перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Керуючись ст. 251, 252, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рівненська міська рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою до набрання законної сили рішенням у справі № 569/11961/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Рівненська міська рада, ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 29.09.2025.

Суддя Н. Г. Кучина