Справа №345/4739/25
Провадження № 2/345/2111/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2025 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Якиміва Р.В.

за участю секретаря судового засідання Гладенької Л.Ф.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку, кадастровий номер: :06:001:0112 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0.9852 га, яка знаходиться на території Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківська область, яка належала ОСОБА_3 на праві приватної власності згідно Державного акту від 26.04.2001, серія ІІ-ІФ №013231 після смерті матері ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 якому належала вищезазначена земельна ділянка. Після смерті ОСОБА_3 , позивачка спадщину прийняла та звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва через те, що в правовстановлюючому документі про право приватної власності на землю виданому на імя спадкодавця ОСОБА_3 вказано, що воно видане 26.04.2001 року , тобто після смерті спадкодавця. Тому позивачка звернулася до суду та просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове майно.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 29.08.2025 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче відкрите судове засідання, встановлено відповідачам строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов.

26.09.2025 представник позивачки адвокат Кобзан Р.М. подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують та просить суд його задоволити.

22.09.2025 від відповідачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов визнає.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити за результатами проведення підготовчого судового засідання.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до фотокопій свідоцтв про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 .

Згідно Державного акту від 26.04.2001, серія НОМЕР_1 ОСОБА_3 згідно рішення сесії Войнилівської селищної ради від 24.11.2000 передано у власність земельну ділянку, кадастровий номер: :06:001:0112 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0.9852 га, яка знаходиться на території Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківська область.

Відповідно до довідки Войнилівської селищної ради від 19.06.2025 ОСОБА_3 , який помер в 1997 була виділена земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,9860 га в селищі Войнилів урочище «Дуброва».

Відповідно до технічної документації із землеустрою встановлено межі земельної ділянки в натурі згідно Державного акту від 26.04.2001, серія ІІ-ІФ №013231 кадастровий номер: :06:001:0112 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0.9852 га, яка знаходиться на території Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківська область.

У відповідності до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 18.03.2025 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер: :06:001:0112 розміром 0.9852 га складає 31972,8 грн..

Як вбачається з матеріалів справи, нотаріус 08.04.2025 відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 через те, що в правовстановлюючому документі про право приватної власності на землю виданому на імя спадкодавця ОСОБА_3 вказано, що воно видане 26.04.2001 року , тобто після смерті спадкодавця.

Таким чином, виник спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 ..

Оцінка суду:

Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Положення статті 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як передбачено ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п. г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Судом встановлено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 позивачка прийняла спадщину і звернулася до нотаріальної контори про прийняття та оформлення спадщини, однак не отримала свідоцтво про право на спадщину за законом через те, що в правовстановлюючому документі про право приватної власності на землю виданому на імя спадкодавця ОСОБА_3 вказано, що воно видане 26.04.2001 року, тобто після смерті спадкодавця, право на набуття власності вказаної земельної ділянки виникло у ОСОБА_3 до його смерті та в подальшому було технічно проведена відповідно державна реєстрація.

Оскільки, позивачка належно та вчасно прийняла спадщину, після смерті ОСОБА_3 , відповідачка на спадкове майно не претендує, визнала позов та не заперечує проти його задоволення, тому за таких обставин суд вважає, що за нею слід визнати право власності на заявлене спадкове майно за законом.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1217,1218,1222,1223, 1261,1268, 1269,1270 ЦК України, ст. 152,81 ЗК України, керуючись ст.ст. 200, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку, кадастровий номер: :06:001:0112 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0.9852 га, яка знаходиться на території Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківська область, яка належала ОСОБА_3 на праві приватної власності згідно Державного акту від 26.04.2001, серія ІІ-ІФ №013231 після смерті матері ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя