єдиний унікальний номер справи 546/920/25
номер провадження 6/546/10/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретаря судового засідання Гудзенко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дінеро, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гуріна Тетяна Вікторівна та ОСОБА_1 , про заміну сторони у виконавчому провадженні,

установив:

У вересні 2025 року представниця заявника ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, у якій просить замінити у виконавчому провадженні № 67530815 щодо примусового виконання виконавчого документа № 29088, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, ТОВ «ДІНЕРО» на його правонаступника ТОВ «ФК «Укрфінстандарт».

Заява обґрунтована тим, що 03 квітня 2025 року між ТОВ «ДІНЕРО» та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» було укладено договір факторингу № 571/ФК-25, відповідно до умов якого до заявника перейшло право вимоги за договорами, зокрема за кредитним договором № AG0689341 (в ІТС первісного кредитора - L1509395).

Посилаючись на вищезазначені обставини, представниця заявника Жевега К.В. просила задовольнити заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Ухвалою судді від 16 вересня 2025 року у справі відкрите провадження та призначене судове засідання на 25 вересня 2025 року.

Учасники процесу у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 23, 24, 25, 26, 28).

Представниця заявника у заяві по суті просила розглядати справу без участі їх представника (а.с. 1-3).

22 вересня 2025 року від Закарлюки Ю.П. надійшла заява про розгляд справи без її участі (а.с. 27).

Причини неявки інших учасників судового процесу невідомі.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У зв`язку з вищевикладеним суд вирішив проводити судове засідання, ураховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, розглянувши заяву ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» про заміну сторони виконавчого провадження, дослідивши матеріали справи, доходить наступних висновків.

Судом установлено, що на підставі виконавчого напису № 29088, виданого 23 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., 17 листопада 2021 року відкрите виконавче провадження № 67530815 про стягнення заборгованості в сумі 15298,00 грн з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ДІНЕРО» (звор. а.с. 10, а.с. 11).

03 квітня 2025 року між ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» (далі - фактор) та ТОВ «ДІНЕРО» (далі клієнт ) укладено договір факторингу № 571/ФК-25 (далі Договір) (а.с. 6-7).

Згідно з п. 2.1. Договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим Договором.

Розділом 3 Договору визначено, що фінансування належна до сплати клієнту сума грошових коштів установлюються в реєстрі прав вимог. Фінансування належна до сплати клієнту сума грошових коштів, яка вказана у відповідну реєстрі прав вимог, сплачується фактором одним платежем негайно, але не пізніше наступного банківського дня з моменту підписання сторонами такого реєстру прав вимог.

Право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог у формі, наведеної в додатку 1 до цього Договору, але тільки за умови повної оплати фактором суми грошових коштів фінансування клієнту, передбаченої розділом 3 Договору (п. 4.1. Договору).

Відступлення прав вимоги не набуває чинності доки фактор не здійснить повну сплату суми фінансування протягом кінцевого терміну, зазначеного в пункті 3.1.2 Договору. Якщо фактор не здійснить платіж протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання Реєстру вимог і сторони не домовилися про продовження цього терміну платежу, передача прав вимоги з цього реєстру вважається недійсною, а права вимоги залишаються за клієнтом (пункт 4.2 Договору).

За змістом акта приймання-передачі реєстру прав вимог за договором факторингу № 571/ФК-2025 від 03 квітня 2025 року, складеного 03 квітня 2025 року, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр прав вимог за Договором. Кількість боржників 4971, загальна сума заборгованості 73771747,28 грн (звор. а.с. 8). До заяви було додано витяг з додатку до договору факторингу № 571/ФК-2025 від 03 квітня 2025 року, який містить наступну інформацію про: боржницю - ОСОБА_1 , номер кредитного договору - НОМЕР_1 , загальну суму заборгованості 15298,00 грн (звор. а.с. 9).

Також до заяви була додана копія платіжної інструкції № 3260, з якої вбачається, що 03 квітня 2025 року ФК «Укрфінстандарт» перерахувало ТОВ «ФК «ДІНЕРО» 786341,87 грн згідно умов Договору (а.с. 9).

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів.

Відповідно до положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права кредитора на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» установлено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Тобто виконавчий напис нотаріуса підлягає зверненню до примусового виконання у порядку, установленому Законом України «Про виконавче провадження».

Судом установлено, що 03 квітня 2025 року між заявником ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» та ТОВ «ДІНЕРО» укладено договір факторингу № 571/ФК-25 та узгоджено порядок відступлення прав вимоги за кредитними договорами.

Також з досліджених судом доказів установлено, що право вимоги переходить від клієнта - ТОВ «ДІНЕРО» до фактора - ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог у формі, наведеної в додатку 1 до цього Договору. Перехід права вимоги здійснюється також за існування умови повної оплати фактором суми грошових коштів фінансування клієнту, що є належною до сплати клієнту сумою грошових коштів, яка установлюються в реєстрі прав вимог.

У той же час, до заяви про заміну сторони виконавчого провадження не було додано відповідного реєстру прав вимог, у якому повинна зазначатися сума грошових коштів за передачу таких прав заявнику. Тобто, не було доведено факту переходу прав вимоги за кредитними договорами, зокрема закредитним договором № AG0689341 (в ІТС первісного кредитора - L1509395), як того вимагають умови розділів 3, 4 договору факторингу від 03.04.2025.

Додані до заяви акт приймання-передачі та витяг з додатку до Договору не містять достатньої інформації, яка б дала суду підстави вважати, що перераховані кошти в сумі 786341,87 грнна користь ТОВ «ДІНЕРО» були належним виконанням зобов`язань за заявником ТОВ «Укрфінстандарт», як того вимагають умови договору факторингу № 571/ФК-25.

Правилами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене суд доходить висновку, що представницею заявника не було доведено належними та достатніми доказами факт переходу права вимоги до нового кредитора ТОВ «Укрфінстандарт» за кредитним договором № AG0689341 (в ІТС первісного кредитора - L1509395), у зв`язку з чим у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 260, 353, 354, 442 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дінеро», приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гуріна Тетяна Вікторівна та ОСОБА_1 , про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Зіненко