Справа №462/1594/24 Головуючий у 1 інстанції:Ліуш А.І.
Провадження №22-ц/811/1348/25 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретар: Чиж Л. М.,

за участі в судовому засіданні приватної виконавиці виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова в складі судді Ліуша А.І. від 07 квітня 2025 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на постанови приватної виконавиці виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любові Володимирівни, за участі заінтересованої особи ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 07 квітня 2025 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанови приватної виконавиці виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любові Володимирівни, за участі заінтересованої особи ОСОБА_3 відмовлено.

Вказану ухвалу оскаржила ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 07 квітня 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким вимоги скаржника задовольнити в повному обсязі.

Зазначає, що примусовому виконанню підлягають виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. Також, під час розгляду справи №462/1594/24 судом першої інстанції представником скаржника було повідомлено суд про те, що Львівським апеляційним судом по справі №462/1594/24 від 18.03.2025 року винесено ухвалу про призначення справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду у справі №462/1594/24 до розгляду в апеляційному суді. Додає, що згідно законодавства виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили.

В судове засідання окрім приватної виконавиці виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В., решта учасників справи не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності, зважаючи на те, що такі повідомлялась про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю участі представниці у судовому засіданні у іншій справі у Північному апеляційному господарському суді, колегія суддів вважала не обґрунтованим та відхилила, зважаючи на те, що розгляд даної справи було призначено заздалегідь, відповідно представниця могла погодити свою участь у інших судових засіданнях. Крім цього, представницею не вказано про пріоритетність розгляду іншої справи поряд з цією. Окрім цього, не наведено будь-яких доказів неможливості особистої явки ОСОБА_2 в судове засідання

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення приватної виконавиці в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів скарги, заперечень на скаргу, апеляційної скарги, відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 126, 183, 289, 447, 449, 450 ЦПК України, та відмовляючи у задоволенні скарги, виходив з того, що заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 14 листопада 2024 року у справі № 462/1594/24 задоволено позов ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості. Ухвалено стягнути із ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_3 , 12325 доларів США та 4726 грн. 98 коп., судового збору. Роз`яснено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. У зв`язку із відсутністю заяви про перегляд заочного рішення, апеляційної скарги на рішення суду від 14 листопада 2024 року, набрання ним законної сили 19 грудня 2024 року, на виконання вказаного рішення Залізничний районний суд м. Львова 27 грудня 2024 року, видав виконавчі листи про стягнення із ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 , 12325 доларів США та 4726 грн 98 коп. судового збору. 06 січня 2025 року ОСОБА_3 , від імені якої діяв адвокат Лазор А.О., подано приватній виконавиці Ільчишин Л.В. заяву про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 462/1594/24 виданого 27 грудня 2024 року Залізничним районним судом м. Львова про стягнення із ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 , 4726 грн. 98 коп. судового збору. Боржнику було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом на адресу, зазначену у виконавчому листі, а саме: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією списку № 07.01.2025 рекомендованих листів поданих в Львів, поштамт від 07 січня 2025 року, номер відправлення 901. Крім того, постанова про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу ВП 76820145 від 20 січня 2025 року була направлена рекомендованим листом на адресу, зазначену у виконавчому листі, а саме: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією списку № 21 січня 2025 року, рекомендованих листів поданих в Львів поштамт від 21 січня 2025 року, номер відправлення 248. Згідно відповідей банків у боржника відкриті рахунки в АТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсал Банк», АТ «Райффайзен Банк», АТ «СЕНС БАНК». Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17 січня 2025 року, у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Дунас О.М. про перегляд заочного рішення від 14 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено. Заявник, звертаючись до суду із скаргою на дії приватної виконавиці з приводу відкриття нею виконавчого провадження з виконання рішення суду № 462/1594/24 від 14 листопада 2024 року, вказує на неправомірність прийняття приватним виконавцем виконавчого листа до виконання, з огляду на те, що заочне рішення суду, на підставі якого було видано такий виконавчий лист не набрало законної сили. В той же час, згідно резолютивної частини заочного рішення суду від 14 листопада 2024 року у цивільній справі № 462/1594/24 вбачається, що судом роз`яснено сторонам у справі строк та порядок його оскарження, зокрема зазначено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Як встановлено, із відомостей автоматизованої системи документообігу суду, протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення від 14 листопада 2024 року (повний текст рішення складено 18 листопада 2024 року) заява відповідача про перегляд заочного рішення не надходила, відтак вказане рішення суду набрало законної сили 19 грудня 2024 року. Відповідно до письмової заяви представника стягувача Залізничний районний суд м.Львова 27 грудня 2024 року, на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, видав два виконавчих листи про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 12325 доларів США та судового збору. Натомість, заява відповідача про перегляд заочного рішення суду від 14 листопада 2024 надійшла до суду 27.12.2024 після видачі судом виконавчих листів № 462/1594/24 від 27 грудня 2024 року. Також судом встановлено, що ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17 січня 2025 року, у задоволенні заяви представника відповідача адвоката Дунас О.М. про перегляд заочного рішення від 14 листопада 2024 року відмовлено. Враховуючи вищевикладене, під час судового розгляду скарги, з оглянутих судом матеріалів справи встановлено, що приватна виконавиця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. при вирішенні питання відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 462/1594/24 від 27 грудня 2024 діяла із дотриманням вимог, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», жодних підстав для визнання її дій неправомірними та скасування постанов прийнятих нею у виконавчому провадженні з підстав допущення будь-яких порушень закону, судом не встановлено, а тому у задоволенні скарги ОСОБА_2 судом відмовлено.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, доводи ж скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

У січні 2025 року ОСОБА_2 звернувся в суд із скаргою на постанови приватної виконавиці виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любові Володимирівни, за участі заінтересованої особи ОСОБА_3 , в якій просив визнати незаконними та скасувати:

- постанову приватного виконавця Ільчишин Л.В., про відкриття виконавчого провадження ВП 76820145 від 20 січня 2025 року з примусового виконання виконавчого листа №462/1594/24 виданого 27 грудня 2024 року Залізничним районним судом м. Львова про стягнення зі ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 4726 98 грн, постанову ВП 76820145 про стягнення з боржника основної винагороди від 20 січня 2025 року;

- постанову ВП 76820145 про стягнення з боржника основної винагороди від 20 січня 2025 року;

- постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП 76820145 від 20 січня 2025 року;

- постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження ВП 76820145 від 20 2025 року;

- постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 00000015 від 06 січня 2025 року з примусового виконання виконавчого листа №462/1594/24 виданого 27 грудня 2024 року Залізничним районним судом м. Львова про стягнення зі ОСОБА_2 , в користь ОСОБА_3 , 4726 98 грн;

- постанову про накладення арешту на кошти боржника ВП 00000015 від 06 січня 2025 року;

- постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження ВП 00000015 від 06 січня 2025 року;

- постанову про стягнення з боржника основної винагороди ВП 00000015;

- постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП 00000015 від 06 січня 2025 року.

В обґрунтування скарги зазначав, що рішення суду по справі №462/1594/24 від 14 листопада 2024 року є заочним і представником заявника подано заяву про його перегляд. Станом на дату подання скарги, ухвалою суду від 17 січня 2025 року, винесено ухвалу про відмову у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення і надано строк на оскарження заочного рішення Залізничного районного суду м. Львова в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Відтак, оскільки заочне рішення по справі № 462/1594/24 не набрало законної сили, виконавче провадження ВП 76820145 мало б бути повернутим стягувачу. Однак, приватна виконавиця не повернула виконавчий лист.

Як вбачається із матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорювалось та не спростовано, заочним рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 14 листопада 2024 року у справі № 462/1594/24 задоволено позов ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості. Ухвалено стягнути із ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_3 , 12 325 доларів США та 4726 грн 98 коп., судового збору. Роз`яснено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

У зв`язку із відсутністю заяви про перегляд заочного рішення, апеляційної скарги на рішення суду від 14 листопада 2024 року, набрання ним законної сили 19 грудня 2024 року, на виконання вказаного рішення Залізничний районний суд м. Львова 27 грудня 2024 року, видав виконавчі листи про стягнення із ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 , 12 325 доларів США та 4726 грн 98 коп судового збору.

06 січня 2025 року ОСОБА_6 , від імені якої діє адвокат Лазор А.О., подано приватному виконавцю Ільчишин Л.В. заяву про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №462/1594/24 виданого 27 грудня 2024 року Залізничним районним судом м. Львова про стягнення із ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 , 4726 грн. 98 коп. судового збору.

Боржнику ОСОБА_2 було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом на адресу, зазначену у виконавчому листі, а саме: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією списку № 07.01.2025 рекомендованих листів поданих в Львів, поштамт від 07 січня 2025 року, номер відправлення 901.

Крім того, постанова про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу ВП № 76820145 від 20 січня 2025 року у відповідності ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» була направлена рекомендованим листом на адресу, зазначену у виконавчому листі, а саме: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією списку № 21 січня 2025 року, рекомендованих листів поданих в Львів поштамт від 21 січня 2025 року, номер відправлення 248.

Згідно відповідей банків у боржника відкриті рахунки в АТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсал Банк», АТ «Райффайзен Банк», АТ «СЕНС БАНК».

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17 січня 2025 року у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Дунас О.М. про перегляд заочного рішення від 14 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості відмовлено.

В матеріалах справи, також, містяться копії: постанови ВП 00000015 від 06 січня 2025 року провадження з примусового виконання виконавчого листа № 462/1594/24 виданого 27 грудня 2024 року Залізничним районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 на в користь ОСОБА_3 , 4726 98 грн.; постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП 00000015 від 06 січня 2025 року; постанови про стягнення з боржника основної винагороди ВП 00000015 від 06 січня 2025 року; постанови про накладення арешту на кошти боржника ВП 00000015 від 06 січня 2025 року; постанови про визначення для боржника розміру додаткових витрат виконавчого провадження; постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження ВП 00000015 від 06 січня 2025 року; постанови про відкриття виконавчого провадження від 20 січня 2025 року ВП №76820145; постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 21 січня 2025 року; постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження від 21 січня 2025 року.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у вказаному Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, вказаним Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до вказаного Закону, а також рішеннями, які відповідно до вказаного Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що в разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже підставою для визнання рішення, дії чи бездіяльності виконавця неправомірними в порядку судового контролю за виконанням судових рішень є порушення державним виконавцем прав учасника виконавчого провадження.

Якщо ж рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені виконавцем відповідно до закону, в межах своїх повноважень і право заявника не було порушено, суд має відмовити в задоволенні скарги.

Заявник, звертаючись до суду із скаргою на дії приватної виконавиці з приводу відкриття нею виконавчого провадження з виконання рішення суду № 462/1594/24 від 14 листопада 2024 року, вказував на неправомірність прийняття приватною виконавицею виконавчого листа до виконання, з огляду на те, що заочне рішення суду, на підставі якого було видано такий виконавчий лист не набрало законної сили.

Однак, судом першої інстанції правильно встановлено, що згідно резолютивної частини заочного рішення суду від 14 листопада 2024 року у цивільній справі №462/1594/24 вбачається, що судом роз`яснено сторонам у справі строк та порядок його оскарження, зокрема зазначено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до вимог ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Як встановлено із відомостей автоматизованої системи документообігу суду першої інстанції, протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення від 14 листопада 2024 року (повний текст рішення складено 18 листопада 2024 року) заява відповідача про перегляд заочного рішення не надходила, відтак вказане рішення суду набрало законної сили 19 грудня 2024 року.

Відповідно до письмової заяви представника стягувача Залізничний районний суд м.Львова 27 грудня 2024 року, на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, видав два виконавчих листи про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 12 325 доларів США та судового збору.

Натомість, заява відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 14 листопада 2024 надійшла до суду 27 грудня 2024 року після видачі судом виконавчих листів №462/1594/24 від 27 грудня 2024 року.

Також, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17 січня 2025 року, у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Дунас О.М. про перегляд заочного рішення від 14 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості відмовлено. Роз`яснено відповідачу право на оскарження заочного рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відтак, станом на час пред`явлення виконавчих листів до примусового виконання та вирішення виконавцем питання відкриття виконавчого провадження, рішення суду, на підставі і на виконання якого було видано виконавчі листи, набрало законної сили та підлягало до виконання, відтак підстави для повернення приватним виконавцем виконавчих листів стягувачу без їх прийняття у відповідності до ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» у приватного виконавця Ільчишин Л.В. при вирішенні нею питання відкриття виконавчого провадження №00000015 були обґрунтовано відсутні, що правильно встановлено судом першої інсатнції та доводами апеляційної скарги не спростовано.

Також, судом першої інстанції правильно встановлено, що приватна виконавиця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. при вирішенні питання відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №462/1594/24 від 27 грудня 2024 діяла із дотриманням вимог, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», жодних підстав для визнання її дій неправомірними та скасування постанов прийнятих нею у виконавчому провадженні з підстав допущення будь-яких порушень закону, судом не встановлено.

Крім цього, як вбачається із копії постанови про зупинення виконавчого провадження ВП №76820145 (а.с.150-151), після отримання приватною виконавицею даних про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 14 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, виконавче провадження зупинено, тобто враховано те, що судове рішення буде переглянуте в апеляційному порядку.

Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними та саму скаргу слід відхилити. Рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 07 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 26 вересня 2025 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра