Справа № 209/3817/25
Провадження № 2/209/1473/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

25 вересня 2025 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд міста Кам`янського

в складі: головуючої судді Корнєєвої І.В.

за участю секретаря судового засідання Смірнової О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань м. Кам`янське цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2025 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ » (далі по тексту ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ») звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначає, що 16.10.2018 акціонерне товариство «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (далі - банк) та ОСОБА_1 (далі - клієнт/позичальник/відповідач) уклали кредитний договір № 7491, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» зі змінами та доповненнями, затверджений банком і розміщений на офіційному сайті банку www.creditdnepr.com.ua (далі - УДБО) та індивідуальної частини, якою є вказаний кредитний договір (далі - кредитний договір).

Клієнт, підписанням кредитного договору підтвердив, що він акцептував УДБО шляхом підписання заяви - згоди про приєднання і згоден з усіма його умовами в повному обсязі (з урахуванням всіх змін та доповнень), такі умови йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Кредитний договір разом з УДБО та заявою-згодою складають єдиний договір.

Кредитний договір та документи до нього укладено в паперовій формі у відділенні банку шляхом підписання з боку клієнта власноручним підписом, а з боку банку, відповідно до п.2.6. Універсального договору банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб, шляхом нанесення на нього типографськими засобами відбитка печатки банку та підпису уповноваженої особи банку (факсиміле), зокрема, з цим погодився відповідач, про що вказано в розділі 5 кредитного договору.

За умовами кредитного договору, він набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором.

Відповідно до п.1.1., 1.2 кредитного договору банк зобов`язується надати клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування кредит лімітом в сумі 4 100 гривень,який може бути змінений Банком , а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити плату за кредитом (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання. Відповідно до умов кредитного договору п. 1.4. кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта, що відкритий у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО».

У п. 1.2. кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 12 місяці з дня укладення договору з наступною пролонгацією дії договору , а кінцевою датою повернення кредиту є 11.10.2024. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість 48,00% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,00 % річних. Щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості погоджена сторонами у відсотках від суми кредиту і її розмір встановлений в певних змінюваних ставках за різні періоди строку кредитування.

В розділі 2 кредитного договору сторонами узгоджено порядок погашення заборгованості за договором. Так, згідно з п.2.1. 2.2., 2.3 кредитного договору зазначено, що платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюється у вигляді щомісячних платежів - обов`язків платіж.

Після укладення кредитного договору банк свої зобов`язання виконав і зарахував на банківський поточний рахунок клієнта грошові кошти в сумі 4100 гривень.

У подальшому клієнт виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту та процентів лише частково. Останній платіж проведено 03.02.2022.

У зв`язку із зазначеним, сформувалася наступна заборгованість клієнта перед банком за кредитним договором: залишок простроченого кредиту: в сумі 4 956,58 грн; залишок по відсотках: в сумі 4 391,04 грн, що разом становить 9 347,62 грн.

11.04.2024 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» (фактор) був укладений договір факторингу №11/04/24.

Відповідно до п.1.1. зазначеного договору фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості) відповідно до реєстру боржників згідно додатку № 1.

Також клієнт і фактор підписали додатки до договору факторингу, зокрема реєстр боржників і акт приймання - передачі прав вимоги. Таким чином, фактор набув право вимоги до боржників за кредитними договорами, серед яких і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 7491 від 16.10.2018.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 7491 від 16.10.2018, сформованої АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» станом на 10.04.2024 (дата, що передує дню відступлення права вимоги) заборгованість боржника/відповідача становить: залишок простроченого кредиту: в сумі 4 956,58 грн; залишок по відсотках: в сумі 4 391,04 грн, що разом становить 9 347,62 грн.

Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» станом на день відступлення права вимоги - 11.04.2024. ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» суму заборгованості в розмірі 9 347,62 грн, що складається з: залишок простроченого кредиту: в сумі 4 956,58 грн; залишок по відсотках : в сумі 4 391, 04 гривень та стягнути судові витрати, а саме: зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн та на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 7 200,00 грн.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 травня 2025 року передані у провадження судді Корнєєвої І.В.

20 травня 2025 року судом зроблено запит до Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради.

05 червня 2025 року судом отримано відповідь на запит ,яким визначено зареєстроване місце проживання відповідача .

06 червня 2025 року ухвалою суду було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду на 14.20 годину 23 червня 2025 року за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечували.

Ухвалою суду від 23 червня 2025 року розгляд справи було відкладено до 12.45 години 26 серпня 2025 року.

26 серпня 2025 року справа була знята з розгляду у зв`язку з неповнотою складу суду та судове засідання призначено на 11.00 годину 25 вересня 2025 року

У судове засідання 25 вересня 2025 року відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином , про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав .

У відповідності до ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти нього.

Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з витягом із Державного реєстру фінансових установ про видачу ліцензії для здійснення діяльності з надання фінансових послуг від 11.09.2020, на підставі рішення № 21/1311-пк, ТОВ «Санфорд капітал», ідентифікаційний код за , видано ліцензію для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту; надання послуг з факторингу; надання послуг з фінансового лізингу .

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 20.02.2024 товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал» (ТОВ «Санфорд капітал») 20.02.2024 зареєстровано як юридичну особу, ідентифікаційний код юридичної особи: 43575686, місцезнаходження: Україна, 49005, Дніпропетровська область, місто Дніпро вул. Сімферопольська,21, 5 й поверх, приміщення 68,69 .

Судом встановлено, що 16.10.2018 акціонерне товариство «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (далі - банк) та ОСОБА_1 (далі - клієнт/позичальник/відповідач) уклали кредитний договір № 7491, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» зі змінами та доповненнями, затверджений банком і розміщений на офіційному сайті банку www.creditdnepr.com.ua (далі - УДБО) та індивідуальної частини, якою є вказаний кредитний договір (далі - кредитний договір) (а.с.18,19).

Клієнт, підписанням кредитного договору підтвердив, що він акцептував УДБО шляхом підписання заяви - згоди про приєднання і згоден з усіма його умовами в повному обсязі (з урахуванням всіх змін та доповнень), такі умови йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Кредитний договір разом з УДБО та заявою-згодою складають єдиний договір.

Кредитний договір та документи до нього укладено в паперовій формі у відділенні банку шляхом підписання з боку клієнта власноручним підписом, а з боку банку, відповідно до п.2.6. Універсального договору банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб, шляхом нанесення на нього типографськими засобами відбитка печатки банку та підпису уповноваженої особи банку (факсиміле), зокрема, з цим погодився відповідач, про що вказано в розділі 5 кредитного договору.

За умовами кредитного договору, він набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором.

Відповідно до п.1.1., 1.2 кредитного договору банк зобов`язується надати клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування кредит лімітом в сумі 4 100 гривень, який може бути змінений Банком, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити плату за кредитом (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання. Відповідно до умов кредитного договору п. 1.4. кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта, що відкритий у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО».

У п. 1.2. кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 12 місяці з дня укладення договору з наступною пролонгацією дії договору , а кінцевою датою повернення кредиту є 11.10.2024. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість 48,00% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,00 % річних. Щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості погоджена сторонами у відсотках від суми кредиту і її розмір встановлений в певних змінюваних ставках за різні періоди строку кредитування.

В розділі 2 кредитного договору сторонами узгоджено порядок погашення заборгованості за договором. Так, згідно з п.2.1. 2.2., 2.3 кредитного договору зазначено, що платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюється у вигляді щомісячних платежів - обов`язків платіж.

Після укладення кредитного договору банк свої зобов`язання виконав і зарахував на банківський поточний рахунок клієнта грошові кошти в сумі 4100 гривень, ліміт кредиту змінювався ,далі сума виданого кредиту склала 4 956,58 грн.

У подальшому клієнт виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту та оплати нарахованих комісій лише частково. Останній платіж проведено 03.02.2022.

У зв`язку із зазначеним, сформувалася наступна заборгованість клієнта перед банком за кредитним договором: залишок простроченого кредиту: в сумі 4 956,58 грн; залишок по відсотках: в сумі 4 391,04 грн, що разом становить 9 347,62 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.24-30).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та процентами, що має відображення у розрахунку заборгованості за кредитним договором № 7491 від 16.10.2018

Таким чином, судом встановлено, що між відповідачем ОСОБА_1 та АТ «Банк Кредит Дніпро» 16.10.2018 р. укладено кредитний договір № 7491, умови якого погоджено шляхом особистого підписання, відповідно до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» на поточний рахунок ОСОБА_1 , перераховано кредитні кошти в сумі 4100 грн.

Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування відсотків, комісії, неустойки та інші платежів, відповідно до договору, у разі наявності.

ОСОБА_1 , підписавши вказаний кредитний договір № 7491 від 16.10.2018 надав згоду на отримання та повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, комісії в строки та порядку, встановленому кредитним договором.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

11.04.2024 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» (фактор) був укладений договір факторингу №11/04/24 (а.с.47-67)

Відповідно до п.1.1. зазначеного договору фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості) відповідно до реєстру боржників згідно додатку № 1.

Також клієнт і фактор підписали додатки до договору факторингу, зокрема реєстр боржників і акт приймання - передачі прав вимоги. Таким чином, фактор набув право вимоги до боржників за кредитними договорами, серед яких і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 7491 від 16.10.2018 (а.с.47-67).

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №7491 від 16.10.2018 , сформованої АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» станом на 10.04.2024 (дата, що передує дню відступлення права вимоги) заборгованість боржника/відповідача становить: залишок простроченого кредиту: в сумі 4 956,58 грн; залишок по відсотках: в сумі 4 391,04 грн, що разом становить 9 347,62 грн (а.с.47-67 )

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 2-2035/11 (провадження № 61-2449св18) викладено висновок, що тлумачення статті516, частини другої статті517ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.

Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом у справі № 761/1543/20, провадження № 61 - 10389св21 від 23.02.2022, справа № 639/86/17, провадження № 61-5039 св21 від 19.01.2022, справа № 554/8549/15-ц, провадження № 61-18460св20 від 14.07.2021.

Оскільки, позивач ТОВ «Санфорд Капітал» на підставі договору факторингу № 11/04/24 від 11.04.2024 є правонаступником кредитора у договорі , укладеного між первісним кредитодавцем АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем ОСОБА_1 , тому у нього, як нового кредитора, виникло право вимоги повернення кредиту та інших, передбачених договором платежів у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_1 , взятих на себе зобов`язань шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором.

Доказів про визнання договору факторингу № 11/04/24 від 11.04.2024 недійсним чи погашення боргу первісному кредитору матеріали справи не містять.

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах передбачених у договорі.

Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки АТ «Банк Кредит Дніпро», ні на рахунки позивача.

Між сторонами виникли правовідносини з кредитного договору.

Відповідно до ч. 1, 3ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Положеннями ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Судом встановлено, що АТ «Банк Кредит Дніпро» повністю виконало свої зобов`язання перед позичальником ОСОБА_1 та перерахувало на рахунок відповідача кошти в сумі 4100 грн., а в подальшому збільшував ліміт по кредиту , що підтверджується виписками по особовому рахунку.

Факт підписання кредитного договору № 7491 від 16.10.2018 та отримання коштів відповідачем не спростовано, а тому суд вважає укладеним кредитний договір між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем.

Згідно з ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України).

Відповідач кредит отримав, в подальшому розпорядився даними коштами на власний розсуд, але свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконав, кредитні кошти не повернув.

Доказів на спростування отримання кредиту відповідачем не надано.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором тіло кредиту, сума яку боржник фактично отримав у борг частково не погашена, не погашена сума боргу становить 9 328,12 грн.

Відповідач не надав доказів на спростування розміру заборгованості.

Враховуючи, що кошти фактично отримані відповідачем в добровільному порядку кредитору в повній мірі не повернуті, позивач має право вимагати виконання договору в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати відповідачем обов`язку з повернення коштів.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення в судовому порядку суми заборгованості у сумі 9 328,12 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір за подачу позову в сумі 2422,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача кредитної заборгованості у сумі 21 059,09 грн(тобто 100 % від заявленої вимоги),то розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2 422, 40 грн.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу .

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7200,00 грн надано: договір про надання правничої допомоги № 1/04 від 01.04.2024, з додатками, відповідно до якого сума гонорару за надання послуг (виконання дій та заходів, визначених в п. 1.2. цього договору) по стягненню заборгованості з боржників, визначається виходячи із фактичного обсягу наданих послуг та вартості послуг (прейскуранту), визначеного в додатку № 2 до цього договору та зазначається об`єднанням в акті приймання передачі наданих послуг; реєстр боржників (а.с. 68-83).

Суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується надання адвокатом Маслюженко М.П. правничої допомоги відповідно до акту про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг).

Оскільки, відповідачем не заявлялось клопотання про зменшення витрат, суд приходить до висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.4,12,13,76-82,89,95,141,258,259,263-265,268,272-273,279,280-284,352,354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» (, адреса: 49005 Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул. Сімферопольська, будинок 21, 5-й поверх, приміщення 68,69) заборгованість за кредитним договором у розмірі 9 347 (дев`ять тисяч триста сорок сім) грн 62 коп., яка складається з залишку простроченого кредиту в сумі 4 956 грн. 58 коп., залишку прострочених відсотків в сумі 4 391 грн.04 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» ( адреса: 49005 Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул. Сімферопольська, будинок 21, 5-й поверх, приміщення 68,69) судові витрати в розмірі 9 622 грн.40 коп. (дев`ять тисяч шістсот двадцять дві) грн. 40 коп., які складаються з: судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 200 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Позивач, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.В. Корнєєва