Справа №345/2026/25
Провадження № 2/345/1832/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2025 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі судді Кулаєць Б.О., розглянувши в залі суду в м. Калуш в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

представник ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» через систему «Електронний суд» подала позовну заяву, в якій просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором № 479234-КС-002 від 03.12.2023 в розмірі 63069,69 грн., з яких: 14248,51 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту та 48821,18 грн. - сума прострочених платежів по процентах, а також стягнути судовий збір. Розгляд справи просить здійснювати без участі позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.12.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 був укладений договір № 479234-КС-002 про надання кредиту. Відповідно до умов вказаного договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 15000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за даним договором виконало та надало відповідачці грошові кошти в розмірі 15000,00 грн., шляхом їх перерахування на банківську карту позичальниці, яка вказана нею при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. Також, 05.02.2024 ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до договору № 479234-КС-002 про надання кредиту (далі - додаткова угода). Відповідно до умов додаткової угоди сторони домовились внести зміни в п. 2.7 договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 02.09.2024». Також 30.05.2024 між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №2 до договору № 479234-КС-002 про надання кредиту (далі - додаткова угода). Відповідно до умов додаткової угоди сторони домовились внести зміни в п. 2.7 договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 06.02.2025». До теперішнього часу боржник свої зобов?язання за кредитним договором № 479234-КС-002 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідачка вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. ТОВ «Бізнес Позика» не нараховувало та не просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача жодну неустойку (у формі пені чи штрафів). ТОВ «Бізнес Позика» просить стягнути з відповідачки лише заборгованість по тілу, процентах та комісії за надання кредиту, які були нараховані відповідно до умов кредитного договору та норм Цивільного кодексу України. Також хоче звернути особливу вагу суду на те, що ТОВ «Бізнес Позика» не нараховувало жодних процентів після закінчення строку дії кредитного договору. Зважаючи на те, що відповідачка належним чином не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, станом на 23.04.2025 наявна заборгованість у розмірі 63069,69 грн., з яких: 14248,51 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту та 48821,18 грн. - сума прострочених платежів по процентах.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.05.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачці у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Витребувано у АТ «ПУМБ» інформацію, що містить банківську таємницю.

12.05.2025 до суду надійшла витребувана судом інформація (а.с. 62-72).

18.06.2025 судом ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором про надання кредиту № 479234-КС-002 від 03.12.2023 станом на 23.04.2025 в розмірі 63069 (шістдесят три тисячі шістдесят дев`ять) гривень 69 копійок, а також 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору.

03.09.2024 представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Лабік Г.І. подав до суду заяву про перегляд заочного рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.06.2025.

Ухвалою суду від 27.07.2025 заочне рішення скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

03.12.2023 ТОВ "Бізнес Позика" (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) уклали договір № 479234-КС-002 про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з умовами даного договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 15000,00 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів. Строк кредиту - 16 тижнів. Стандартна процентна ставка: в день 2,00, фіксована. Занижена процентна ставка: в день 1,16103334, фіксована. Комісія за надання кредиту - 2250,00 грн. Загальний розмір наданого кредиту - 15000,00 грн. Строк дії договору - до 24.03.2024. Орієнтована загальна вартість кредиту - 31520,00 грн. (п. 2). У договорі відображено графік платежів (п.п. 3.2.3). Договір про надання кредиту підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с. 31-33).

Позивачем також долучено візуальну форму послідовності дій клієнта ОСОБА_1 щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 479234-КС-002 від 03.12.2023 в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті https://my.bizpozyka.com/ (а.с. 34).

На підтвердження здійснення вищевказаних послідовностей позивач долучив до матеріалів позову паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено, що 03.12.2023 відповідачку було ознайомлено з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, що були надані, виходячи з обраних нею умов кредитування, а також які наслідки можуть настати в разі невиконання нею своїх зобов`язань (а.с. 23-24).

Також до матеріалів справи долучено умови пропозиції (оферти) укласти договір № 479234-КС-002 про надання кредиту та прийняття (акцепту) пропозиції щодо укладення договору, які відповідають тим умовам, які відображені в самому договорі про надання кредиту № 479234-КС-002 від 03.12.2023 (а.с. 25-30).

Згідно з листом директора ТОВ «ПРОФІТГІД» ними було здійснено успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача, а саме: ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" 03.12.2023 здійснило перерахування коштів у розмірі 15000,00 грн. на картку № НОМЕР_1 . Призначення платежу: перерахування коштів ОСОБА_1 згідно з кредитним договором № 479234-КС-002 від 03.12.2023 (а.с. 35).

На виконання ухвали суду про витребування доказів АТ«ПУМБ» скерувало на адресу суду лист, в якому зазначило, що картка № НОМЕР_1 випущена на ім`я ОСОБА_1 , та надало виписку по рахунку та звіт по транзакціях, з яких встановлено, що 03.12.2023 на рахунок відповідачки надійшли кошти у розмірі 15000,00 грн. (а.с. 62-71).

05.02.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до договору № 479234-КС-002 про надання кредиту. Відповідно до умов додаткової угоди сторони домовились внести зміни, зокрема, в п. 2.7 договору та викласти його в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 02.09.2024» (а.с. 36-39).

Крім того, 30.05.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №2 до договору № 479234-КС-002 про надання кредиту. Відповідно до умов додаткової угоди сторони, зокрема, домовились внести зміни в п. 2.7 договору та викласти його в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 06.02.2025».

Згідно з п 4 додаткової угоди № 2, враховуючи умови додаткової угоди, загальна вартість кредиту в частині заборгованості, що вказана в п. 1 додаткової угоди, становить 66591,03 грн. (а.с. 40-43).

Як встановлено з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 479234-КС-002 від 03.12.2023, у відповідачки станом на 23.04.2025 наявна заборгованість у розмірі 63069,69 грн., з яких: 14248,51 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту та 48821,18 грн. - сума прострочених платежів по процентах (а.с. 44-50), що також підтверджується довідкою про стан заборгованості (а.с. 51).

Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачкою заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.

Оцінка суду:

суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 03.12.2023 відповідачка уклала з ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» договір № 479234-КС-002 про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2801, який був надісланий на номер останньої.

Крім того, відповідачка 05.02.2024 уклала з ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» додаткову угоду № 1 до договору № 479234-КС-002 про надання кредиту, а 30.05.2024 додаткову угоду №2 до договору № 479234-КС-002 про надання кредиту, шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-1979 та UA-9244 відповідно, які були надіслані на номер останньої.

У вказаному договорі та додаткових угодах визначені умови кредитування, про що вказано вище, де, серед іншого, обумовлений і розмір відсотків, які нараховуються на кредит, і сплата комісії, а також визначено строк кредитування та графік платежів, з чим відповідачка погодилася.

На підтвердження фактичного переказу коштів за спірним кредитним договором позивачем до позову додано лист директора ТОВ «ПРОФІТГІД», в якому зазначено, що ними було здійснено успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача, а саме: ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" 03.12.2023 здійснило перерахування коштів у розмірі 15000,00 грн. на картку № НОМЕР_1 . Призначення платежу: перерахування коштів ОСОБА_1 згідно з кредитним договором № 479234-КС-002 від 03.12.2023 (а.с. 35), що також підтверджується листом АТ«ПУМБ» від 06.05.2025, в якому зазначено, що картка № НОМЕР_1 випущена на ім`я ОСОБА_1 та випискою по рахунку, звітом по транзакціях, з яких встановлено, що 03.12.2023 на рахунок відповідачки надійшли кошти у розмірі 15000,00 грн. (а.с. 62-71). При цьому номер вказаного рахунку знайшов своє відображення у розділі 8 «Реквізити та підписи сторін» спірного договору та кошти були отримані шляхом безготівкового переказу відповідно до п. 3.1 вказаного договору.

З огляду на вищевказане, твердження представника відповідачки, зазначені у заяві про перегляд заочного рішення, про неотримання ОСОБА_1 кредитних коштів є не спроможними.

Отже, встановленими вище обставинами підтверджується факт укладення між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 кредитного договору № 479234-КС-002 від 03.12.2023, отримання останньою кредитних коштів та те, що відповідачка ознайомилася і погодилася з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем електронні документи є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Разом з тим відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконувала, чого також вона не заперечує у заяві про перегляд заочного рішення, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором, яка станом на 23.04.2025 складає 63069,69 грн., з яких: 14248,51 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту та 48821,18 грн. - сума прострочених платежів по процентах.

Заперечуючи у заяві про перегляд рішення проти правильності розрахунку та розміру заборгованості по відсоткам, доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачки суду не надала, не подала будь-яких доказів на спростування користування нею наданими їй позикодавцем кредитними коштами, а також не подала будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19 вказано, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд у будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

У постанові Верховного Суду від 12 квітня 2023 року у справі № 569/15311/21 (провадження № 61-11750св22) зазначено, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника (іпотекодавця) на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню. У справі, яка переглядається, відповідачі не заперечували проти розміру заборгованості, не спростовували його. Маючи сумніви у визначенні дійсного розміру заборгованості за іпотечним договором, суди не визначили його відповідно до умов кредитного договору.

З огляду на наведені правові позиції, суд, маючи сумніви у правильності розрахунку, наданому позивачем, вважає за необхідне самостійно визначити дійсний розмір заборгованості відповідно до умов кредитного договору, з урахування вимог законодавства чинного на період формування складових суми заборгованості за спірним кредитним договором.

Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.

Статтею 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023.

Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.

Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що, починаючи з 24 грудня 2023 року, денна процентна ставка має бути не більше 2,5%, з 22 квітня 2024 року - не більше 1,5%, а з 20 серпня 2024 року - не більше 1%.

Кредитний договір № 479234-КС-002 від 03.12.2023, з урахування додаткових угод № 1 від 05.02.2024 та № 2 від 30.05.2024, яким строк на який надається кредит продовжено, укладений строком на 62 тижнів до 06.02.2025.

Беручи до уваги, умови п. 2.4, 3.2 договору № 479234-КС-002 від 03.12.2023, які передбачають розмір процентних ставок та порядок їх нарахування, а також умови п. 5.2, 5.5 додаткової угоди № 1 від 05.02.2024 та п. 5.2, 5.4 додаткової угоди № 2 від 30.05.2024, якими внесено зміни у п. 2.4, 3.2 спірного кредитного договору, враховуючи п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», суд дійшов висновку, що до 19.08.2024 включно позивач правомірно здійснював нарахування відсотків за користування кредитом у розмірах, що узгоджується з відповідними вимогами законодавства чинного на період формування складових суми заборгованості, та розмір заборгованості станом на вказану дату складає 34781,16 грн., з яких: 14248,51 грн. заборгованості за тілом кредиту та 20532,65 грн. заборгованості за відсотками.

Водночас, з 20.08.2024 денна процентна ставка повинна становити не більше 1%, однак, позивач здійснював нараховував процентну ставку в розмірі 1,16103334 % в день, що суперечать вимогам ЗУ «Про споживче кредитування»

Таким чином, заборгованість за відсотками період з 20.08.2024 по 06.02.2025 (171 день) складає 24364,95 грн. (14248,51 грн. х 1 % х 171 днів).

З огляду на, що загальний розмір заборгованості відповідачки за відсотками за вказаним кредитним договором становить 44897,60 грн. (20532,65 грн. + 24364,95 грн.).

А тому, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідачка істотно порушила умови укладеного з позивачем договору № 479234-КС-002 від 03.12.2023, а, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашала кредит та проценти за користування ним, суд дійшов висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 59146,11 грн., з яких: 14248,51 грн. заборгованості за тілом кредиту та 44897,60 грн. заборгованості за відсотками, а у задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю.

Розподіл судових витрат:

відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з платіжною інструкцією від 21.04.2025 позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. (а.с. 21).

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2271,70 грн. (59146,11 грн. х 2422,40 грн. / 63069,69 грн.).

На підставі викладеного, ст.ст. 509, 526, 527, 610, 626, 628, 639, 1054 ЦК України, ст.ст. 8, 12, п.17 Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування», ст.ст. 3, 12, 13 ЗУ «Про електронну комерцію», ст.ст. 12, 141, 178, 211, 247 ЦПК України та керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором про надання кредиту № 479234-КС-002 від 03.12.2023 станом на 23.04.2025 в розмірі 59146 (п`ятдесят дев`ять тисяч сто сорок шість) гривень 11 копійок, з яких: 14248,51 грн. заборгованості за тілом кредиту та 44897,60 грн. заборгованості за відсотками.

В іншій часині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одну) гривню 70 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», адреса: Київ, бульвар Л.Українки, 26, офіс 411, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: