Справа №932/8545/25
Провадження №2/933/2892/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 року м.Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.,

за участю секретаря: Підопригори Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшов вищезазначений позов в обґрунтування доводів якого, позивач зазначив, що 06 листопада 2010 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Донецькій області, актовий запис №1269.

Оскільки спільне життя з відповідачем не склалося, що знайшло своє відображення у втраті почуття взаємної любові та поваги один до одного, просив суд шлюб між ним та відповідачем, розірвати.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Так, відповідно до копії свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 06 листопада 2010 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Донецькій області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Селидове, Донецької області, громадянином України та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою міста Лисичанськ, Луганської області громадянкою України, актовий запис №1269.

Після реєстрації шлюбу прізвище подружжя « ОСОБА_4 ».

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_5 батьками якої записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно зі ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положенням ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Тобто, з аналізу вказаних матеріально правових норм можна дійти висновку, що розірвання шлюбу за рішенням суду можливе у разі звернення одного з подружжя з такою вимогою та з зазначенням об`єктивних причин, які унеможливлюють подальше існування шлюбу.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Оскільки жоден з подружжя за час знаходження справи у суді не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати.

На підставі ст.ст. 110- 112 СК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовільнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 06 листопада 2010 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Донецькій області між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Селидове, Донецької області, громадянином України та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою міста Лисичанськ, Луганської області громадянкою України, актовий запис №1269.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та проголошено 18 вересня 2025 року.

Суддя : В.І.Цитульський