Дата документу 26.09.2025
Справа № 334/9890/24
Провадження № 2-з/334/50/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя Козлова Н.Ю. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ТОВ «Аверс Україна» про поділ спільного майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2024 року до Ленінського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями справа надійшла у провадження судді Коломаренко К.А.

Ухвалою суду від 17.12.2024 року позовна заява прийнята до провадження. Призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Під час підготовчого судового засідання, адвокат Кравченко О.В., яка представляє інтереси ТОВ «Аверс Україна» звернулася до суду з заявою про залучення ТОВ «Аверс Україна» у якості третьої особи без самостійних вимог.

12.02.2025 року, ухвалою суду головуючий по справі суддя Коломаренко К.А. заявила самовідвід у розгляді даної справи.

Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями, після задоволення питання про самовідвід, цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя надійшла у провадження судді Козлової Н.Ю.

Ухвалою суду від 13 лютого 2025 року, вищевказана цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна прийнята до провадження. Призначено у підготовче судове засідання на 10-00 годину 08 квітня 2025 року в приміщенні Ленінського районного суду м. Запоріжжя, про що повідомлені сторони, згідно позовної заяви. Також, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про прийняття до провадження іншому судді для подання відзиву на позов, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. Роз`яснено відповідачу, що згідно частин 4,5 статті 178 ЦПК України копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву додаються докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази ненадані позивачем; документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

У підготовчому судовому засіданні адвокат Кравченко О.В., яка представляє інтереси ТОВ «Аверс Україна» просила суд вирішити питання про залучення ТОВ «Аверс Україна» у якості третьої особи без самостійних вимог.

Ухвалою від 16 липня 2025 року Дніпровський районний суд м. Запоріжжя залучив до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - ТОВ «Аверс Україна» (. Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Зестафонська, буд.6-а. кв.4), як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

05 вересня 2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, у якій заявниця просила суд вжити заходи забезпечення позову, а саме: заборони вчиняти певні дії - заборонити приватним виконавцям виконавчого округу Запорізької області, у тому числі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вживати заходів примусового звернення стягнення на майно 11/25 житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 . 1.2. заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору - заборонити приватним виконавцям виконавчого округу Запорізької області, у тому числі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звертати стягнення на 11/25 житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , шляхом арешту, опису, оцінці та примусовій реалізації. 1.3. зупинити продажу арештованого майна 11/25 житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 . 1.4. зупинити стягнення на підставі виконавчого документа судовий наказ №908/1120/21 та № 908/1290/18 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Аверс Україна».

Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_1 зазначала що третьою стороною, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ «Аверс Україна» долучені до матеріалів справи копії документів, які підтверджують відкриті виконавчі провадження щодо відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який є боржником на підставі судових наказів Господарського суду Запорізької області №908/1120/21 та № 908/1290/18, що перебувають на примусовому виконанні у приватних виконавців виконавчого округу Запорізької області Коциняна М.О. та Хохлова К.К.

За інформацією ТОВ «Аверс Україна» зазначеної в їх заяві про залучення третьої особи до участі у справі, в результаті примусового виконання рішення про стягнення з відповідача на їх користь встановлено, що у відповідача ОСОБА_2 іншого майна не має окрім 11/25 житлового будинку АДРЕСА_1 , яке є предметом позову - спільним майном подружжя ОСОБА_5 , що підлягає розподілу між сторонами у цій справі.

Зазначені обставини свідчать про те, що приватні виконавці уже звернули стягнення на нерухоме майно відповідача тобто предмет спору у даній справі про поділ спільного майна подружжя і готують його до реалізації в порядку ст.ст.48, 50, 61 Закону України «Про виконавче провадження», тому невжиття заходів щодо забезпечення позову шляхом заборони приватним виконавцям, у тому числі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вживати заходів примусового звернення стягнення на майно відповідача/боржника та його реалізації, а саме 11/25 житлового будинку АДРЕСА_1 , може утруднити чи зробити неможливим надалі виконання рішення суду на користь позивача.

Отже, позивач вважає за доцільне вжити заходи забезпечення позову про поділ майна подружжя, щодо заборони приватним виконавцям виконавчого округу Запорізької області Коциняна М.О. та ОСОБА_4 звернення стягнення на майно відповідача/боржника та його реалізації, а саме 11/25 житлового будинку АДРЕСА_1 .

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Враховуючи, що заява ОСОБА_1 надійшла до суду у період щорічної відпустки головуючого судді, питання щодо вирішення питання забезпечення позову вирішувалося у першій робочий день судді.

Дослідивши матеріали цивільної справи та вивчивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 11) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS № 005 (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

При цьому ЄСПЛ у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» ЄСПЛ зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні ЄСПЛ, ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суд має перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що між сторонами у справі дійсно виник спір щодо нерухомого майна і його поділу.

Доводи заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду про поділ майна подружжя, суд вважає обґрунтованим.

Так, відповідно Реєстру прав власності на нерухоме майно за відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на предмет спору: 11/25 житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 1186 від 16.11.2007 р. засвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Горловою Ю.М., щодо якого іпотека чи застава відсутні. Дане підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 04.12.2024 року № 406506746 яка була додана до позову та від 06.05.2024 р. № 377284596 яка була додана ТОВ «Аверс Україна» адвокатом Кравченко О.В. Зазначене майно є предметом спору - спільним майном подружжя, оскільки було придбано під час шлюбних відносин позивача та відповідача та який розірвано на підставі рішення Хортицьким районним судом м.Запоріжжя № 337/3808/20 від 07.10.2020 р.

Подружжя має рівні частини у майні придбаному під час шлюбу, про поділ якого розглядається у суді. Крім того з Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що на нерухоме майно відповідача звернуто стягнення приватними виконавцями виконавчого округу Запорізької області Коциняном М.О. та ОСОБА_4 на користь ТОВ «Аверс Україна» якими внесені в Державний реєстр речових прав відповідні записи про обтяження: № 54999585 від 14.05.2024 р. та № 55517432 від 19.06.2024 р. арешт на все нерухоме майно ОСОБА_2 .

Відповідно запису про обтяження № 54999585 від 14.05.2024 р. приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Коценяном М.О. зазначено рішення приватного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, серія та номер: ЗВП № 75015993 від 14.05.2024 р., тобто обтяження по зведеному виконавчому провадженню ЗВП № 75015993 на користь ТОВ «Аверс Україна» відповідно АСВП. Зазначена інформація підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав № 378449173 та інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП). - Відповідно запису про обтяження № 55517432 від 19.06.2024 р. приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Хохловим К.К. зазначено рішення приватного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, серія та номер: 62939986 від 02.09.2020 р., тобто обтяження по зведеному виконавчому провадженню № 62939986 на користь ТОВ «Аверс Україна» відповідно АСВП. Зазначена інформація підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав № 383536273 та інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП). Зазначені обставини свідчать про те, що приватні виконавці уже звернули стягнення на нерухоме майно відповідача тобто предмет спору у даній справі про поділ спільного майна подружжя і готують його до реалізації в порядку ст.ст.48, 50, 61 Закону України «Про виконавче провадження» і невжиття заходів щодо забезпечення позову шляхом заборони приватним виконавцям, у тому числі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вживати заходів примусового звернення стягнення на майно відповідача/боржника та його реалізації, а саме 11/25 житлового будинку АДРЕСА_1 , оскільки це може утруднити чи зробити неможливим надалі виконання рішення суду на користь позивача щодо поділу майна подружжя.

Вирішуючи заяву сторони позивача про забезпечення позову, суд вважає, що накладення арешту на майно, як вид забезпечення позову, у даному випадку є обґрунтованим та такими, що дозволить виконати рішення суду у разі задоволення або часткового задоволення позовних вимог, адже відчуження спірного майна чи його подальше обтяження або інші види розпорядження майном, які можуть бути застосовані стороною відповідача, з урахуванням наявності спору щодо майна, тобто наявності правової невизначеності щодо прав на майно, дійсно призведе до ускладнення або ж взагалі неможливості виконання рішення суду (у разі задоволення/часткового задоволення позову), в залежності від способу здійснення розпорядження цими правами, ураховуючи також, що на даний час відповідач не обмежений у можливості розпорядження майном.

Разом з цим, суд встановив співмірність вимог про застосування заходів забезпечення позову з позовними вимогами та вважає, що у разі незастосування заходів забезпечення позову може бути нанесена шкода інтересам третіх осіб (покупців), оскільки після вчинення Відповідачем фраудаторних правочинів (направлених на завдання шкоді кредитору) з метою уникнення стягнення на таке майно, на покупців (або майбутніх власників майна) буде покладений надмірний тягар для захисту своїх прав, а можливо навіть проведення реституції (повернення сторін у попередній стан), оскільки такі правочини будуть оскаржені та визнані недійсними в судовому порядку, як фраудаторні.

В свою чергу, забезпечення позову жодним чином не нанесе відповідачу збитків, оскільки такі не можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), оскільки обставини, за яких суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення у відповідності до положень ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149153, 353355 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ТОВ «Аверс Україна» про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Заборонити приватним виконавцям виконавчого округу Запорізької області, у тому числі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вживати заходів примусового звернення стягнення на майно 11/25 житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 .

Заборони приватним виконавцям виконавчого округу Запорізької області, у тому числі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звертати стягнення на 11/25 житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , шляхом арешту, опису, оцінці та примусовій реалізації. 1.3. зупинити продажу арештованого майна 11/25 житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 .

Зупинити стягнення на підставі виконавчого документа судовий наказ №908/1120/21 та № 908/1290/18 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Аверс Україна».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Текст ухвали складений та підписаний суддею 26.09.2025 року.

Дані Стягувача: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2

Дані Відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1

Суддя: Козлова Н. Ю.