Справа № 527/2134/25
провадження 2/527/1014/25
24 вересня 2025 року м.Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - Олефір А.О.,
судових засідань - Семенової К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Глобине цивільну справу № 527/2134/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», який подано представником позивача Корнійчук Діаною Дмитрівною до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
10 липня 2025 року представник позивача звернулася до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, сформованим в системі «Електронний суд».
В обґрунтування позову представник зазначив, що 12.11.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1301-3331, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 5100,00 грн, стоком кредитування 300 днів, базовий період 21 день, знижена % ставка - 2,50 % в день, стандартна % ставка - 3,00 % в день. Позивач виконав умови договору, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі, шляхом перерахування коштів на картковий рахунок відповідача, зазначений відповідачем в особистому кабінеті.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, до позовної заяви додала заяву, в якій просила проводити розгляд справи у відсутність представника банку та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, судові повістки про виклик до суду направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Як вбачається з Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення про виклик ОСОБА_1 до суду на 15:00 год 11.08.2025 судова повістки не вручена відповідачу з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та відповідно трегінгу відстеження поштового відправлення про виклик на 15:00 год 24.09.2025, судова повістка не вручена відповідачу.
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повістка вважається такою, що вручена відповідачу.
Відзиву відповідач не подала.
Враховуючи наявність умов проведення заочного розгляду справи встановлених ст. 280 ЦПК, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.
12.11.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1301-3331, який підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) А 6197 (далі по тексту Договір). Відповідно до Договору відповідач отримала кредит у розмірі 5100,00 грн (п.4.1), дата надання/видачі кредиту 12.11.2023 (п.4.2), базовий період складає 21 календарний день (п.4.8), строк кредитування 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту 06.09.2024. Строк Договору є рівним строку кредитування (п.4.12), стандартна процентна ставка - 3,00 % за кожен день користування кредитом (п. 4.10), знижена процентна ставка 2,5 % за кожен день користування кредитом протягом першого базового періоду (п.10.1) (а.с. 16-22).
12.11.2023 ОСОБА_1 підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) А 6197 Паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (далі по тексту Паспорт), у якому викладено умови споживчого кредиту, які за своїм змістом є ідентичними умовам, викладеним у Договорі (а.с. 30-33).
12.11.2023 ОСОБА_1 підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) А 6197 Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) (а.с.23-30).
Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Як зазначено в ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Так, статтею 627 Цивільного кодексу Українипередбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
Таким чином, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір у якому сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
В п. 12 Договору, позичальник ОСОБА_1 зазначила номер особистого електронного платіжного засобу: НОМЕР_1 .
Згідно листа АТ КБ «Приватбанк», останнє повідомило про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LigPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 зокрема по платежу: дата видачі 12.11.2023, сума 5100,00, номер договору 1301-3331, номер картки - НОМЕР_1 (а.с.34-36).
Відповідно до довідки про перерахування суми кредиту за кредитним договором № 1301-3331 від 12.11.2023 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» видано кошти ОСОБА_1 у розмірі 5100,00 грн (а.с. 37).
Отже, із досліджених доказів судом встановлено, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу кредит у розмірі встановленому договором.
Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача 5100,00 грн - простроченої заборгованості за кредитом, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
З розрахунку заборгованості за договором № 1301-3331від 12.11.2023, станом на 04.06.2025 року вбачається, що з моменту отримання кредитних коштів, ОСОБА_1 не сплатила жодного платежу на погашення кредиту (а.с.38-40).
Приймаючи до те, що відповідач отримавши кредитні кошти в сумі 5100,00 грн зобов`язання з їх повернення не виконала, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 5100,00 грн - простроченої заборгованості за кредитом є законними, обгрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
З вказаного розрахунку судом встановлено, що з 12.11.2023 по 02.12.2023 відсотки відповідачу було нараховано виходячи з розміру відсоткової ставки 2,5 % на день (знижена), за період з 03.12.2023 по 06.09.2024 відсотки відповідачу було нараховано виходячи з розміру відсоткової ставки 3,0 % на день (базова).
Судом встановлено, що позивачем було нараховано відсотки в межах дії договору, після закінчення строку дії договору позивач не здійснював нарахування відсотків, що відповідає вимогам закону.
Разом з тим, розмір нарахованих відсотків не в повній мірі відповідає вимогам ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», з огляду на таке.
Пунктом 5 розділу І ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (Закон № 3498-IX від 22.11.2023), статтю 8 ЗУ «Про споживче кредитування»доповнено частиною п`ятою.
Згідно п. 2 Розділу ІІ. Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3498-IX від 22.11.2023 ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023.
Як встановлено судом, договір між сторонами укладено 12.11.2023, термін дії договору до 06.09.2024, отже договір було укладено до набрання чинності Законом № 3498-IX від 22.11.2023, а строк його дії продовжено після набрання чинності вказаним Законом, тому дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на кредитний договір укладений між сторонами, який є підставою даного позову.
Згідно п. 17 Розділу IV Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що в період з 12.11.2023 по 23.12.2023 розмір
денної процентної ставки відповідав умовам договору, проте з 24.12.2023 року по 21 квітня 2024 року розмір відсотків згідно вказаного закону не міг перевищувати 2,5 %, проте позивач нараховував відсотки виходячи з розміру процентної ставки 3 %, з 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року розмір відсотків згідно вказаного закону не міг перевищувати 1,5 %, проте позивач нараховував відсотки виходячи з розміру процентної ставки 3 %, з 20 серпня 2024 року по 06 вересня 2024 року розмір відсотків згідно вказаного закону не міг перевищувати 1,0 %, проте позивач нараховував відсотки виходячи з розміру процентної ставки 3 % .
Отже, за період з 12.11.2023 по 23.12.2023 розмір відсотків нарахований позивачем в розмірі 5890,50 грн відповідає розміру визначеному договором.
Натомість за період з 24.12.2023 по 21.04.2024 розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %, за період з 22.04.2024 по 19.08.2024 - не може перевищувати 1,5 %, з 20.08.2024 по 06.09.2024 не може перевищувати 1,0 %.
Разом з тим, судом встановлено, що за вказаний період позивачем було нараховано відсотки, виходячи із процентної ставки 3% в день, що не відповідає вимогам ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування».
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 76-81,141, 223, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - задовольнити.
-5100,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом,
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір у сумі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів до Полтавського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне найменування сторін:
відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_2 ) .
Суддя А.О. Олефір