Справа № 490/1606/25
"26" вересня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого - судді Вуїва О.В.,
за участю секретаря судового засідання Москаленко С.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Відповідно до договору АТ «УкрСиббанк» зобов`язався відкрити на користь ОСОБА_1 поточний рахунок з видачею платіжної картки та встановленням на рахунку кредитної лінії з максимальним лімітом в 30 000 грн (з правом його зміни банком), який в подальшому збільшив до 74 900 грн, та терміном користування коштами до 05 вересня 2022 року (з правом банку його продовження), який в подальшому продовжив до 05 вересня 2024 року, а відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірі 55 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом (за винятком пільгового періоду нарахування процентів протягом 56 днів, протягом якого проценти не нараховуються), а також комісії за надання додаткових послуг.
Позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 21 лютого 2025 року виникла заборгованість у загальному розмірі 189 083,17 грн, у тому числі:
-заборгованість за простроченим кредитом 91 471,54 грн;
-заборгованість за простроченими процентами 97 611,63 грн.
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача у повному обсязі.
Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 березня 2025 року справу передано на розгляд за підсудністю до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з`явився, проте надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, судом належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позов не подавали.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в окремій заяві не заперечував проти такого порядку вирішення спору.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Відповідно до договору АТ «УкрСиббанк» зобов`язався відкрити на користь ОСОБА_1 поточний рахунок з видачею платіжної картки та встановленням на рахунку кредитної лінії з максимальним лімітом в 30 000 грн (з правом його зміни банком), який в подальшому збільшив до 74 900 грн, та терміном користування коштами до 05 вересня 2022 року (з правом банку його продовження), який в подальшому продовжив до 05 вересня 2024 року, а відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірі 55 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом (за винятком пільгового періоду нарахування процентів протягом 56 днів, протягом якого проценти не нараховуються), а також комісії за надання додаткових послуг.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).
Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 уклав з АТ «УкрСиббанк» кредитний договір (в тому числі посвідчив його своїм особистим підписом), у договорі сторони узгодили усі істотні умови.
Таким чином, відповідач набув за вказаним договором відповідні права та обов`язки позичальника.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.
Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078, ч. 1 ст. 1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст. 514, ч. 1 ст. 1084 ЦК України).
З матеріалів справи вбачається, що кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання шляхом надання позичальнику кредиту (встановлення кредитної лінії з кредитним лімітом, користування відповідачем кредитом), однак докази належного виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за кредитним договором на користь первісного кредитора або його правонаступника в матеріалах справи відсутні.
Таким чином, до позивача, як фактора, перейшло право вимоги сплати заборгованості за кредитним договором.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором та виписки з особового рахунку позичальника, станом на 21 лютого 2025 року виникла заборгованість позичальника за договором у загальному розмірі 189 083,17 грн, у тому числі:
-заборгованість за простроченим кредитом 91 471,54 грн;
-заборгованість за простроченими процентами (нарахованими станом на дату відступлення права вимоги) 97 611,63 грн.
Вказаний розрахунок стороною відповідача належним чином не оспорений та не спростований. Представником відповідача надано суду докази перебування ОСОБА_1 в лавах Збройних Сил України на час розгляду справи, проте в матеріалах справи відсутні інформація та докази щодо періоду проходження ним військової служби, що унеможливлює судову перевірку щодо наявності у відповідача права на пільги за кредитним договором (зокрема щодо сплати процентів).
Тому встановлена судом заборгованість на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Глобал Спліт».
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню 2 422,40 грн судового збору.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв