Справа № 639/5505/25
Провадження № 2-о/639/143/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Харків

Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Борисенка О.О.,

секретаря судового засідання Семенюк А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу № 639/5505/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Харківський національний університет імені В.Н. Каразіна, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

установив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Новобаварського районного суду міста Харкова із заявою, зазначивши заінтересованими особами Харківський національний університет імені В.Н. Каразіна, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якій просила встановити факт належності їй диплому НОМЕР_1 від 01.07.1989, виданого Харківським державним університетом ім. О.М. Горького на ім`я ОСОБА_2 .

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що у період з 01.09.1984 по 01.07.1989 вона навчалась в Харківському державному університеті ім. О.М. Горького за спеціальністю «французька мова та література», та їй присвоєно кваліфікацію філолог, викладач французької мови і літератури, перекладач, що підтверджується копією диплому НОМЕР_1 від 01.07.1989 Харківського державного університету ім. О.М. Горького (після перейменування на підставі Указу Президента України №1313/99 «Про надання статусу національного Харківському державному університету» від 11.10.1999 Харківський національний університет ім. В.Н. Каразіна. Диплом ТБ № 815360 від 01.07.1989 оформлений у 1989 році відповідно до даних паспорта заявника радянського зразка та виданий на ім`я ОСОБА_2 . У 1997 році при зміні паспорта її прізвище « ОСОБА_3 » вписано як « ОСОБА_4 ». Невідповідність паспортним даним її імені у дипломі НОМЕР_2 від 01.07.1989 створює перешкоди у реалізації прав заявника, зокрема на працю та пенсію.

07.08.2025 ухвалою суду заяву прийнято до розгляду, відкрито окреме провадження, призначено судове засідання (а.с.30).

Заявник ОСОБА_1 заяву про встановлення факту підтримала та просила її задовольнити, розглянути справу без її участі, про що зазначила у поданій 29.09.2025 до суду заяві.

Заінтересована особа Харківський національний університет імені В.Н. Каразіна в особі її представника Губіна М.Г., який діє на підставі довіреності, подала заяву про розгляд справи без її участі (а.с.36-38).

Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, її представник на розгляд справи не з`явився, жодних заяв чи клопотань від заінтересованої особи до суду не надходило.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд не здійснював.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії диплому НОМЕР_1 , виданого Харківським державним університетом ім. О.М. Горького 01.07.1989, р. № 365, вказаний диплом виданий на ім`я « ОСОБА_2 , в тому що вона у 1984 році вступила до Харківського державного університету ім. О.М. Горького і в 1989 році закінчила повний курс названого університету за спеціальністю французька мова та література. Рішенням Державної екзаменаційної комісії від 05.06.1989 їй присвоєно кваліфікацію філолог, викладач французької мови і літератури, перекладач (а.с.9).

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 , складеного російською мовою, 10.10.1987 укладено шлюб між « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_6 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища « ОСОБА_7 ».

Відповідно до копії паспорту НОМЕР_4 , повне ім`я заявника записано українською мовою як « ОСОБА_1 », та російською мовою як « ОСОБА_8 » (а.с.6-7).

Відповідно до копії про присвоєння ідентифікаційного номеру, свідоцтва про розірвання шлюбу, довідки про реєстрацію місця проживання особи, прізвищем заявника є ОСОБА_4 (а.с.8,12,13).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема на підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, заява розглядається в порядку окремого провадження.

Частиною першою ст. 318 ЦПК України передбачено, що заявник у своїй заяві зобов`язаний зазначити який факт він просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

В п. 12 вказаної Постанови зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Отже, факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючого документу диплому НОМЕР_1 від 01.07.1989, виданого Харківським державним університетом ім. О.М. Горького на ім`я ОСОБА_2 , знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації її права на працю та призначення пенсії.

Керуючись ст. 4, 5, 13, 76-81, 247, 265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючого документу диплому НОМЕР_1 від 01.07.1989, виданого Харківським державним університетом ім. О.М. Горького на ім`я ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Харківський національний університет імені В.Н. Каразіна, , адреса місцезнаходження: м. Харків, м-н Свободи, буд. 4.

Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, , юридична адреса: м. Харків, м-н Свободи, буд. 5, 3-й під., 2-й поверх.

Повне рішення складено 29.09.2025.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Олександр БОРИСЕНКО