Справа № 478/908/25 Провадження № 2/478/432/2025
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2025 року смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі:

головуючого - судді Томашевського О.О.,

за участю:

секретаря судових засідань Луговської А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження, в залі судових засідань №4 Казанківського районного суду Миколаївської області, в с-щі Казанка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В с т а н о в и в:

В серпні 2025 року ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» через електронну систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №638817475 від 26.01.2022 року в розмірі 12 595,76 грн та судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн.; витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.

На обґрунтування позову вказано, що 26.01.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 638817475 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідачка підписала кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора: MNV2P72S.

За умовами кредитного договору ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 15 800,00 грн на банківську карту № НОМЕР_1 , який зобов`язалася повернути у строк та згідно з умовами кредитного договору та сплатити проценти за користування кредитом.

28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01 із подальшими додатковими угодами до нього та продовженням терміну дії договору факторингу. За укладеним договором факторингу первісний кредитор відступив право вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором №638817475 від 26.01.2022 року.

23.02.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 23/0224-01 із подальшими додатковими угодами якими продовжено строк дії договору факторингу. За укладеним договором факторингу ТОВ «Таліон Плюс» відступив ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором №638817475 від 26.01.2022 року.

04.06.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором №638817475 від 26.01.2022 року на загальну суму 12 595,76 грн.

ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором.

У зв`язку із вищевикладеним, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №638817475 від 26.01.2022 року в розмірі 12 595,76 грн та судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн.; витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 11 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано у АТ КБ «Приватбанк» відомості щодо належності відповідачу платіжної картки № НОМЕР_1 та факт зарахування кредитних коштів.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 24 вересня 2025 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд в порядку загального позовного провадження цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, було відмовлено.

У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу без його участі.

Відповідачка будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання до суду не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи не надавала.

В постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 Верховний Суд зазначив, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

На думку суду, неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що 26.01.2022 року відповідачка ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» із заявкою на отримання грошових коштів в кредит, згідно якої вказала бажану суму кредиту в розмірі 15 800,00 грн, строк кредитування, номер банківської карти та свої персональні дані.

26.01.2022 року відповідачка ОСОБА_1 ознайомилася із Паспортом споживчого кредиту продукту «Смарт» та уклала Договір кредитної лінії № 638817475 в електронній формі, підписавши кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора: MNV2P72S.

Згідно пунктів 1.1 та 1.3 вказаного Договору кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит на суму 15 800 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Кредитодавець надає перший транш за договором у сумі 15 800,00 грн одразу після укладення Договору. який має бути повернуто до 25.02.2022 року.

За змістом пункту 1.7 Договору кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (Дисконтний період), а саме, до 25.02.2022 року.

За змістом підпункту 1.9.3 пункту 1.9 Договору сторони погодили, що якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 766,50 процентів річних, що становить 2,10 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк користування кредитом протягом Дисконтного періоду.

У пункті 1.12 Договору Сторони також погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення Дисконтного періоду є відкладальною обставиною, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при ненадходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду; з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

Відповідно до копії платіжного доручення № 3152203b-1d3a-4e6-a5a7-3133a1588a0b від 26.01.2022 року підтверджується перерахування ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_1 грошових коштів в сумі 15 800 грн, згідно з договором №638817475 від 26.01.2022 року.

Відповідно до розрахунків ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованості відповідачки за договором кредитної лінії № 638817475 від 26.01.2022 року, заборгованість відповідачки за тілом кредиту станом на 05.05.2022 року становить 11 783,96 грн та за нарахованими відсотками за період з 26.01.2022 року по 04.05.2022 року в розмірі 1 766,16 грн, а всього у розмірі 12 017,20 грн.

Відповідно до розрахунків ТОВ «Таліон Плюс» заборгованості відповідачки за договором кредитної лінії № 638817475 від 26.01.2022 року, заборгованість відповідачки за тілом кредиту станом на 23.02.2024 року становить 11 783,96 грн та за нарахованими відсотками за період з 05.05.2022 року по 25.05.2022 року в розмірі 811,80 грн, а всього у розмірі 12 595,76 грн.

28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) уклали договір факторингу № 28/1118-01. За умовами п. 2 вказаного Договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, визначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.

З огляду на підпункту 1.1 - 1.3 Договору вбачається, що: боржник фізична особа, з якою укладено Кредитний договір, право вимоги якого уступається за цим договором; право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк виконання яких настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому; борг це суми грошових коштів, належні до сплати клієнту боржниками за кредитними договорами, включаючи суму кредиту, процентів за користування кредитом та будь-які інші суми, що належать до сплати клієнту за кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили.

Відповідно до пункту 4.1 Договору право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному Додатку.

Зі змісту підпунктів 8.2 та 8.4 Договору його строк закінчується 28 листопада 2019 року. Даний договір може бути змінений повністю або частково за спільною письмовою згодою сторін.

За додатковою угодою від 28.11.2019 року № 19 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2019 року сторони дійшли згоди щодо продовження строку Договору факторингу до 31.12.2020 року.

Згідно з додатковою угодою від 31.12.2020 року № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2019 року сторони, між іншим, продовжили строк Договору до 31.12.2021 року.

Аналогічно, за додатковими угодами від 31.12.2021 року № 27, від 31.12.2022 року № 31 та від 31.12.2023 року № 32 строк дії Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2021 року неодноразово продовжувався, в тому числі по 31.12.2024 року.

Розрахунки між сторонами за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2019 року оформлено актом звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2022 року та протоколом узгодження факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно Реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022 року.

Згідно з Реєстром прав вимоги від 05.05.2022 року № 175 фактор отримав право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 638817475 від 26.01.2022 року на суму 12 030,16 грн, з яких: заборгованість за кредитом складає 11 783,96 грн; заборгованість за нарахованими процентами складає 246,20 грн, а також 447,90 грн визначено як сума фінансування.

З матеріалів справи також встановлено, 23.02.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 23/0224-01 із подальшими додатковими угодами якими продовжено строк дії договору факторингу. За укладеним договором факторингу ТОВ «Таліон Плюс» відступив ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором №638817475 від 26.01.2022 року.

Розрахунки між сторонами за Договором факторингу № 23/0224-01 від 23.02.2024 року підтверджується Платіжною інструкцією в Національній валюті 26.02.2024 року № 5703 про сплату за відступлення права вимоги згідно Реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024 року.

Згідно з Реєстром прав вимоги від 23.02.2024 року № 1 фактор отримав право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 638817475 від 26.01.2022 року на суму 12 595,76 грн, з яких: заборгованість за кредитом складає 11 783,96 грн; заборгованість за нарахованими процентами складає 811,80 грн.

04.06.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором №638817475 від 26.01.2022 року на загальну суму 12 595,76 грн, з яких: заборгованість за кредитом складає 11 783,96 грн; заборгованість за нарахованими процентами складає 811,80 грн.

Згідно акту прийому - передачі Реєстру Боржників від 04.06.2025 року та Реєстру Боржників від 04.06.2025 року позивачу було передано право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №638817475 від 26.01.2022 року на загальну суму 12 595,76 грн, з яких: заборгованість за кредитом складає 11 783,96 грн; заборгованість за нарахованими процентами складає 811,80 грн.

Розрахунки між сторонами за Договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 року підтверджується Платіжними інструкціями в Національній валюті від 10.06.2025 року № 467-468, від 11.06.2025 року № 469-470, від 19.06.2025 року № 478-479 та від 25.06.2025 року № 483 про сплату за відступлення права вимоги згідно Реєстру Боржників від 04.06.2025 року.

З виписки з особового рахунку за кредитним договором № 638817475 від 26.01.2022 року вбачається, що станом на 25.06.2025 року заборгованість ОСОБА_1 становить 12 595,76 грн, з яких: заборгованість за кредитом складає 11 783,96 грн; заборгованість за нарахованими процентами складає 811,80 грн.

Встановивши наведені обставини, суд керується наступним.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі статтями 610, 629 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електрону комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України, договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Судом встановлено, що відповідачка самостійно ініціювала укладення кредитного договору подавши відповідну заявку, надала свої персональні дані, вказала свої паспортні дані, ідентифікаційний код та банківський рахунок, на який отримала кредитні кошти, погодилася на умови кредитного договору шляхом його підписання власним електронним підписом та в подальшому порушила строки та порядок повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, що призвело до утворення заборгованості.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Судом встановлено, що заборгованість відповідачки за кредитним договором була відступлена новим кредиторам на підставі договорів факторингу.

Так, з договору факторингу укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» № 28/1118-01 від 28.11.2018 року вбачається, що його укладання передувало укладенню кредитного договору з відповідачкою. Проте, суд враховує, що умовами вказаного договору факторингу сторони передбачили можливість внесення змін до нього (п. 8.2) та визначили, що право вимоги до боржників переходить в день підписання Реєстру прав вимоги (п. 4.1). Відповідно, до вказаного договору факторингу сторонами вносились зміни, шляхом укладання додаткових угод, якими строк його дії не одноразово продовжувався. Після укладення кредитного договору відповідачкою із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», договір факторингу був діючим та строк його дії не закінчився, у зв`язку із чим за Реєстром прав вимоги до від 05.05.2022 року заборгованість відповідачки, яка виникла у останньої за кредитним договором від 26.01.2022 року була передана новому кредитору на умовах існуючого договору факторингу.

Таким чином, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, суд вважає, що судові витрати у виді судового збору в сумі 2422,40 грн слід стягнути з відповідачки на користь позивача.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно з частинами першою - шостою статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд зазначає, що розгляд справи було постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до частини восьмою статті 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу представник позивача надав суду копію договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05 червня 2025 року, копію акту прийому передачі наданих послуг від 25.06.2025 року та копію додаткової угоди № 7 від 05.06.2025 року на суму 7000 грн.

Проаналізувавши надані представником позивача документи, що підтверджують витрати позивача на правничу допомогу у цій справі, виходячи з критерію розумності, пропорційності та співмірності, суд вважає, що розмір вказаних витрат слід стягнути у розмірі 7000,00 грн. Стягнення витрат на правничу допомогу у вказаній сумі суд вважає цілком співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, а понесення таких витрат підтвердженими належними доказами.

Враховуючи вище викладене, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 137, 141, 259, 263, 264, 265, 279 ЦПК України, на підставі статей 509, 525, 526, 610, 625, 628, 629, 1048, 1050, 1054, 1077, 1078 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (місце знаходження: 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4, літера А, офіс 10, ) заборгованість за договором кредитної лінії № 638817475 від 26.01.2022 року в розмірі 12 595,76 грн, з яких: заборгованість за кредитом складає 11 783,96 грн; заборгованість за нарахованими процентами складає 811,80 грн.

Стягнути з з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (місце знаходження: 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4, літера А, офіс 10, ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 29.09.2025 року.

Суддя