Справа № 703/3087/25
29 вересня 2025 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Криви Ю.В.,
секретаря судового засідання Холодняк Л.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -
встановив:
В інтересах позивача ОСОБА_1 до суду звернувся його представник адвокат Холодняк В.М. із позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка на час смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та разом з нею був зареєстрований ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_2 , власником якої була ОСОБА_3 .
За життя, ОСОБА_3 склала заповіт, яким вона все своє майно заповідала ОСОБА_4 .
Із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулись до нотаріуса ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та заведена спадкова справа.
На час смерті ОСОБА_5 її дочка ОСОБА_2 була пенсіонером, тобто непрацездатною, а тому в спадковому майні має обов`язкову частку в розмірі 1/4 частки.
Таким чином, після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняли ОСОБА_2 за законом, а ОСОБА_4 за заповітом, однак свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями не отримувалися.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , який на час смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та інші особи з ним не були зареєстровані та не проживали.
ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1 позивача.
12 жовтня 2023 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Таран Г.В. за заявою ОСОБА_1 була заведена спадкова справа № 137/2023 після смерті ОСОБА_4 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.
12 жовтня 2023 року нотаріус своєю постановою відмовила у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ОСОБА_1 пропущений встановлений законом строк для подачі заяви про прийняття спадщини.
Враховуючи, що на момент смерті ОСОБА_4 діяли обмеження, пов`язані зі встановленням карантинних обмежень, в подальшому було введено в країні воєнний стан, вважає, що причини пропуск подачі заяви для прийняття спадщини є поважними, в зв`язку з чим просив суд визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини у два місяці після смерті ОСОБА_4 .
Ухвалою судді від 05 червня 2025 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву, позивачу для надання відповіді на відзив.
Правом на подачу відзиву відповідач не скористалась.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 липня 2025 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
У судове засідання позивач та його представник не з`явились, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності.
Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились то фіксація судового засідання не здійснювалась.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
А у відповідності з ч.1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 28 червня 2016 року.
На момент смерті ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та разом з нею був зареєстрований ОСОБА_4 , що підтверджується копією довідки № 2771 від 22 листопада 2016 року, яка видана СКП «Наш дім».
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на квартир АДРЕСА_2
За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла усе своє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією заповіту від 26 січня 2015 року.
Згідно інформації приватного нотаріуса Таран Г.В., після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , із заявами про прийняття спадщини звернулися: по заповіту її син ОСОБА_4 та по закону дочка ОСОБА_2 . Свідоцтва про право на спадщину не видавалися.
Таким чином, після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняли ОСОБА_2 за законом, та ОСОБА_4 за заповітом.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_2 , яке видане 26 вересня 2020 року Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
На момент смерті, ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , інші особи за цією адресою не були зареєстровані, що підтверджується відомостями про реєстрацію місця проживання особи.
Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За життя ОСОБА_4 мав право отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 на майно, яке залишилося після її смерті, але його не отримав.
Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
ОСОБА_4 є батьком позивача ОСОБА_1 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , яке видане 19.02.2025 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Сміла Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Таким чином, відповідно до положень, передбачених ст. 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 .
З інформації приватного нотаріуса Таран Г.В. вбачається, що після смерті ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 звернувся його син ОСОБА_1 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось.
Відповідно до ст. ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.
Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.
Абзацом 4 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" встановлено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Встановлення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини здебільшого є оціночним, адже одні і ті самі причини, виходячи з обставин справи, можуть визнаватися як поважними, так і навпаки.
В позові причиною пропуску строку прийняття спадщини позивач посилається на обмеження, пов`язані зі встановленням карантинних обмежень, та подальше введення в країні воєнного стану.
Так, положенням ст.29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2 (назва Постанови в редакції Постанов КМ № 215 від 16.03.2020, № 255 від 02.04.2020), установлено з 12 березня 2020 року по 3 квітня 2020 року на всій території України карантин, яким також було обмежено роботу громадського транспорту і роботу нотаріальних органів. Дію карантину, встановленого цією Постановою, неодноразово продовжували на всій території України.
Також, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», введеним у дію Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Надалі Указами Президента України, введеними в дію відповідними Законами України, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» неодноразово продовжувалися строки дії воєнного стану в Україні, який дії і на тепер.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» (далі - Постанова КМУ №719) у першому реченні п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (далі - Постанова КМУ №164), слова «на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється» замінено словами «перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці».
Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що особа яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.
Крім того, враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 , суд вважає, що причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, на які посилається позивач, як на поважні, заслуговують на увагу.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 81, 128, 200, 223, 259,263-265 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити повністю.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , додатковий строк у два місяці, з дня набрання судовим рішенням законної сили, для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 29 вересня 2025 року.

Головуючий: Ю. В. Крива