П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 року м. Київ

Справа №753/21221/24

Апеляційне провадження №22-ц/824/10104/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Верланова С.М., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва, постановлену під головуванням судді Сирбул О.Ф. 05 листопада 2024 року у м. Києві та рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року, у справі за позовом Житлового кооперативу «Трикотажник 4» до ОСОБА_1 про стягнення боргу зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за спожиті комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В

У жовтні 2024 року ЖК «Трикотажник 4» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, за спожиті комунальні послуги у розмірі 27872,89 грн, яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 21562,14 грн, 3% річних у розмірі 948,67 грн та 5 362,08 грн - інфляційної складової боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 зареєстрований та є власником квартири АДРЕСА_1 , споживає житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території, при цьому не виконує зобов`язання по їх оплаті, в зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість, яку позивач просить суд стягнути з відповідача з урахуванням інфляційних нарахувань та 3 % річних.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за позовом Житлового кооперативу «Трикотажник 4» до ОСОБА_1 про стягнення боргу зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за спожиті комунальні послуги.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року позов Житлового кооперативу «Трикотажник 4» до ОСОБА_1 про стягнення боргу зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за спожиті комунальні послуги - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Житлового кооперативу «ТРИКОТАЖНИК 4» заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 21562,14 грн, 3% річних у розмірі 948,67 грн та інфляційної складової боргу у розмірі 5 362,08 грн, а всього 27 872,89 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Житлового кооперативу «ТРИКОТАЖНИК 4» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2880,00 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач правомірно звернувся із позовом до відповідача, оскільки відповідач користувався послугами, проте не сплачував їх.

Не погодився із зазначеними судовими рішеннями відповідач, ним подана апеляційна скарга, в якій стверджується про порушення судом норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з неповним з`ясування обставин, що мають значення для справи. Відповідач вказує на те, що члени Правління, які приймали участь в обранні Голови кооперативу не мали підтвердження, що вони згідно п.п. 3.3.-3.5 приймались до складу членів Кооперативу, оскільки немає документів заявницько-протокольної форми про вступ до членів кооперативу.

Вказує, що позивачем не було надано протоколів, що означає, що члени Правління на чолі з Головою привласнили собі владні повноваження у кооперативі.

Звертає увагу, що ні дочки позивача, ні Орган опіки Дарницького району міста Києва, до справи залучені не були, що є підставою для скасування рішення.

Вказує, що позивачем не було надано суду першої інстанції доказів на підтвердження того, що відповідач був членом кооперативу та житлово-комунальні послуги надавались на договірних засадах.

Щодо оскарження ухвали про відкриття провадження вказує, що як вбачається з самої ухвали, в резолютивній частині було зазначено: «Копію даної ухвали надіслати сторонам у справі та копію позовної заяви із доданими до неї матеріалами».

Натомість, відповідач вказує, що вказану ухвалу він не отримував, судові повстки про виклик до суду йому не надсилались, а тому вказана ухвала підлягає скасуванню разом з рішенням суду.

На підставі вищевикладеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу про відкриття провадження та ухвалити нове судове рішення яким закрити провадження.

Позивач не скористався своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.2 ст. 353 ЦПК України, заперечення на ухвали ,що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

У порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому ст. 185 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з такого.

По суті спору судом встановлені наступні обставини. Судом встановлено,що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 24 жовтня 2024 року відповідач та є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , іншими співвласниками є ОСОБА_2 , її частка - та ОСОБА_3 ,в якої частка - частина /а.с.25/.

Позив у довідці, виданій ним 18 жовтня 2024 року зазначає, що доньки відповідача, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є неповнолітніми /а.с.45/.

З матеріалів справи вбачається, що ЖК «Трикотажник-4» забезпечує експлуатацію та обслуговування багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_3 та утримує його прибудинкову територію /а.с.11/.

Рішенням загальних зборів ЖК «Трикотажник - 4» від 17 квітня 2019 року, оформленим протоколом № 4/2019 було прийнято рішення про затвердження розміру внеску на управління будинком, утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 5,00 грн за кв.м. для 2-15 поверхів та 4,48 грн за кв.м. для 1-го поверху.

Рішенням загальних зборів ЖК «Трикотажник - 4» від 17 квітня 2024 року, оформленим протоколом № 5/2024 було прийнято рішення про затвердження розміру внеску на управління будинком, утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 8,21 грн за кв.м. для 2-15 поверхів та 7,69 грн за кв.м. для 1-го поверху./а.с.135-136/.

За змістом п. 1.4 наявної в матеріалах справи копії Статуту кооперативу, який було затверджено загальними зборами членів Кооперативу Протокол №2/2016 від 26 листопада 2016 року, ЖК ««Трикотажник - 4» організований для ведення спільної господарської діяльності та іншої діяльності, яка була створена з метою будівництва багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_4 для його членів та членів їх сімей та подальшої експлуатації та управління цим будинком на засадах самоврядування.

Відповідно до п.3.1, 3.3., 3.5. Статуту членами Кооперативу можуть бути громадяни України, особи громадянства та іноземці, юридичні особи, які мають право власності на квартиру, нежитлове приміщення в будинку АДРЕСА_4 , набули повну цивільну дієздатність, виявили бажання брати участь у діяльності Кооперативу та зобов`язались дотримуватись положень цього Статуту.

Рішення про прийняття особи до складу членів Кооперативу приймається Правлінням Кооперативу та підлягає затвердженню простою більшістю голосів на Загальних зборах Кооперативу.

Питання про вступ нових членів до складу Кооперативу вноситься Головою Правління на розгляд Правління Кооперативу.

Згідно п. 4.1.1 Статуту, Вищим органом кооперативу є Загальні збори членів кооперативу /а.с. 12-22/.

До компетенції загальних зборів членів належить, зокрема: Визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу.

Частиною 1 ст. 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Згідно з вимогами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 94 ГК України кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом. Порядок організації та діяльності житлово-будівельних кооперативів установлюється Житловим кодексом УРСР, Цивільним, Земельним кодексами України, Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу та іншими актами законодавства України.

Житлово-будівельний кооператив діє на основі статуту, прийнятого відповідно до Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу загальними зборами громадян, які вступили до організованого кооперативу, і зареєстрованого в установленому порядку (ст. 137 Житлового кодексу УРСР).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про кооперацію» Кооператив створюється його засновниками на добровільних засадах.

Засновниками кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, а також юридичні особи України та іноземних держав, які беруть участь у діяльності кооперативів через своїх представників.

Рішення про створення кооперативу приймається його установчими зборами.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про кооперацію» членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу.

Членом кооперативу може бути фізична особа, яка досягла 16-річного віку і виявила бажання брати участь у його діяльності.

Кооператив зобов`язаний вести облік своїх членів та видати кожному з них посвідчення про членство.

Статтею 11 Закону визначено, що вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом.

Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу.

Статтею 12 Закону України « Про кооперацію» визначено, що основними правами члена кооперативу є:

- участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління;

- користування послугами кооперативу;

- одержання кооперативних виплат та виплат на паї;

- одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом;

- право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб;

- право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Основними обов`язками члена кооперативу є:додержання статуту кооперативу, виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу, виконання своїх зобов`язань перед кооперативом, сплата визначених статутом кооперативу внесків.

Законами, що регулюють діяльність окремих типів кооперативів або кооперативів за напрямами їх діяльності, та статутом кооперативу можуть бути передбачені додаткові права та обов`язки його членів.

В порядку, визначеному ст. 24 Закону України «Про кооперацію» кооперативи реалізують товари та надають послуги за цінами і тарифами, встановленими самостійно; кооперативи мають право реалізувати товари та надавати послуги за цінами і тарифами, що встановлюються на договірних засадах, окремо для членів кооперативу та інших осіб.

Статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність (cт.8 ЗУ «Про кооперацію» (№1087-V від 10 липня 2003 року).

Спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року.

За визначеннями наданими у п.п. 5,6,12 ст.1 Закону України «Про комунальні послуги»:

житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (п.5);

індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п.6);

послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору (п.12);

управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб (п.14).

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В порядку визначеному ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідач є власником частини квартири АДРЕСА_1 .

У межах даного предмета спору доказуванню підлягали обставини, пов`язані з встановленням обставин наявності: договірних правовідносин між сторонами у справі; права у позивача і зобов`язання відповідача у справі щодо сплати заборгованості за спожиті послуги.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 24 жовтня 2024 року, доньки відповідача, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є власниками інших частки квартири кожна за адресою: АДРЕСА_2 .

З довідки, наданої позивачем до позову, вбачається, що доньки ОСОБА_1 станом на 18 жовтня 2024 року є неповнолітніми, разом з тим, будь яких доказів на підтвердження вказаного до суду першої інстанції позивачем надано не було, а тому не можна вважати, що відповідач ОСОБА_1 є їх законним представником. Крім того, колегія суддів звертає увагу, що вказана довідка містить скан копію підпису Голови правління ЖК «Трикотажник-4», а не оригінал, що ставить під сумнів її належність і допустимість як доказу.

Крім того, позивачем не було надано будь яких доказів, на підтвердження того, що відповідач є членом ЖК «Трикотажник-4», зокрема, заяви про вступ до житлового кооперативу, як того вимагає Закон України «Про кооперацію».

Також кооператив зобов`язаний вести облік членів, проте позивачем не було надано ні в суді першої ні в суді апеляційної інстанції документи, які підтверджували членство відповідача в даному кооперативі, списків членів вказаного кооперативу і т.п.

Таким чином, колегія суддів зробила висновок, що позивачем не доведено, що відповідач є членом кооперативу і, відповідно, що на нього розповсюджується дія прийнятого кооперативом рішення.

Щодо доводів відповідача відносно оскарження ухвали про відкриття провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Стороною позивача також не надані дані про наявність укладеного з відповідачем договору.

В доводах апеляційної скарги відповідач вказує на відсутність даних про вручення ухвали про відкриття провадження. Проте, вказане не має правового значення на оцінку її законності. За загальним правилом, провадження у справі відкривається за місцем проживання відповідача і ці вимоги є додержаними.

Таким чином, ухвала суду про відкриття провадження та призначення справи до розгляду була постановлена з вимогами діючого законодавства, вказане не впливає на законність рішення суду.

Щодо доводів відповідача про винесення окремої ухвали, колегія суддів вважає недоцільним, відповідачем не було наведено обгрунтованих підстав для постановлення такої ухвали, а тому вказана заява не підлягає до задоволення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення судупершої інстанціїпідлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

В порядку ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Житлового кооперативу «Трикотажник - 4» до ОСОБА_1 про стягнення боргу зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за спожиті комунальні послуги - залишити без задоволення.

Стягнути з Житлового кооперативу «Трикотажник - 4» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 4542, 00 грн.

Позивач: Житловий кооператив «Трикотажник - 4» (02095, м. Київ ,вул. Срібнокільська, 14, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: С.М. Верланов

Н.В. Поліщук