Справа № 484/4440/25
Провадження № 2/484/1970/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 вересня 2025 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого - судді Маржиної Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, ціна позову 18 635 грн. 50 к., -

ВСТАНОВИВ:

12.08.2025 ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 105772390 від 23.11.2020 в сумі 18 635 грн. 50 к.

Позовна заява мотивована тим, що 23.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 105772390, за умовами якого відповідачці було надано кредит в сумі 6 500 грн. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого був неодноразово продовжений на підставі додаткових угод до зазначеного договору. На виконання договору факторингу № 28/1118-01 було підписано Реєстр прав вимоги № 122 від 23.02.2021, за яким до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги, в тому числі за кредитним договором № 105772390 від 23.11.2020. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до Реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до останнього перейшло право грошової вимоги за договорами, в тому числі за кредитним договором № 105772390 від 23.11.2020. 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 04.06.2025 до останнього перейшло право грошової вимоги за договорами, в тому числі за кредитним договором № 105772390 від 23.11.2020. Відповідачка не виконувала належним чином свої зобов`язання за вказаним договором, не сплачувала платежі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в сумі 18 635 грн. 50 к., з яких 6 500 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 12 135 грн. 50 к. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. За таких обставин позивач просить стягнути на його користь з відповідачки зазначену суму кредитної заборгованості.

Ухвалою суду від 18.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі; відповідачу копію позовної заяви з додатками.

Ухвалою суду від 18.08.2025 року за клопотанням представниці позивача Хлопкової М.С., що надано до суду разом з позовною заявою, зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» надати суду витребувані докази.

Витребувані докази від АТ КБ «ПриватБанк» надійшли до суду 04.09.2025.

Сторони про місце, день та час розгляду справи повідомлені завчасно і належним чином.

Відповідачці було направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами та запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Судові повідомлення про місце, день та час розгляду справи надсилалися відповідачці за її зареєстрованим місцем проживання, однак повернулися до суду, та шляхом направлення судової повістки на його електронну пошту, зазначену у позові, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Крім того, відповідачка повідомлена про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади.

До початку розгляду справи будь-яких інших заяв, клопотань, доказів сторонами не подано.

Ухвалою суду від 29.09.2025 року постановлено проводити заочний розгляд справи.

Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 23.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 105772390, за умовами якого відповідачу було надано кредит в сумі 6 500 грн. на 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7% в день.

Зазначений договір ОСОБА_1 підписала електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатору MNV5P24Q.

Кредитні кошти в сумі 6 500 грн. ОСОБА_1 були перераховані на її банківську картку з маскою № НОМЕР_1 , що підтверджується копією платіжного доручення про перерахування коштів ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 23.11.2020.

Отримання відповідачкою кредитних коштів у сумі 6 500 підтверджується листом № 20.1.0.0.0/7-250819/82965-БТ від 27-08-2025 року та випискою по рахунку № НОМЕР_2 за період з 23.11.2020 по 28.11.2020 від АТ КБ «ПРИВАТБАНК», наданими на виконання ухвали суду про витребування доказів від 18.08.2025. З наданих доказів вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в Банку емітовано карту 4149-4991-1282-0723, на яку 23.11.2020 від Viplata zaima Moneyveo було перераховано 6 500 грн.

Отже, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої обов`язки за наданим кредитним договором виконало.

Відповідачка взятих на себе за цим договором зобов`язань належним чином не виконувала, грошові кошти та відсотки за їх користування кредитору не повернула, у зв`язку з чим виникла кредитна заборгованість.

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого був неодноразово продовжений на підставі додаткових угод до зазначеного договору. На виконання договору факторингу № 28/1118-01 було підписано Реєстр прав вимоги № 122 від 23.02.2021, за яким до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги, в тому числі за кредитним договором № 105772390 від 23.11.2020.

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до Реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до останнього перейшло право грошової вимоги за договорами, в тому числі за кредитним договором № 105772390 від 23.11.2020.

04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю.

Тобто до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 105772390 від 23.11.2020 в сумі 18 635 грн. 50 к., що вбачається з витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № б/н від 04.06.2025.

Відповідно до наданої позивачем копії розрахунку заборгованості за кредитним договором № 105772390 від 23.11.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», копії розрахунку заборгованості за кредитним договором № 105772390 від 23.11.2020 ТОВ «Таліон Плюс», копії виписки з особового рахунку відповідачки за період з 04.06.2025 по 25.06.2025 кредитна заборгованість в сумі 18 635 грн. 50 к. складається із 6 500 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 12 135 грн. 50 к. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

Зазначена сума заборгованості відповідачкою не сплачена.

З будь-якими заявами відповідачка до позивача не зверталася, причин прострочення зобов`язання не пояснювала.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

При цьому, в ч.1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Згідно до ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Як регламентовано ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

На виконання умов кредитного договору на розрахунковий рахунок відповідачки було здійснено переказ грошових коштів в сумі 6 500 грн., номер карти № 4991-1282-0723.

Вбачається, що первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі.

Однак відповідачка належним чином не виконувала взятих на себе зобов`язань згідно умов кредитного договору та порушила умови договору щодо строків сплати кредиту, у зв`язку з чим утворилася заборгованість на загальну суму 18 635 грн. 50 к.

На день розгляду справи в суді зобов`язання відповідачкою досі не виконане, заборгованість не сплачена.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором.

Положенням ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правовідносини, встановлені договором, або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, розмір яких встановлено договором (ст. 625 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно до ч.1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд визнає, що внаслідок невиконання відповідачем зобов`язання порушено майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 105772390 від 23.11.2020 в сумі 18 635 грн. 50 к.

В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачкою не надано суду жодних доказів на спростування вимог позивача.

За таких обставин, враховуючи умови кредитного договору, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 к.

Крім того, за змістом ч.ч.1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі № 466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року у справі № 199/3939/18-ц аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Тому суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

На підтвердження вказаних витрат позивачем суду надано копію Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025, копію Додаткової угоди № 7 від 05.06.2025 до Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025, копію Акту прийому-передачі наданих послуг до Договору наданням правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025, копію свідоцтва адвоката про право на зайняття адвокатською діяльністю та копію довіреності адвоката.

Враховуючи вищевикладене, складність справи, ціну позову, тривалість витраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч.3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, в сумі 7 000 грн. слід зменшити до 1 000 грн., а тому зазначену суму слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5,10-13,81,89,263-265,268, 279,280, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», , заборгованість за кредитним договором № 105772390 від 23.11.2020 в сумі 18 635 (вісімнадцять тисяч шістсот тридцять п`ять) грн. 50 к., з яких 6 500 (шість тисяч п`ятсот) грн. - заборгованість по тілу кредиту, 12 135 (дванадцять тисяч сто тридцять п`ять) грн. 50 к. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», , судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 к. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1 000 (одна тисяча) грн., а всього 3 422 (три тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 к.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», , адреса: вул. Рогнідинська, 4А, офіс 10, м. Київ, 01024.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 29 вересня 2025 року.

СУДДЯ: