Справа №345/3736/25
Провадження № 2-о/345/161/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2025 р. м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Юрчак Л.Б., секретаря судового засідання Пилипів Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,-

В С Т А Н О В И В :

заявник звернувся до суду із зазначеною заявою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 він досяг пенсійного віку та має необхідний страховий стаж для призначення пенсії за віком, який суттєво перевищує встановлений законодавством мінімум і становить понад 32 роки. З метою призначення пенсії заявник звернувся до Відділу обслуговування громадян № 7 (сервісного центру м. Калуш) Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та подав відповідні документи. Однак на титульній сторінці його трудової книжки виявлено низку розбіжностей, які стали підставою для відмови у призначенні пенсії за віком, а саме: виправлення у написанні прізвища, імені та по батькові, закреслення та повторне внесення записів. Крім того, працівниками Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області заявнику було роз`яснено, що неможливо зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 15.09.1981 року по 13.04.1987 року та з 1996 по 2000 роки у зв`язку з невідповідністю по батькові в архівних довідках його паспортним даним. У зв`язку з цим заявник змушений звернутися до Калуського міськрайонного суду із заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючих документів.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.07.2025 відкрито провадження у справі і призначено справу до розгляду.

Заявник у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що підтримує заявлені вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явилася, подала суду пояснення, в якому Головне управління вважає за можливе встановлення факту, що має юридичне значення. Розгляд справи просить проводити без учісті представника Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, враховуючи при цьому подане пояснення.

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Нормами статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Так в п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24.07.1967 року, заявник має прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_1 .

Вказані анкетні дані також підтверджуються: копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Калуським РВ УМВС в Івано-Франківській області 04.02.1998 року; копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої об`єднаною державною податковою інспекцією 31.10.1998 року; копією посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_3 від 30.08.1998 року; копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого виконкомом Боднарівської сільської ради народних депутатів 19.04.1983 року.

25.04.1988 на заявника була заповнена та видана трудова книжка серії НОМЕР_5 .

Однак титульну сторінку трудової книжки серії НОМЕР_5 від 25.04.1988 року було заповнено російською мовою без дублювання українською, а в подальшому до неї були внесені розбіжності, а саме: виправлення у написанні прізвища, імені та по батькові, закреслення та повторне внесення записів.

Зокрема, у трудовій книжці серії НОМЕР_5 від 25.04.1988 року зазначено ім`я « ОСОБА_2 », що написане російською мовою, яке згодом виправлено на « ОСОБА_1 ». Крім того, мають місце закреслення та повторне внесення запису по батькові спочатку було написано « ОСОБА_3 », пізніше закреслено і знову вписано як « ОСОБА_3 ».

Крім того, згідно з архівною довідкою № 04-01/649 від 03.07.2025 року, ОСОБА_2 (так зазначено у документі) був прийнятий на роботу та працював з 15.09.1981 року по 13.04.1987 року у звірорадгоспі «Калуський», а також з 18.04.1988 року по грудень 2003 року у звірорадгоспі «Калуський» (КСП «Луква», ТзОВ «Луква»).

Згідно з архівною довідкою № 04-01/653 від 03.07.2025 року, ОСОБА_2 працював у КСП «Луква» з 1996 по 2000 роки.

Однак у вищезазначених архівних довідках по батькові заявника вказано як « ОСОБА_4 », що не відповідає його паспортним даним « ОСОБА_3 ».

Заявник звернувся із заявою про призначення пенсії за віком до Калуського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, однак у призначенні пенсії йому було відмовлено у зв`язку з наведеними вище обставинами.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду.

У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів.

Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Згідно ч. 3 ст. 48 Кодексу законів про працю України працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у її трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , трудової книжки серії НОМЕР_5 від 25.04.1988 року, архівної довідки № 04-01/649 від 03.07.2025 року та архівної довідки № 04-01/653 від 03.07.2025 року підтверджуються наступними документами: - копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Калуським РВ УМВС в Івано-Франківській області 04.02.1998 року; копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої об`єднаною державною податковою інспекцією 31.10.1998 року; копією посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_3 від 30.08.1998 року; копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого виконкомом Боднарівської сільської ради народних депутатів 19.04.1983 року.

Суд вважає, дані помилки могли мати місце з вини осіб, які оформляли дані правовстановлюючі документи та допустили помилки, а в подальшому не виправили її у визначеному законодавством порядку.

Заявник зазначив, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів необхідно йому для для оформлення пенсії за віком.

Таким чином оцінивши усі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги є обґрунтованими і підтверджені письмовими доказами, тому є всі підстави для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 18, 81, 89, 263 - 265, 315 319 ЦПК України, п. п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа- задоволити.

Встановити юридичний факт, що трудова книжка серії НОМЕР_5 , заповненої 25 квітня 1988 року, належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Встановити юридичний факт, що архівні довідки № 04-01/649 від 03.07.2025 року та № 04-01/653 від 03.07.2025 року, видані Архівним відділом Калуської районної державної адміністрації, належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст судового рішення складено та підписано суддею 22.09.2025 р.

Суддя :