Справа № 535/905/22
Провадження № 2/535/10/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року с-ще. Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області
у складіголовуючого суддіМальцева С.О.,
за участю секретаря судового засідання представник позивача представник відповідача Білик Н.О. прокурор Сапітон Д.В (дистанційно) Санін А.О. (дистанційно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Дергачівської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Малоданилівської селищної ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки та зобов`язання повернути земельні ділянки, треті особи: Державне агенство водних ресурсів в особі самостійного структурного підрозділу Сектору Держводагенства у Харківській області, Державна екологічна інспекція у Харківській області;-

УСТАНОВИВ:

03 серпня 2022 року Дергачівська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Малоданилівської селищної ради звернулися до Котелевського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просять:

1) визнати недійсними та скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 5247974 від 21.06.2013, видане Реєстраційною службою Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області, на підставі якого за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: :00:000:3160, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

2) визнати недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :00:000:3160, площею 0,25 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 18.09.2014 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мангушевою О.С. та зареєстрований в реєстрі за № 961.

3) визнати недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :00:000:3160, площею 0,25 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 28.04.2016 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою Н.А. та зареєстрований в реєстрі за № 625.

4) визнати недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :00:000:3160, площею 0,25 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 10.10.2017 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Шаульською Н.І. та зареєстрований в реєстрі за № 1435.

5) зобов`язати ОСОБА_4 повернути земельну ділянку, загальною площею 0,1153 га (кадастровий номер :00:000:3989), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у комунальну власність в особі Малоданилівської селищної ради (об`єднаної територіальної громади) Дергачівського району Харківської області.

6) зобов`язати ОСОБА_4 повернути земельну ділянку, загальною площею 0,1347 га (кадастровий номер :00:000:3990), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у комунальну власність в особі Малоданилівської селищної ради (об`єднаної територіальної громади) Дергачівського району Харківської області.

Розпорядженням Голови Верховного Суду №10/0/9-22 від 16.03.2022 року Котелевському районному суду Полтавської області визначено територіальну підсудність справ Борівського районного суду Харківської області та Дергачівського районного суду Харківської Полтавської області.

Відповідно до частини 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відповідне рішення є підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області від 03.08.2022 року справа № 535/905/22 провадження № 2/535/354/22 передана головуючому судді Мальцеву С.О.

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 09.08.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Дергачівська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Малоданилівської селищної ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки та зобов`язання повернути земельні ділянки, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 19.10.2023 року у задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Саніна А.О., про передачу справи за підсудністю до Дергачівського районного суду Харківської області, відмовлено. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 19 серпня 2025 року

у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Саніна Арсенія Олександровича про залишення без руху позовної заяви Дергачівської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Малоданилівської селищної ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки та зобов`язання повернути земельні ділянки- відмовлено.

Представник позивача Дергачівської окружної прокуратури Харківської області - прокурор Сапітон Д.В., який діє на підставі посвідчення ( т.3 а.с. 228) у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомили. Право на подачу відзиву на позов не скористалися.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку.

Представник відповідачки ОСОБА_4 - адвокат Санін А.О., який діє на підставі ордеру серії АХ № 1102352 від 15.09.2022 року та свідоцтва про право на зайняття адвокактською діяльністю (т.1 а.с. 182-183) у судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю та просив відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві. Зокрема, у відзиві представник відповідач зазначає що підставами для визнання недійсним усіх Договорів купівлі продажу земельної ділянки за кадастровим номером :00:000:3160, площею 0.25 га та пред`явлення негаторного позову шляхом зобов?язання власника ОСОБА_4 повернути земельні ділянки (які виникли в результаті поділу земельної ділянки за кадастровим номером 322083001:00:000:3160 площею 0,25 га) у комунальну власність в особі Малоданилівської селищної ради (об?єднаної територіальної громади) позивач обгрунтовує такими доказами : 1) Відсутність рішення органу міського самоврядування про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_1 ; 2) Належність ділянки за кадастровим номером :00:000:3160 площею 0,25 га. до земель водного фонду; Проте, Відповідач ОСОБА_4 категорично не погоджується із з тим, що земельна ділянка з кадастровим номером :00:000:3160 площею 0,25 належить до земель водного фонду, оскільки прокурором не надано належних, достатніх, та допустимих доказів, які підтверджують вказану обставину, в результаті чого відсутні підстави для пред' явлення негаторного позову.

Щодо наданого позивачем Листа Державної скологічної інспекції України № 2863/02-від 14. 08.2019, то відповідач зазначає що вказаний доказ взагалі не містить навіть орієнтовне визначения меж прибережної захисної смуги, ступінь її накладення на спірну земельну ділянку, земельна ділянка з кадастровим номером :00:000:3160 площею 0,25 розташована в межах населеного пункту на схилі берегу водного об`єкту.

Щодо Акту № 55/11-02/02-06 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства за 30.07-12.08.2019 року , то під час проведення перевірки інспектором також здійснювалося лише візуальне обстеження вул. Шевченка с. Черкаська Лозова, з урахуванням даних публічної кадастрової карти. При цьому, в акті зазначено, що так, як дані земельні ділянки вважаються сформованими, що передбачає визначення їх площі та меж, встановити факт зайняття охоронної зони водоймища, а також встановити факт зайняття охоронної зони водоймища можливо тільки шляхом інструментального вимірювання кутових і лінійних величии за наявними геодезичними даними.

Щодо Листа Дергачівської місцевої прокуратури від 24.07.2019 № 04-24-1213 вих. 19 від 12.08.2019, то у вказаних листах вказано, що спірні земельні ділянки, межують з земельною ділянкою водного фонду, що може свідчити про порушення вимог ст. 61 ЗК України. Вони також не містять навіть орієнтовне визначення меж прибережної захисної смуги, ступінь її накладення на земельну ділянку (якщо таке має місце), не зазначено про здійснення будь-яких вимірювань.

Треті особи: Державне агенство водних ресурсів в особі самостійного структурного підрозділу Сектору Держводагенства у Харківській області, Державна екологічна інспекція у Харківській областіу судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідачі про розгляд справи повідомлені належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності осіб, які не прибули в судове засідання.

Суд, вивчивши надані у справі докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши думку сторін, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом установлено:

У межах кримінального провадження № 0000070 від 21.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, прокурору стало відомо, що рішенням XXXII сесії VI скликання Черкасько - Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 07.06.2013 року № 90 надано ОСОБА_1 у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер: :00:000:03160).

Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер: :00:000:03160) була зареєстрована у Державному земельному кадастрі 04.06.2013 року за заявою ОСОБА_1 та отримано ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на дану земельну ділянку від 21.06.2013 року (а..с 119 т. 1).

Проте було установлено, що питання про передачу у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :00:000:03160 ОСОБА_1 органом місцевого самоврядування не розглядалося та не вирішувалося, відповідні рішення сільською радою не приймалися.

Також установлено, що рішенням XXXII сесії VI скликання Черкасько - Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 07.06.2013 року № 90 було відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього, згідно листа Державної екологічної інспекції у Харківській області від 14.08.2019 № 2963/02-06 значиться що передана у приватну власність земельна ділянка з кадастровим номером :00:000:3160, фактично розташована в прибережно - захисній смузі (землі водного фонду) та є порушенням ст. 85 Водного кодексу України.

У подальшому, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 18.09.2014 відчужено земельну ділянку, кадастровий номер :00:000:3160, площею 0, 25 га., ОСОБА_2 , яка 28.04.2016 на підставі договору купівлі - продажу відчужила спірну земельну ділянку ОСОБА_3 .

Згідно з договором купівлі - продажу від 09.10.2017 ОСОБА_3 відчужила спірну земельну ділянку з кадастровим номером :00:000:3160, площею 0,25 га, ОСОБА_4 .

Поряд з цим, опрацюванням Публічної кадастрової карти України та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що власником земельної ділянки з кадастровим номером :00:000:3160 проведено поділ вказаної ділянки.

Так, як у бачається з листа ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 08.02.2022 № 10-20-11-824/0/19-22, на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , розробленої на замовлення власника земельної ділянки ОСОБА_4 , та нотаріально посвідченої заяви від 11.06.2020 здійснено поділ земельної ділянки з кадастровим номером :00:000:3160. За результатами поділу земельної ділянки з кадастровим номером :00:000:3160 утворено дві земельні ділянки з кадастровими номерами: :00:000:3990, плошею 0,1347 га, тa :00:000:3989, площею 0,1153 га, власником яких на даний час є ОСОБА_4 .

При цьому, позивач стверджує що відчуження земельної ділянки відбувалося з порушенням вимог Земельного кодексу України, у зв`язку з чим порушені права держави, як дійсного власника спірної земельної ділянки, тому прокурор звернувся до суду в інтересах держави для відновлення права в судовому порядку.

Повноваження прокурора у суді були належним чином оформлені відповідно до внутрішніх нормативних актів прокуратури.

Судом також установлено що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :00:000:3160, площею 0,25 га,на момент її виділу була розташована в межах населеного пункту на території Малоданилівської селищної ради.

Спірна земельна ділянка вибула з володіння держави, як законного власника, не з її волі, за відсутності згоди позивача та прийнятого компетентним органом рішення про її передачу в приватну власність.

Обраний спосіб захисту в даному випадку спрямований на поновлення порушених прав, оскільки при визнанні факту відсутності у кінцевого власника права власності на спірну земельну ділянку, підлягає поновленню право позивача в особі Малоданилівської селищної ради (об' єднаної територіальної громади). Обраний позивачем спосіб захисту в даному випадку спрямований на поновлення порушених прав, оскільки при визнанні відсутності у відповідача права на спірну земельну ділянку, підлягає поновленню порушене право власності держави щодо ділянки шляхом витребування земельної ділянки із незаконного чужого володіння .

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55,124 Конституції Українита статті13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положенняКонституції Українита Конвенції мають вищу юридичну силу (статті8,9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб відповідно до викладеної у позові вимоги, який не суперечить закону.

Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

Враховуючи приписи ст.2, ст.3, ст.5 ЦПК України, суд, вирішуючи спір, має встановити фактичні обставини, яким обгрунтовуються заявлені вимоги, характер спірних правовідносин, норми матеріального права, які підлягають застосуванню для вирішення спору, і спосіб захисту у такому спорі, який забезпечить належне і ефективне відновлення порушеного права та або законного інтересу позивача.

У даній справі прокурором заявлена вимога про покладення на відповідачку ОСОБА_4 , кінцевого набувача, обов`язку повернути спірну земельну ділянку її власнику Державі в особі Малоданилівської селищної ради, з тих підстав, що спірна земельна ділянка з володіння Держави у незаконний спосіб.

Згідно зі статтею 387 ЦК власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Предмет віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном не власника про повернення індивідуально визначеного майна з чужого незаконного володіння.

У свою чергу, відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Предмет негаторного позову становить вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, щоперешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися пим майном тим чи іншим способом.

Тобто прокурором заявлений негаторний позов.

Відповідно до ст. 391 ЦК України негаторний позов це вимога власника, який володіє річчю, про усунення перешкод у здійсненні користування і розпорядження річчю (майном). Тобто власник зберігає майно у своєму володінні і вимагає від відповідача припинити протиправні дії, які не пов`язані із порушенням володіння.

У спорах щодо нерухомого майна ознакою володіння є державна реєстрація права власності на таке майно, тобто діє принцип реєстраційного підтвердження володіння. Тобто після реєстрації права власності на нерухоме майно особа набуває усіх правомочностей власника, у тому числі володіння.

Щодо предметності спору даного позову , то відсутні належні і допустимі докази про те, що спірна земельна ділянка належить до категорій земель, які виключені із цивільного обороту, або до земель обмежених у цивільному обороті (наприклад землі водного фонду), а надані позивачем докази не підтверджують належність спірної ділянки до земель водного фонду України , а саме : недоведеність належності земельної ділянки з кадастровим номером :00:000:3160 площею 0,25 до земель водного фонду не є підставою для пред' явлення негаторного позову; Щодо наданого позивачем Листа Державної екологічної інспекції України № 2863/02-від 14. 08.2019, то наданий доказ взагалі не містить навіть орієнтовне визначения меж прибережної захисної смуги, ступінь її накладення на спірну земельну ділянку, а сама земельна ділянка з кадастровим номером :00:000:3160 площею 0,25 розташована в межах населеного пункту на схилі берегу водного об`єкту; Щодо Акту № 55/11-02/02-06 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства за 30.07-12.08.2019 року , то під час проведення перевірки інспектором здійснювалося лише візуальне обстеження АДРЕСА_1 , з урахуванням даних публічної кадастрової карти. При цьому, в акті зазначено, що так, як дані земельні ділянки вважаються сформованими, що передбачає визначення їх площі та меж, встановити факт зайняття охоронної зони водоймища, а також встановити факт зайняття охоронної зони водоймища можливо тільки шляхом інструментального вимірювання кутових і лінійних величии за наявними геодезичними даними; Щодо Листа Дергачівської місцевої прокуратури від 24.07.2019 № 04-24-1213 вих. 19 від 12.08.2019, то у вказаних листах вказано, що спірні земельні ділянки, межують з земельною ділянкою водного фонду, що може свідчити про порушення вимог ст. 61 ЗК України, проте також не містять навіть орієнтовне визначення меж прибережної захисної смуги, ступінь її накладення на земельну ділянку (якщо таке має місце), не зазначено про здійснення будь-яких вимірювань;

Враховуючи що позивачем не доведенощо спірна земельна ділянка належить до категорій земель, які виключені із цивільного обороту, або до земель обмежених у цивільному обороті (наприклад землі водного фонду), то спірна земельна ділянка (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд,) згідно діючого законодавства може перебувати у власності громадян.

Як підтверджено матеріалами справи і визнається учасниками справи, спірна земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер: :00:000:03160) була зареєстрована у Державному земельному кадастрі 04.06.2013 року за заявою ОСОБА_1 та отримано ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на дану земельну ділянку від 21.06.2013 року (а..с 119 т. 1). , а пізніше на підставі відповідних цивільно-правових угод власниками спірної земельної ділянки стали: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і кінцевий набувач ОСОБА_4 (її право власності зареєстровано 09.10.2017).

Отже, враховуючи правовий статус спірної земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також принцип реєстраційного підтвердження володіння, у цій справі слід керуватися тим, що спірна земельна ділянка вибула з володіння власника - Держави в особі Малоданилівської селищної ради, 07 червня 2013 року.

Тобто у цій справі прокурором заявлений позов в інтересах неволодіючого власника, тому за встановлених обставин належним способом захисту порушеного права є вимога про витребування майна (спірної земельної ділянки) із чужого незаконного володіння відповідно до ст. 388 ЦК України (віндикаційний позов).

Усталеною є практика Верховного Суду, коли позивач вважає, що його право порушене тим ,що право власності зареєстроване за відповідачем, а отже, належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідними для ефективного відновлення порушеного права (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 (справа №488/5027/14-ц), від 09.11.2021 (справа № 466/8649/16-ц).

Отже, вимоги прокурора за встановлених обставин про визнання недійсним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, свідоцтва про право власності, правочинів, за якими право власності на спірну земельну ділянку перейшло до кінцевого набувача, не є належним і ефективним способом захисту порушеного права.

Обрання позивачем неналежного способу захисту є самостійною підставою для відмови у позові.

Крім цього, ураховуючи, що метою заявленого позову, є припинення права власності на спірну земельну ділянку кінцевого набувача - ОСОБА_4 і відновлення права Держави в особі Малоданилівської селищної ради, суд приймає до уваги положення ЗУ № 4292-ІХ від 12 березня 2025 року, яким внесені зміни, зокрема до ст. 388 ЦК України, і положення якого мають зворотню дію в часі, зокрема у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано до набрання чинності цим Законом; нерухомого майна, щодо якого на момент передачі першому набувачу законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності і дата його передачі першому набувачеві передує дню набрання чинності цим Законом (09 травня 2025 року).

Згідно положення ЗУ № 4292-ІХ від 12 березня 2025 року, яким внесені зміни, зокрема до ч. 3 ст. 388 ЦК Держава, територіальна громада, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті, також не може витребувати майно від добросовісного набувача на свою користь, якщо: 1) з моменту реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності першого набувача на нерухоме майно, передане такому набувачеві з державної або комунальної власності у приватну власність, незалежно від виду такого майна, минуло більше десяти років. Тобто, Держава та територіальні громади не можуть витребовувати нерухоме майно у добросовісного набувача, якщо з моменту державної реєстрації права власності першого набувача або передачі майна (якщо реєстрація була необов`язковою) минуло понад 10 років.

Зміна першого та подальших набувачів не змінює порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування майна, передбаченого цією частиною.

Згідно матеріалів справи перший набувач спірної земельної ділянки ОСОБА_1 07 червня 2013 року отримав Земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер: :00:000:03160), яка була зареєстрована у Державному земельному кадастрі за заявою ОСОБА_1 , та отримано свідоцтво про право власності земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер: :00:000:03160) 21 червня 2013 року, отже встановлений законом строк 10 років сплив.

З наведених мотивів у задоволенні позовної заяви Дергачівської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Малоданилівської селищної ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки та зобов`язання повернути земельні ділянки, відмовити повністю у зв`язку з обрання позивачем неналежного способу захисту .

Відповідно ч.1ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому судові витрати зі сплати судового збору віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.5, 10, 11, 57-60 ЦПК України, ст.ст. 21, 24-26, 30, 203, 215, 236, 237, 248, 256, 257, 261, 328, 392, 388 ЦК України, ст.ст. 17, 116, 122 ЗК України, ЗУ № 4292-ІХ від 12 березня 2025 року, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовної заяви Дергачівської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Малоданилівської селищної ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки та зобов`язання повернути земельні ділянки, треті особи: Державне агенство водних ресурсів в особі самостійного структурного підрозділу Сектору Держводагенства у Харківській області, Державна екологічна інспекція у Харківській області, відмовити повністю.

Судові витрати зі сплати судового збору віднести на рахунок позивача.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26.09.2025 року.

Суддя: С.О.Мальцев