Справа № 476/684/25
Провадження № 2/476/353/2025

У Х В А Л А
про забезпечення позову
25.09.2025 року суддя Єланецького районного суду Миколаївської області Чернякова Н.В. розглянувши заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства "Еліта-агро" про стягнення заборгованості з орендної плати та розірвання договору оренди землі
В С Т А Н О В И Л А :
22.09.2025 року представник позивачки, адвокат Буров С.В. звернувся в суд з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ФГ "Еліта-агро" про стягнення заборгованості з орендної плати та розірвання договору оренди землі.
Разом з позовною заявою представник позивачки надав заяву про забезпечення позову, в якій зазначав, що 16.11.2012 року між позивачкою та ФГ "Еліта-агро" укладено договір оренди землі. Відповідач з 2021 року має заборгованість за користування землею і в добровільному порядку не сплачує, є підстави вважати, що в майбутньому також буде ухилятися від погашення заборгованості.
Вважає, що вказані дії свідчать про те, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Так, відповідно ч.ч. 1, 4 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.
Вбачаю за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи за наявними доказами.
Вивчивши заяву про забезпечення позову, приходжу до слідуючого висновку.
Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Накладення арешту на майно та заборона вчиняти певні дії є видами забезпечення позову, передбаченими п. п. 1, 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.
Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність, та брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Також, відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову, зокрема, і заборонити вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном).
Із викладеного слідує, що заходи забезпечення позову застосовуються для гарантування виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.
За змістом частини третьої статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
В заяві про забезпечення позову не вказано на яких рахунках та в яких банківських установах перебувають грошові кошти відповідача, що необхідні для забезпечення позову. Відсутність вказаних відомостей про рахунки відповідача не дає змоги визначити співмірність засобів забезпечення позову із заявленими вимогами. Також заявником не вказано обставин та не надано доказів, на підтвердження обставин, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених положеннями ч.2 ст.149 ЦПК України.
Заходи забезпечення позову не повинні порушувати принципу змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.
На підставі викладеного приходжу до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Одночасно слід роз`яснити, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення, заявник не позбавлений можливості повторно заявити аналогічне клопотання.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 149, 153, 157 ЦПК України,
У задоволенні заяви про забезпечення позову у межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства "Еліта-агро" про стягнення заборгованості з орендної плати та розірвання договору оренди землі відмовити.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Суддя Н.В. Чернякова