У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10.09.2025 Справа №607/18507/25 Провадження №2/607/5227/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., при вирішенні питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Борова Любов Володимирівна до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, -

у с т а н о в и в :

05.09.2025 позивачка ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Борову Л.В., звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 зареєстрований 06.03.2021 Тернопільським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що складено актовий запис №283 та здійснити поділ майна подружжя шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0712 га, кадастровий номер :02:001:0239, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1224, цільове призначення: 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , припинивши право спільної сумісної власності подружжя на вказане майно. Визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 38,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , припинивши право спільної сумісної власності подружжя на вказане майно. Визнання за ОСОБА_1 права власності на транспортний засіб марки «Renault» моделі «Сlio», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2009 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 03.01.2023, орган, що видав №6143, припинивши право спільної сумісної власності подружжя на вказане майно. Визнання за ОСОБА_2 права власності на транспортний засіб «Skoda» моделі «Осtavia», державний номерний знак НОМЕР_3 , 2000 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 29.08.2024, орган, що видав №6141, припинивши право спільної сумісної власності подружжя на вказане майно.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

З огляду на вище зазначене, дана позовна заява не відповідає вимогам п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не зазначена ціна позову.

Згідно вимог п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Разом з тим, вважаю за необхідне зазначити, що дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Датою оцінки є дата, за станом на яку здійснюються процедура оцінки майна та визначається вартість майна.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 14.10.2014 № 10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача.

Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Ціна позову має важливе значення, насамперед, для правильного визначення розміру судового збору, який повинен сплатити позивач при зверненні до суду.

Відповідно до ч. 1, ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Відтак в порушення п. 3 ч. 3 ст.175 ЦПК України, позивачем не надано належних відомостей щодо дійсної вартості спірного майна станом на момент подання позову та не вказано ціну позову у відповідності до дійсної вартості нерухомого майна.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви про розірвання шлюбу становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211, 20 гривень) (ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до вимог п.п. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається із матеріалів справи, при пред`явленні зазначеного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2442,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією №2.289167289.1 від 02.09.2025, однак з яких мотивів позивач виходила при визначені розміру сплаченого нею судового збору, в матеріалах справи не зазначено.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем заявлено вимоги про розірвання шлюбу, поділ майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частку спільного майна подружжя.

Однак, оскільки у матеріалах справи відсутні відомості про дійсну вартість спірного майна станом на момент звернення до суду із вказаним позовом, суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відтак, позивачу необхідно зазначити ціну позову, яка визначається реальною вартістю майна, та у випадку необхідності доплатити судовий збір.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк до десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме:

1. подати позовну заяву у новій редакції у якій зазначити ціну позову відповідно до заявлених вимог (на підставі Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»), та надати суду докази визначення ціни позову;

2. у випадку необхідності доплатити судовий збір за вимогу майнового характеру, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», виходячи з дійсної вартості майна та подати суду оригінал платіжних документів про сплату судового збору.

На підставі наведеного і, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Борова Любов Володимирівна до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя залишити без руху, надавши позивачу строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали суду недоліків.

У випадку невиконання вимог даної ухвали заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Л. Дзюбич