печерський районний суд міста києва
пр. № 2-8977/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про направлення матеріалів справи за підсудністю

18 вересня 2025 року суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., розглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

25 серпня 2025 року вказана позовна заява надійшла до Печерського районного суду м. Києва, для розгляду якої визначено суддю та передано 26 серпня 2025 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

27 серпня 2025 року ухвалою судді позовну заяву було залишено без руху.

17 вересня 2025 року позивачем направлено на адресу суду клопотання про виправлення недоліків, зазначених в ухвалі судді від 27 серпня 2025 року.

Суддя, дослідивши матеріали справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ТОВ «Премікс Інвест» заборгованість на її користь у розмірі 46 430, 55 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 серпня 2021 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Премікс Інвест» в особі ОСОБА_2 було укладено договір № 04-08/2021 купівлі-продажу майнових прав, відповідно до якого ОСОБА_3 купила майнові права на об`єкт нерухомості - квартиру АДРЕСА_1 . Позивач зазначила, що наприкінці вересня 2021 року між позивачем та відповідачем був укладений усний договір про виконання робіт (бетонної стяжки підлоги), відповідно до якого позивачем було перераховано на рахунок відповідача 27 000,00 грн., проте роботи так виконані не були. За таких обставин, позивач змушена була звернутися до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

В пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначається, що підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

З сукупного аналізу вищенаведених положень законодавства варто зробити висновок, що під порушенням правил підсудності розуміється відкриття провадження і розгляд цивільної справи тим судом першої інстанції, до повноважень якого не відноситься вирішення даного спору.

За статтею 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як встановлено, предметом позову є стягнення заборгованості за усним договором про виконання робіт за квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , що не відноситься до Печерського району міста Києва.

Таким чином, відсутні правові підстави для розгляду Печерським районним судом м. Києва вказаної позовної заяви.

За приписами пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У відповідності до положень частини першої, другої статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно з частиною третьою статті 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-14, 27, 30-32, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, передати на розгляд до Бориспільського міськрайонного суду Київської області (вул. Героїв Небесної Сотні, 8, м. Бориспіль, Київська обл.).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. В. Литвинова