Справа № 545/2211/25
Провадження № 2/545/1490/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2025 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Стрюк Л.І.,

за участю секретаря Гаврися В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 24.10.2021 в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан» ОСОБА_1 подана заявка на отримання кредиту онлайн з використанням одноразового пароля, що прирівнюється до підписання договору в паперовій формі. Таким чином, відповідач уклав договір про споживчий кредит №103708877 від 24.10.2021 з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення йому було перераховано кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 20000 грн. Відповідач зобов`язувався повернути вказані кошти в строк на сплатити відсотки за користування, однак не виконав належним чином кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 103250 грн, що складається з: 20000 грн заборгованість за тілом кредиту, 81250 грн заборгованість за відсотками, 2000 грн заборгованість за комісіями.

Також згідно з умовами договору відступлення прав вимоги від 10.02.2022 ТОВ «Мілоан» відступив право вимоги за кредитним договором укладеним з відповідачем, на користь ТОВ «Вердикт Капітал», який, у свою чергу, 10.02.2022 відступив право вимоги ТОВ «Коллект Центр», а той відступив право вимоги до відповідача за договором від 18.02.2025, а відтак позивачем набуто право вимоги за вказаним кредитним договором до ОСОБА_1 , яку і просить стягнути.

Також згідно з договором №02 від 28.10.2021, укладеного між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 , позикодавець надає позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 4300 грн. Станом на сьогоднішній день строк повернення коштів за договором настав, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в загальному розмірі 11015,20 грн, з яких: 4300 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 6715,20 грн заборгованість за нарахованими процентами.

Крім того, 18.12.2023 укладено договір між первинним кредитором ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та позивачем про відступлення права вимоги до відповідача за кредитним договором №02 від 28.10.2021.

Посилаючись на вищенаведене, ТОВ «Факторинг Партнерс» просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами №103708877 від 24.10.2021 та №02 від 28.10.2021 у загальному розмірі 114 265,20 грн, а також судові витрати 2422,20 грн судовий збір та 25000 грн витрати на правничу допомогу.

Відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив, що заперечує проти позову в повному обсязі з підстав недоведеності та необґрунтованості, оскільки матеріали позову не містять доказів укладення кредитного договору та погодження з ним умов кредитного договору. Розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не може бути доказом надання коштів позичальнику у кредит, а також позивачем не додано до позову підтвердження зарахування суми кредиту на рахунок позичальника. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі та зазначив, що сума судових витрат на правничу допомогу в розмірі 25000 грн не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності.

У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, попередньо надавши заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги не визнають в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позов, просять відмовити у їх задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Встановлено, що 24.10.2021 ОСОБА_1 уклав кредитний договір з ТОВ «Мілоан» шляхом подачі заявки на отримання кредиту №103708877 в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті товариства (а.с. 32). Вказана заявка підписана позичальником шляхом використання одноразового пароля, що прирівнюється до підписання договору в паперовій формі. Відповідно до умов кредитного договору, позичальнику до укладання договору було надіслано проект кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), де останній повинний був ознайомитися з умовами та правилами кредитного договору, що розміщенні на офіційному сайті товариства та є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно з договором про споживчий кредит №103708877 (індивідуальна частина) від 24.10.2021 сума кредиту становить 20000 грн. Відповідно до п. 1.3. кредит надається строком на 29 днів з 24.10.2021. Пунктом 1.4. цього ж договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 22.11.2021. Проценти за користування кредитом - 7250 грн, які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с. 26-30).

Факт отримання коштів ОСОБА_1 підтверджується квитанцією Liqpay дата та час операції: 24.10.2021 12:24, операція: кошти згідно з договору №103708877, сума зарахування : 20000 грн. (зворот а.с. 51).

Згідно з договором факторингу № 10-02/2022-50 від 10.02.2022 ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 103708877 від 24.10.2021 (а.с. 59-61). Вказане підтверджується і записом про відступлення права вимоги за вказаним договором з реєстру боржників до договору факторингу (зворот а.с. 62-зворот а.с. 63, зворот а.с. 69).

Також відповідно до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023, укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», право вимоги за кредитним договором № 103708877 від 24.10.2021 перейшло до ТОВ «Коллект Центр» (а.с. 70- зворот а.с. 72), що підтверджується і реєстром боржників (зворот а.с. 16, 74-75).

Разом з тим, як вбачається з договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №18-2/25 від 18.02.2025, право вимоги за кредитним договором № 103708877 від 24.10.2021 перейшло до ТОВ «Факторинг Партнерс».

Згідно з розрахунком заборгованості, проведеним ТОВ «Мілоан», загальний борг ОСОБА_1 за кредитним договором № 103708877 становить 89250 грн, з яких борг по тілу кредиту 20000 грн, борг по відсотках 67250 грн, борг по пені 0 грн, борг по комісії 2000 грн (а.с. 52-53)

Крім того, як вбачаться з розрахунку заборгованості, виконаного ТОВ «Вердикт Капітал», додатково нараховані відсотки згідно з кредитним договором у розмірі 14000 грн та визначено загальну заборгованість по кредиту 103250 грн (а.с. 57).

Також 28.10.2021 між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №02, згідно з яким, на підставі заявки на позику від 28.10.2021, підписаної позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позикодавець надає позичальнику на умовах строковості, зворотності, платно грошові кошти на суму 4300 грн, які у випадку проведення пролонгації/реструктуризації заборгованості направляються на погашення заборгованості за договором позики №02, укладеного між сторонами на строк 30 календарних днів під проценти, вказані в п. 1.1.1., а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику та сплатити зазначені проценти. Знижена процентна ставка, фіксована 1.42% за день (520% річних) від суми позики у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом 1 календарного дня, що слідують за датою закінчення такого строку. Стандартна процентна ставка, фіксована 2.60% за день (950% річних) від суми (а.с. 38-40).

Факт отримання позичальником грошових коштів у сумі 4300 грн підтверджується випискою по банківському рахунку ОСОБА_1 , з якого вбачається зарахування 4300 грн 28.10.2021 (а.с. 157-160).

Відповідно до договору факторингу від 18.12.2023, укладеного між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс», останнє набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором №02 (а.с. 64-66), що підтверджується реєстром боржників (а.с 17).

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 02 від 28.10.2021, виконаним ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» загальна заборгованість становить 11015,20 грн, з яких 4300 грн заборгованість за тілом кредиту, 6715,20 грн заборгованість за нарахованими відсотками (зворот а.с. 55-56).

Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів.

Що стосується стягнення заборгованості за кредитним договором №103708877 від 24.10.2021 та за кредитним договором №2 від 28.10.2021 за основним зобов`язанням суд зазначає таке.

Так, з матеріалів справи вбачається, що заборгованість за кредитним договором №103708877 від 24.10.2021 за тілом кредиту складає 20000 грн, а за кредитним договором №2 від 28.10.2021 4300 грн. Тобто, факт отримання коштів та не повернення їх суд вважає встановленим та доведеним, враховуючи подані докази стороною позивача на підтвердження зазначеного факту(підписана у встановленому законом порядку анкета-заява на кредит №103708877, договір позики №02, платіжне доручення про зарахування погодженого кредиту на рахунок відповідача, виписка з карти ОСОБА_1 про зарахування суми позики на особистий картковий рахунок). Тому за таких обставин суд вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Разом з тим, що стосується нарахування та стягнення відсотків, суд зазначає таке.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з анкети-заяви на кредит № 103708877 від 24.10.2021, ОСОБА_1 , подаючи цю заяву, погодився з такими умовами кредитування: зумовлена сума 20000 грн, зумовлений строк 29 днів, погоджена сума 20000 грн, погоджений строк 29 днів, комісія за надання 10.00% одноразово, ставка процентів: 1.25% за кожен день користування, про що свідчить накладення електронно-цифрового підпису шляхом верифікаційного дзвінка на номер особистого номера мобільного (фінансового) телефону, внесеного споживачем фінансових послуг до анкети-заяви на кредит (а.с. 32-зворот а.с.32).

Оскільки строк дії вказаного кредитного договору складає 29 днів, пролонгація договору анкетою-заявою не передбачена, відомості про наявність погоджених з відповідачем додаткових угод про продовження строку дії кредитного договору відсутні, то останнім днем для нарахування відсотків за кредитом за погодженою з ОСОБА_1 процентною ставкою є 22.11.2021. Отже, строком для нарахування відсотків є часовий проміжок з 24.10.2024 по 22.11.2021 та розмір суми нарахування за відсотками складає 7250 грн.

Разом з тим, відповідно до погоджених умов позичальником ОСОБА_1 , визначених договором позики №02 від 28.10.2021, строк кредитування складає 30 календарних днів. Пунктом 1.1.1 вказаного договору закріплено, що сторони погодили тип процентної ставки фіксована. Знижена процентна ставка, фіксована 1.42% за день (520% річних) від суми позики у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом 1 календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку. Стандартна процентна ставка, фіксована 2.60% за день (950% річних).

Також позичальником погоджено графік платежів, який входить до додатку №1 до договору позики та розрахунок вартості кредиту, викладений у додатку №2 до цього договору, якими визначено, що загальна вартість кредиту складає: 6137,80 грн, з яких 4300 грн - сума до погашення за основним зобов`язанням та 1837,80 грн сума відсотків.

Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за "користування кредитом" (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно "користуватися кредитом", натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за "користування кредитом") за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

Разом з тим, зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за "користування кредитом" поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України.

За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.

Також звертає увагу на себе той факт, договір про споживчий кредит №103708877 (індивідуальна частина) не підписаний сторонами, а лише містить реквізити сторін, а тому умови та правила визначені цим договором не можуть бути прийняті судом до уваги як такі, що на них погодився споживач фінансових послуг. Паспорт споживчого кредиту №103708877 (додаток №2 до договору про споживчий кредит №103708877 від 24.10.2021 також не містить підпису ОСОБА_1 та не може вважатися таким, що доведений до відома клієнта та позичальника.

Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Підсумовуючи вищенаведене суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме - стягнення з ОСОБА_1 заборгованості:

-за кредитним договором №103708877 від 24.10.2021: за тілом кредиту: 20000 грн, та погоджених анкетою-заявою відсотків в межах строку дії договору в розмірі 7250 грн;

-за договором позики №02 від 28.10.2021: за основним боргом 4300 грн., та в межах дії договору, погодженого строку 30 днів, - 1837 грн.

-Загальна заборгованість за обома кредитними договорами складає 33387 грн.

У задоволенні інших позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх недоведеністю.

Щодо розподілу судових витрат суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 37 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Зважаючи те, що представником відповідача у відзиві на позов заявлено вимогу про застосування до стягнення витрат принципів розумності та співмірності та беручи до уваги категорію справ, типовість її та складність, усталену судову практику, суд вважає за доцільне зменшити заявлені позивачем вимоги стосовно стягнення витрат за правничу допомогу з 25000 грн до 2 000 грн.

Враховуючи наведене та те, що позовні вимоги задоволені на 29,21 %, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ « Факторинг Партнерс» витрат на правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 584,20 грн та сплачений судовий збір у розмірі 707 грн, що разом становить 1291,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 263, 265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (юридична адреса: вул. Ґедройця Єжи, 6, офіс 521, м. Київ, 03150, ) заборгованість за договорами №103708877 від 24.10.2021 та №02 від 28.10.2021 у розмірі 33387 грн та судові витрати в сумі 1291,20 грн, всього 34678,20 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: Л. І. Стрюк