Виноградівський районний суд Закарпатської області
_______________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3871/25
Номер провадження 2/299/1360/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19.09.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд, Закарпатської області у складі головуючого судді А.А.Надопта, секретар судового засідання О.М.Стрижак, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовом органу опіки і піклування Королівської селищної ради до ОСОБА_1 , третя особа- служба у справах дітей Королівської селищної ради про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

В суді перебуває цивільна справа за позовом органу опіки і піклування Королівської селищної ради до ОСОБА_1 , третя особа- служба у справах дітей Королівської селищної ради про позбавлення батьківських прав, в якій вони просить суд позбавити відповідачку батьківських /материнських/ прав відносно сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обгрунтовуючи свої вимоги представник позивача зазначає, що сім`я відповідачки ОСОБА_1 знаходиться під соціальним супроводом у зв`язку із складними життєвими обставинами від 03 червня 2024 року. Діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувають на обліку служби у справах дітей Королівської селищної ради, як такі де батьки, або особи що їх заміняють ухиляються від виконання батьківських обов`язків з 20.06.2024 року. Відповідачка ОСОБА_1 не виконує батьківські обов`язки, часто залишає дітей вдома самих, зловживає алкоголем. Згідно висновку оцінки потреб сім`ї складеного центром надання соціальних послуг встановлено, що сім`я є малозабезпеченою, відсутні умови для проживання, в будинку антисанітарія.

02.06.2025 року соціальними службами здійснено акт обстеження умов проживання до сім`ї ОСОБА_4 . Згідно акту обстеження умов проживання №01-14/185 від 02.06.2025 року умови проживання незадовільні, потребують покращення. В будинку брудно. Санітарно-гігієнічні умови помешкання не відповідають нормам. Мати не створює жодних умов для виховання та розвитку дітей. В будинку відсутні -водо, -газопостачання, тобто мати неналежним чином виконує батьківські обов`язки відносно дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду клопотання в якому підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві та просив такі задоволити, а також просив розглянути справу у їх відсутності

Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином неодноразово, про що свідчить судова повістка та оголошення на вебсайті Виноградівського районного суду, причини неявки суду не повідомила.

Представник служби у справах дітей Королівської селищної ради , в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, підтримав позовні вимоги

Враховуючи, що відповідачка повідомлена належним чином вкотре не з`явилася до суду без повідомлення причин, не подала відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Отже, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, в тому числі і зміст Висновку органу опіки та піклування від 21.08.2025 р., суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод 1950р. кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановлений законом, який вирішить спір щодо його права та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суди, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя (ст.5 ч.1 ЦПК), суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Завданнями цивільного судочинства (ст.2 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.89 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.76-88 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.12,13,78,81,82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд вважає, що правовідносини, які склались між сторонами, врегульовані нормами Сімейного Кодексу України.

При вирішенні даного спору суд виходить з того, що право на особисте та сімейне життя гарантовано Конституцією України, згідно до якої ніхто не може зазнавати втручання в його особисте та сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст.32 Конституції України); сім`я, дитинство, материнство та батьківство охороняється державою (ст.51 Конституції України).

Так, у відповідності до ст.164 ч.1 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Діти та батьки відповідно до ст.14 Закону України «Про охорону дитинства» не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Визначаючи основні інтереси дитини в кожному конкретному випадку, слід враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли сім`я особливо непридатна або виразно неблагополучна; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечити її розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, яке не є неблагополучним.

З огляду на принципи, проголошені Європейським судом з прав людини, для розлучення дитини з батьками суд встановлює: 1) провинну поведінку батьків; 2) справжню небезпеку умов для дитини; 3) доказову базу зазначених обставин; 4) застосування тимчасових проміжних заходів до батьків; 5) обов`язкове слухання свідчень самої дитини.

Сімейний кодекс України закріпив вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав і найпоширеніші з них це ухилення від виконання своїх обов`язків із виховання дитини

Як визначив Верховний Суд України, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків - це коли вони не дбають про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя.

Мається на увазі, що батьки не забезпечують необхідне харчування, медичний догляд, лікування дитини, а це негативно впливає на її фізичний розвиток як складник виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, потрібному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для здобуття освіти.

З матеріалів справи встановлено, що сім`я відповідачки ОСОБА_1 знаходиться під соціальним супроводом у зв`язку із складними життєвими обставинами від 03 червня 2024 року. Діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувають на обліку служби у справах дітей Королівської селищної ради, як такі де батьки, або особи що їх заміняють ухиляються від виконання батьківських обов`язків з 20.06.2024 року. Дана громадянка не виконує батьківські обов`язки, часто залишає дітей вдома самих, зловживає алкоголем. Згідно висновку оцінки потреб сім`ї складеного центром надання соціальних послуг встановлено, що сім`я є малозабезпеченою, відсутні умови для проживання, в будинку антисанітарія.

02.06.2025 року соціальними службами здійснено акт обстеження умов проживання до сім`ї ОСОБА_4 . Згідно акту обстеження умов проживання №01-14/185 від 02.06.2025 року умови проживання незадовільні, потребують покращення. В будинку брудно. Санітарно-гігієнічні умови помешкання не відповідають нормам. Мати не створює жодних умов для виховання та розвитку дітей. В будинку відсутні -водо, -газопостачання, тобто мати неналежним чином виконує батьківські обов`язки відносно дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Комісія дійшла висновку, що умови даної родини жодним чином не покращилися, складні життєві обставини не мінімізовані, стан ще більше погіршився. Антисанітарні умови в будинку не покращуються (стан непридатний для проживання, немає ні електропостачання, ні опалення, ні води. В будинку відсутні вікна, замість яких набиті плівка та теплі ковдри, серед хати і в кімнатах гори сміття, двір схожий стихійне сміттєзвалище).

На відповідачку ОСОБА_1 неодноразово складались протоколи про адміністративні порушення, а саме 27.07.2025 р. надійшло повідомлення зі служби 102 про те що у м.Виноградів, неповнолітній ОСОБА_2 займався жебракуванням. На матір дитини складено адміністративний протокол за ст..184 КУпАП. 18.06.2025 отримано заяву про те, що неповнолітнього ОСОБА_2 доставлено до приймального відділення в стані алкогольного сп`яніння. Також, складено відповідний адміністративний протокол за ч.2 ст.184 КУпАП.

Як зазначено у Висновку оцінки потреб сім`ї та Акті Оцінки потреб сім`ї/особи Центру надання соціальних послуг Королівської селищної ради сім`я ОСОБА_1 має ознаки, що спричинили складні життєві обставини, а саме те, що мати не належно виконує батьківські обов`язки по вихованню дітей, вживає алкогольні напої. Мати усвідомлює свої дії, однак не готова до співпраці та не реагує на зауваження щодо своєї поведінки.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, ОСОБА_2 ., ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження дитини відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до характеристики, виданої Королівською селищною радою від 18.07.2025р.№04-08/1015 громадянка ОСОБА_1 народилася та проживає в с.Королево. За час проживання показала себе з негативної сторони. Зловживає спиртними напоями, у хаті безлад, розкидані речі, гори сміття, брудний посуд. З сусідами та односельчанами має погані відносини, не звертає уваги на критику щодо аморального способу життя. Веде аморальний спосіб життя. Активної участі в житті селища не приймає.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959р., як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Дитині повинні бути надані всі можливості та сприятливі умови для фізичного, розумового, духовного, морального розвитку, дитина повинна зростати під піклуванням та відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, морального та матеріального забезпечення, дитина має право на освіту, яка має бути обов`язковою, сприяти її загальнокультурному розвитку, відповідальність за освіту та навчання дитини лежить перш за все на її батьках.

Зазначенні міжнародні стандарти відображені в національному законодавстві, зокрема, статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя.

Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно положень Закону та роз`яснень, даних у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"(зі змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду № 20 від 19 грудня 2008 року) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є таким, коли суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених належними і допустимими доказами, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, правильно витлумачивши ці норми .

Звертаючись до суду з даним позовом, з урахуванням позовних вимог, позивач виходив з того, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню свого неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не цікавиться станом його здоров`я, розвитком, успіхами, Пленум Верховного Суду України в пунктах 15,16 постанови від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки на підставах, передбачених ст.164 СК України.

Так, ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом, зокрема, частиною 1 ст.164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.16 постанови Пленуму від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормальному самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків, проте таких фактів, які можна розцінити як ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Так, Законом визначено, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Отже, батько (мати) може бути позбавлений батьківських прав, лише у разі, встановлення наявності фактів злісного нехтування ним (ними) своїми батьківськими обов`язками щодо дитини, зокрема врахувавши бажання батька не спілкуватись з дитиною, й не бажання приймати участь у вихованні дитини.

Статтею 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Між тим, органу опіки та піклування подав до суду 29.08.2025 р. свій висновок органу опіки та піклування №02.01/266 від 07.08.2025р., відповідно до якого, з метою захисту прав та законних інтересів дитини, ОСОБА_1 має бути позбавлена батьківських прав відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з підстав, встановлених законом. Цього вимагають інтереси неповнолітньої дитини. Вирішення питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 дасть можливість забезпечити право дитини на виховання в сім`ї.

З приводу цього суд зазначає, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

З огляду на встановлене, суд приходить до переконання, що в ході судового розгляду справи встановлено беззаперечні, достатні та належні докази, які свідчать про умисне і свідоме ухилення відповідачки від виконання нею своїх материнських обов`язків по вихованню сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відтак позов підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог та керуючись ст.ст.10,12, 13,18,81,223,259,263-265,280-282 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов органу опіки і піклування Королівської селищної ради до ОСОБА_1 , третя особа- служба у справах дітей Королівської селищної ради про позбавлення батьківських прав - задоволити

Позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровану в АДРЕСА_1 , відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Передати неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на опікування органу опіки та піклування Королівської селищної ради.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського Апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Надопта А. А.