УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 466/4928/25

Провадження № 2/568/406/25

23 вересня 2025 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області суддя Сільман А.О.

секретар судового засідання Саган В.В.

розглянувши матеріали цивільної справи №466/4928/25

за позовом ТОВ "ФК "Кредит Капітал"

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Радивилівського районного суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія "Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою від 07.07.2025 р. позовну заяву прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 23.09.2025р.

09.07.2025 р. до суду через систему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшла заява про закриття провадження у справі. Вимоги заяви мотивовано тим, що 03.09.2024 р. відкрито провадження у Господарському суді Рівненської області по справі № 918/712/24 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , а тому всі спори стороною яких є ОСОБА_1 мали розглядатись Господарським судом Рівненської області. Ухвалою від 12.11.2024 р. у справі № 918/712/24 припинено процедуру реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 ; припинено повноваження керуючої реструктуризацією боргів; закрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .. Відповідач зазначає про те, що вимоги позивача стосуються правочину, укладеного 18.05.2024 р., а відтак заборгованість відповідача визнається погашеною, у зв`язку з чим слід прийти до висновку про відсутній предмет спору, та наявність підстав для закриття провадження у справі.

В судове засідання 23.09.2025 р. сторони не з`явилися, причини неявки не повідомили. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа про виклик до суду.

В прохальній частині позовної заяви, позивч просив розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

За змістом ст. 7 Кодексу України з питань банкрутства спори, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

З матеріалів справи вбачається, що стосовно відповідачки ОСОБА_1 відкрито провадження в Господарському суді Рівненської області про неплатоспроможність та введено процедуру реструктуризації боргів.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 12.11.2024 р. у справі № 918/712/24 припинено процедуру реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 ; припинено повноваження керуючої реструктуризацією боргів; провадження у справі № 918/712/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 закрито на підставі п. 8 ч. 1 ст. 90 КУзПБ.

Положеннями стаття 1 КУзПБ визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно з ч. 1 ст. 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 6 ст. 119 КУзПБ з метою виявлення всіх кредиторів здійснюється офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 134 КУзПБ господарський суд при постановленні ухвали про завершення процедури погашення боргів боржника та закриття провадження у справі про неплатоспроможність ухвалює рішення про звільнення боржника - фізичної особи від боргів.

Фізична особа не звільняється від подальшого виконання вимог кредиторів після завершення судових процедур у справі про неплатоспроможність та обов`язку повернення непогашених боргів, а саме: відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; сплати аліментів; виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи.

Такі вимоги, що не були повністю погашені у справі про неплатоспроможність, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність у непогашеній частині.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливість вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №607/6254/15-ц викладено правовий висновок про те, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 КУзПБ з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника: 1) пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом; 2) арешт майна боржника та інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про неплатоспроможність, а попередньо накладені арешти та обмеження можуть бути зняті на підставі ухвали господарського суду; 3) припиняється нарахування штрафів та інших фінансових санкцій, а також відсотків за зобов`язаннями боржника; 4) здійснення корпоративних прав боржника та реалізація майнових прав відбуваються з урахуванням обмежень, встановлених цим Кодексом; 5) вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів; 6) строк виконання всіх грошових зобов`язань боржника вважається таким, що настав; 7) будь-яке відчуження та розпорядження майном боржника здійснюються виключно в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Аналіз положень КУзПБ дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Згідно з п. 1, 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; відсутній предмет спору.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яка виникла 14.09.2024 р., тобто до постановлення Господарським судом Рівненської області ухвали від 12.11.2024 р. у справі № 918/712/24, якою вимоги кредиторів вважаються погашеними. Водночас, позивачем не заявлено вимог, визначених ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства.

У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку, що провадження у даній цивільній справі про стягнення заборгованості підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, адже з такими вимогами позивач повинен був звертатися у межах справи про банкрутство відповідача. Розгляд вимог позивача, як кредитора до відповідача, як боржника поза межами справи про банкрутство неможливий, оскільки визнання судом вимог кредитора потягне за собою наділення кредитора певним обсягом прав, які могли бути реалізовані виключно в межах провадження у справі про банкрутство.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 255, 260, 261, 353 ЦПК України, Кодексом України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №466/4928/25 за позовною заявою ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя А.О. Сільман