Справа № 355/2465/24
Провадження № 2/355/342/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року селище Баришівка

Баришівський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Цирулевської М. В.,

за участю:

секретарів судового засідання Ліберацької Ю. В., Старенької С. М.,

представника позивача: адвоката Бордаченка О. В., в режимі відеоконференції,

відповідача-1: Волкотруб Т.М.

представника відповідача-1: адвоката Гичко О. А.;

відповідача-2: ФОП ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Баришівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Деренківець» до ОСОБА_2 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Маховки Юлії Іванівни про визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації права оренди, визнання відсутнім права оренди відповідача та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі на новий строк,

УСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів.

Доводи позивача.

24 грудня 2024 року до Баришівського районного суду Київської області надійшла позовна заява Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Деренківець» (надалі також позивач, СТОВ «Деренківець», орендар, агропідприємство) до ОСОБА_2 (надалі також ОСОБА_2 , відповідач-1, орендодавець), фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі також ФОП ОСОБА_1 , відповідач-2), приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Маховки Юлії Іванівни (надалі також приватний нотаріус Маховка Ю. І., відповідач-3) про визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації права оренди, визнання відсутнім права оренди відповідача та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі на новий строк.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Деренківець» володіє земельними ділянками на території Черкаської та Київської областей та провадить свою господарську діяльність за місцем реєстрації та через відокремлені підрозділи без статусу юридичних осіб.

У селі Поділля Броварського району Київської області зареєстрована та здійснює господарську діяльність Філія «Поділля» Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Деренківець» (код ЄДРПОУ ВП 36777175, місце реєстрації: 07561, Київська область, Баришівський район, село Поділля).

18.10.2012 між ОСОБА_3 (орендодавець) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Деренківець» (орендар) було укладено договір оренди землі № 139 (надалі також договір-1, договір оренди землі №139 від 18.10.2012), згідно із умовами якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :18:005:0199, загальною площею 3,4099 га, яка знаходиться на території Подільської сільської ради Баришівського району Київської області, строком на 10 років.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про оренду землі» (у редакції станом на 2012 рік) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Зазначений вище договір-1 було зареєстровано в Управлінні Держкомзему у Баришівському районі Київської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено відповідний запис, після чого означений договір набрав чинності та належно виконувався сторонами.

08 серпня 2017 року між ОСОБА_2 (новий орендодавець) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Деренківець» укладено договір № 41 (надалі також договір-2, договір оренди землі № 41 від 08.08.2017) про внесення змін до договору-1. Цим договором № 41 було змінено орендодавця ОСОБА_3 на його спадкоємця ОСОБА_2 . Означений договір укладено на 7 років, до 08.08.2024.

Після цього право оренди позивача було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Впродовж 2012-2024 років СТОВ «Деренківець» належним чином виконувало свої зобов`язання за договорами-1,-2.

За доводами позовної заяви, умови договорів землі №139 від 18.10.2012 та № 41 від 08.08.2017 містять умови щодо переважного права орендаря на поновлення договору оренди землі на новий строк.

СТОВ «Деренківець», з метою реалізації свого передбаченого договором оренди землі та законодавчо закріпленого переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі на новий строк), завчасно направило орендодавцю ОСОБА_2 лист-повідомлення № 21 від 06.03.2024 щодо укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) з доданням проекту Додаткової угоди № 1 до Договору оренди землі № 139 від 18.10.2012.

Відповідач-2 особисто отримала означений лист позивача 22.03.2024.

Позивач наголошує на тому, що впродовж законодавчо встановленого місячного строку (до 20.04.2024) орендодавець ОСОБА_2 не висловила своїх заперечень щодо укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) на умовах, запропонованих СТОВ «Деренківець» у додатковій угоді № 1 до Договору оренди землі № 139 від 18.10.2012.

На початку травня 2024 року на адресу Філії «Поділля» СТОВ «Деренківець» надійшов лист від відповідача-2, поіменований лист-повідомлення про відмову укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди) від 30.04.2024. У цьому листі орендодавець вказала про припинення Договору оренди № 139 від 18.10.2012 у редакції договору № 41 від 08 серпня 2017 року у передбачений у ньому строк, а саме - 08.08.2024, а також повідомила орендаря про відмову від підписання Додаткової угоди № 1 про продовження строку дії Договору оренди землі № 139 від 18.10.2012 без наведення жодних мотивів. Просила здійснити з нею остаточний розрахунок за користування земельною ділянкою.

Позивач наполягає на тому, що вказаний лист орендодавця від 30.04.2024 не має юридичного значення, оскільки лист було направлено з пропуском передбаченого ст. 33 Закону України «Про оренду землі» місячного строку на відповідь, а значить у позивача виникло право законного очікування на поновлення строку оренди за договором оренди землі в силу закону; заперечення орендодавця проти поновлення договору оренди землі не були мотивовані, адже у ст. 33 означеного Закону та у ст. 777 ЦК України йдеться, що орендодавець протягом місяця розглядає отриманий проект додаткової угоди та направляє у цей же строк орендарю свої можливі пропозиції до такого проекту документу, а зволікання чи безпідставна відмова орендодавця від укладення додаткової угоди можуть бути оскаржені орендарем до суду; заперечення орендодавця суперечать імперативним вимогами ст. 8-2 Закону України «Про оренду землі»; договір не міг закінчитись 08.08.2024, оскільки на полі залишився врожай орендаря і строк дії договору оренди позивача продовжується до завершення робіт з його повного збирання згідно п. 8 договору; орендодавець ОСОБА_2 своїми діями виразила бажання передати власну земельну ділянку в оренду та отримувати за це орендну плату. Орендодавець повинен надати перевагу попередньому орендарю в укладенні договору оренди землі на новий строк, бо у цьому полягає сутність переважного права орендаря на поновлення договору оренди землі.

Окремо позивач зазначає, що власник земельної ділянки ОСОБА_2 після отримання листа-повідомлення СТОВ «Деренківець» не зверталась до останнього із пропозиціями/уточненнями/доповненнями до запропонованого проекту додаткової угоди до договору оренди землі, в тому числі щодо розміру орендної плати та інших істотних умов договору оренди землі.

Більше того, наступні дії відповідача-1 з передачі земельної ділянки в оренду відповідачу-2 безумовно підтверджують намір власника передати ділянку у користування за плату іншій особі (в оренду). Тому нічим не мотивована заява відповідача-1 про небажання передавати земельну ділянку в оренду позивачу, який має переважне право на її оренду в силу Закону, свідчить про порушення нею прав позивача, а відмова чи зволікання орендодавця від передачі ділянки в оренду надають право позивачу оскаржити їх до суду на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Додатково позивач відзначив, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :18:005:0199 площею 3,4099 га, знаходиться у єдиному масиві земель сільськогосподарського призначення, загальною площею 58 га, які не виділялись в натурі на місцевості. У користуванні позивача перебуває понад 75 % (істотна частина) земельних ділянок у цьому масиві земель.

Відтак, за доводами позовної заяви, права СТОВ «Деренківець» на оренду спірної земельної ділянки підлягають також спеціальному захисту згідно із положеннями ч. 4 ст. 8-2 Закону України «Про оренду землі».

Позивач як орендар істотної частини у масиві земель має переважне право на укладення договору оренди спірної земельної ділянки орендодавця, яке було порушене.

Таким чином, позивач стверджує, що має переважне право на поновлення договору оренди землі на новий строк, вчинив всі необхідні дії для реалізації свого права, однак, орендодавець ОСОБА_2 ухиляється від підписання додаткової угоди до договору оренди землі, чим порушує права позивача.

Разом з тим, 08.11.2024 філія «Поділля» СТОВ «Деренківець» отримала від ФОП ОСОБА_1 (відповідача-2) заяву, в якій сотанній просить позивача передати йому земельні ділянки з кадастровими номерами :18:005:0199 та :18:005:0200, площею 3,4099 га та 3,3286 га відповідно, щодо яких з ФОП ОСОБА_1 , як орендарем, укладені договори оренди землі.

До заяви від 08.11.2024 було додано копію Витягу з Державного реєстру речових прав про державну реєстрацію права оренди відповідача-2 приватним нотаріусом Маховкою Ю.І. (відповідачем-3) на підставі договору оренди землі № 017 від 10.10.2024, укладеного між відповідачем-2 (орендар) та відповідачем-1 (орендодавець). Предметом договору є спірна земельна ділянка з кадастровим номером :18:005:0199, загальною площею 3,4099 га, що знаходиться на території Подільської с/ради, Баришівський район, Київська область.

Своїм листом за вих. № 93 від 13.11.2024 позивач повідомив ФОП ОСОБА_1 про неможливість задоволення його заяви від 08.11.2024, вказавши, що на дату укладення договору оренди землі № 017 від 10.10.2024 повний комплекс польових робіт на вищевказаній земельній ділянці підприємством не закінчений, а тому договір оренди землі від 18.10.2012 у редакції договору № 41 від 08.08.2017, який був укладений СТОВ «Деренківець», продовжує діяти до повного закінчення комплексу агрономічних робіт.

На переконання позивача, орендодавець ОСОБА_2 неправомірно уклала договір оренди земельної ділянки із ФОП ОСОБА_1 , чим порушила переважне право позивача на оренду спірної земельної ділянки та поновлення договору оренди землі на новий строк, а відтак договір оренди землі № 017 від 10.10.2024, укладений між відповідачами-1,-2, підлягає визнанню недійсним.

Про недійсність означеного договору оренди землі від 10.10.2024 свідчить також і те, що позивач закінчив збирати врожай на спірній земельній ділянці лише 08.11.2024. Відповідно до п. 8 договору оренди землі № 139 у редакції договору № 41 від 08.08.2017, строк дії цього договору продовжується до закінчення збирання орендарем врожаю та виконання необхідних польових робіт.

Таким чином, договір оренди позивача діяв до 08 листопада 2024 року у повному обсязі, у т.ч. на дату укладення відповідачами спірного договору оренди землі № 017 від 10.10.2024.

Відтак, укладений відповідачами-1,-2 договір оренди землі № 017 від 10.10.2024 порушує права позивача на користування земельною ділянкою, укладений з порушенням переважного право позивача на поновлення його договору оренди землі на новий строк та суперечить закону, а саме; ст. 1, 24, 25, 27, 33 Закону України «Про оренду землі», ст. 95, 152 Земельного кодексу України, ст. 293, 777 ЦК України, що має наслідком визнання його недійсним на підставі ст. 215 ЦК України у судовому порядку.

Крім того, позивач просить суд скасувати державну реєстрацію права оренди відповідача-2 у зв`язку із визнанням судом договору оренди землі від 10.10.2024 недійсним та визнати відсутнім право оренди відповідача-2 на спірну земельну ділянку, із скасуванням відповідного запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Отже, позивач просить суд відновити порушені права Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Деренківець», а саме: визнати недійсним договір оренди землі № 017 від 10.10.2024, укладений між ФОП ОСОБА_1 (орендар) та ОСОБА_2 (орендодавець), предметом якого є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :18:005:0199 загальною площею 3,4099 га, яка знаходиться на території Подільської с/ради, Баришівський район, Київська область; скасувати державну реєстрацію іншого речового права номер запису про інше речове право: 57192562, дата та час державної реєстрації: 16.10.2024, 10:53:07, право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :18:005:0199 загальною площею 3,4099 га, яка знаходиться на території Подільської с/ради, Баришівський район, Київська область, орендар: ОСОБА_1 , орендодавець: ОСОБА_2 ; визнати відсутнім право оренди фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :18:005:0199, загальною площею 3,4099 га, яка знаходиться на території Подільської с/ради, Баришівський район, Київська область; визнати укладеною додаткову угоду № 1 до договору оренди землі № 139 від 18.10.2012 у редакції договору № 41 від 08.08.2017, між СТОВ «Деренківець» та ОСОБА_2 (орендодавець) у редакції, наведеній позивачем у прохальній частині позовної заяви.

Позиція відповідачів, викладена у відзивах на позов.

Відповідачі-1,-2 скористалися своїм правом на подання відзивів на позов, у яких просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Доводи відповідача-1.

ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право спадщину за законом є власником земельної ділянки :18:005:0199, загальною площею 3,4099 га, в тому числі рілля 3,4099 га. Означену земельну ділянку її батько надав в оренду 18.10.2012 позивачу терміном на 10 років, договір оренди землі № 139. Відповідач-1 розпорядилася своєю власністю на свій розсуд і уклала з позивачем 08 серпня 2017 року договір № 41 про внесення змін до договору оренди № 139 від 18.10.2012, виклавши договір оренди в новій редакції по всіх істотних умовах, в тому числі, з терміном дії договору - на 7 років, до 08.08.2024.

За доводами відповідача-1, чинною є остання редакція договору (договір № 41 від 08.08.2017), в той час як попередня (договір № 139 від 18.10.2012) втратила свою чинність.

Оскільки в договорі-2 відсутнє застереження, яке міститься в договорі-1 - у разі закінчення дії договору до закінчення польових робіт термін оренди земельної частки (паю) продовжити до повного завершення збирання врожаю, - відповідач-2 вважає безпідставними твердження позивача про те, що договір-2 не міг закінчитись 08.08.2024, оскільки на полі залишився врожай орендаря і строк дії договору оренди позивача продовжується до завершення робіт з його повного збирання згідно п. 8 договору.

На підтвердження своєї позиції відповідач-2 посилається також на витяг з Державного реєстру речових прав, за відомостями якого строк дії договору-2 - 08.08.2024 з правом передачі в піднайм (суборенду), що, на переконання відповідача-2, також підтверджує закінчення 08.08.2024 договірних правовідносин відповідача-1 з позивачем.

Врожай кукурудзи, який залишився на полі після закінчення договору оренди, був власністю позивача і відповідачі не чинили перешкод у збиранні врожаю.

В листі-повідомленні № 21 від 06.03.2024 позивач просить розглянути і підписати проект додаткової угоди про укладення договору оренди землі № 139 від 18.10.2012 на новий строк (поновлення договору) з метою реалізації переважного права СТОВ «Деренківець», як орендаря земельної ділянки з кадастровим номером :18:005:0199, та повернути один примірник укладеної додаткової угоди у СТОВ «Деренківець». Відповідач-1 звертає увагу на те, що в наданій додатковій угоді відсутні істотні умови договору оренди: відсутня дата укладення та відсутній строк дії договору.

Отже, сторони станом на 06 березня 2024 року не досягли згоди щодо усіх істотних умов договору.

Не вказавши в додатковій угоді дату укладення та строк її дії, позивач фактично не повідомив ОСОБА_2 про намір поновлення договору оренди на новий строк, переважне право орендаря припинилося, позовні вимоги не підлягають до задоволення.

В Договорі оренди землі № 139 від 18.10.2012 в п. 8 вказано, що договір укладено на 10 років; в договорі № 41 в п. 8 вказано, що договір укладено на 7 років; в позовній заяві позивач просить визнати укладеною додаткову угоду на 12 років, що свідчить про відмінність істотних умов договору оренди, який був укладений між сторонами, та який позивач просить визнати укладеним.

Про відмінність умов договору оренди, укладеного між позивачем та відповідачем-1, та умов запропонованої позивачем додаткової угоди свідчить і різне врегулювання права орендаря здійснювати будівництво водогосподарських та меліоративних споруд (п. 27 договору-2 та п. 29 додаткової угоди № 1).

Відповідач-1 вважає, що такі умови не є однаковими, вказані умови додаткової угоди № 1 погіршують право власника земельної ділянки.

ОСОБА_2 листом від 30.04.2024 повідомила позивача про відмову підписання додаткової угоди № 1, вказала на закінчення 08.08.2024 договірних відносин, просила виконати пункт 18 договору-2 після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

При цьому, відповідач-1 зауважує, що вона не змогла в місячний термін надіслати лист-відмову через хворобу. В лютому 2024 року вона була госпіталізована, хвороба дала ряд ускладнень.

Разом з тим, ОСОБА_2 наполягає, що вона належним чином однозначно повідомила позивача про своє небажання укласти договір оренди на новий строк, жодні зміни щодо істотних умов договору оренди не були узгоджені сторонами договору, відтак, і переважне право орендаря припинилося. Дія договору-2 припинилася, у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено.

Відповідач-1 розпорядилася своєю власністю на власний розсуд, уклавши 10.10.2024 договір оренди землі № 017 з ФОП ОСОБА_1 на умовах, які її задовольняли, і наразі умови договору, укладеного з відповідачем-2, є кращими, ніж умови додаткової угоди № 1, запропонованої позивачем.

Заперечення в місячний термін після 08.08.2024 відповідачу-1 не потрібно було надсилати, оскільки позивач уже отримав лист-відмову, а законодавством не передбачена повторність/кратність повідомлення орендодавцем своїх намірів чи інше листування

Доводи відповідача-2.

Свою позицію представник відповідача-2, адвокат Литвиненко О. Л., мотивує тим, що договір № 41 про внесення змін до договору оренди № 139 від 18 жовтня 2012 року укладено на 7 (сім) років, до 08.08.2024.

Відповідачем-2 не заперечується, що СТОВ «Деренківець» повідомило відповідача ОСОБА_2 про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк з урахуванням наявності переважного права перед іншими особами на укладення такого договору. До листа-повідомлення, адресованого ОСОБА_2 , було додано проект додаткової угоди. Означений проект додаткової угоди суттєво відрізнявся від попереднього договору оренди землі, тобто, договору № 41 від 08.08.2017. Відповідача ОСОБА_2 не влаштували заявлені умови проекту договору та сторони не досягли домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору оренди землі. Відповідачем ОСОБА_2 на адресу позивача було направлено лист-повідомлення про відмову від укладення договору оренди землі на новий строк.

Наявність незгоди орендодавця щодо поновлення договору оренди землі згідно положень частини 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» виключає можливість визнання поновленим попереднього договору в обраний позивачем спосіб.

Направлення СТОВ «Деренківець» пропозиції про продовження відносин оренди, так само, як і продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку оренди з метою збирання врожаю, при наявності вираженого волевиявлення орендодавця про відмову від продовження строку оренди, не може виступати підставою для поновлення орендних відносин між сторонами.

За змістом частини 4 статті 33 Закону України «Про оренду землі» при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Відповідач ОСОБА_2 як орендодавець завчасно повідомила орендаря (позивача) про небажання продовжувати з ним договірні відносини щодо оренди належної їй земельної ділянки.

Представник відповідача-2 наполягає, що в даному випадку наявна відсутність волевиявлення власника земельної ділянки на продовження договірних відносин із позивачем, а не зволікання в укладенні додаткової угоди, що підтверджується направленням відповідачем-1 листом-повідомленням про відмову у продовженні строку дії договору оренди землі.

Отже, представник відповідача-2 стверджує, що в орендодавця ОСОБА_2 було відсутнє волевиявлення на укладення договору оренди землі з позивачем на новий строк, оскільки вона завчасно направила орендарю лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, а відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог СТОВ «Деренківець» в цій частині.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору є істотною умовою.

Разом з тим, у надісланій ОСОБА_2 додатковій угоді СТОВ «Деренківець» зазначив інші неуточнені умови, ніж передбачено попереднім договором щодо строку дії договору. Договір оренди землі № 017 від 10.10.2024, укладений між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 на значно кращих умовах для орендодавця. В договорі оренди землі № 139 від 18.10.2012, про поновлення строку дії якого просить позивач, зазначено в п. 8, що договір укладено на 10 років і у п. 9 зазначена орендна плата 9 % від грошової оцінки землі. А договір оренди № 017 від 10.10.2024 укладений між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 на строк 7 років і відповідно до п. 9 орендна плата становить 12 % від грошової оцінки землі.

Відповідач ФОП ОСОБА_1 вважає, що відсутні правові підстави для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 10.10.2024, укладеного між ним та ОСОБА_2 та скасування рішення про його державну реєстрацію.

Договір оренди земельної ділянки від 10.10.2024, що укладений між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 , набув чинності після його державної реєстрації (21.10.2024), в той час як строк дії укладеного між ОСОБА_2 та СТОВ «Деренківець» договору оренди земельної ділянки закінчився 08.08.2024, відтак, відсутні правові підстави для визнання оскаржуваного договору недійсним.

Враховуючи наявність заперечень відповідача ОСОБА_2 проти поновлення договору оренди землі, з урахуванням вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» відсутні підстави для визнання переважного права на поновлення договору оренди, а відповідно і визнання укладеним договору про внесення змін до договору оренди землі в редакції позивача, оскільки додаткова угода до договору оренди землі укладається сторонами для вирішення питання щодо поновлення дії договору при наявності взаємної згоди для державної реєстрації речових прав сторін, а у спірних правовідносинах переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припинилося, оскільки після закінчення строку дії договору оренди між орендарем і орендодавцем не досягнуто згоди щодо продовження дії договору оренди (укладення договору на новий строк).

Враховуючи те, що на момент звернення позивача до суду договір оренди закінчився, позивач заявив вимоги, які не можуть забезпечити поновлення його права користування відповідною земельною ділянкою.

Наявність обґрунтованих заперечень зі сторони орендодавця стосовно поновлення договору з орендарем дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке передбачено положеннями ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та може підлягати захисту відповідно до ст. 3 ЦПК України, не порушено, а отже відсутні підстави для задоволення заявленого позову.

Сторонами подані інші зави по суті (відповіді на відзиви, заперечення на відповіді), у яких сторони не погодились із доводами протилежних сторін.

ІІ. Рух справи. Процесуальні дії у справі. Заяви, клопотання учасників справи.

24 грудня 2024 року до Баришівського районного суду Київської області надійшла означена позовна заява.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 26.12.2024 відкрито провадження у цій справі за правилами загального позовного провадження, призначено на 20.01.2025 підготовче судове засідання.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 03.01.2025 задоволено клопотання представника позивача, адвоката Бордаченка Олександра Володимировича, про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

У позовній заяві СТОВ «Деренківець» заявлено клопотання про витребування доказів, а саме: копії договору оренди землі №017 від 10.10.2024, укладеного між ФОП ОСОБА_1 (орендар) та ОСОБА_2 (орендодавець), предметом якого є спірна земельна ділянка.

13.01.2025 представником позивача, адвокатом Пархомчуком Романом Ігоровичем подано аналогічне клопотання про витребування доказів окремим процесуальним документом.

20.01.2025 до суду від відповідача-2 ФОП ОСОБА_1 , за підписом представника, адвоката Литвиненко Олени Леонідівни, надійшов відзив на позовну заяву.

У підготовче судове засідання 20.01.2025 з`явилися представник позивача, відповідач-1, відповідач-2 та його представник, відповідач-3. У судовому засіданні оголошена перерва до 14.02.2025.

20.01.2025 Баришівським районним судом Київської області постановлено ухвалу, якою задоволено частково заяву СТОВ «Деренківець» про забезпечення позову, вжито заходи забезпечення позову шляхом: 1) заборони фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії із використання (у т.ч. оброблення) та передачу у володіння та користування третім особам земельної ділянки з кадастровим номером :18:005:0199; 2) заборонити ОСОБА_2 передавати земельну ділянку з кадастровим номером :18:005:0199 у користування іншим особам. У задоволенні заяви Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Деренківець» про забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним рестораторам прав на нерухоме майно, державним рестораторам органів місцевого самоврядування, нотаріусам вчиняти реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :18:005:0199, - відмовлено.

28.01.2025 до суду надійшла заява відповідача-1 про продовження строку для подання відзиву.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 28.01.2025 вказану заяву задоволено, продовжено Волкотруб Т. М. процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву до 05 лютого 2025 року.

29.01.2025 від позивача, за підписом представника, адвоката Пархомчука Р. І. надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, який поданий представником відповідача-2.

03.02.2025 до суду від відповідача-1, за підписом представника, адвоката Гичко Олени Анатоліївни надійшов відзив на позовну заяву з додатками, в т.ч. із копією договору оренди землі №017 від 10.10.2024, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

06.02.2025 від представника відповідача-2, адвоката Литвиненко О. Л. надійшли заперечення на відповідь на відзив.

11.02.2025 до суду надійшов відповідь на відзив відповідача-1, за підписом представника позивача, адвоката Пархомчука Р. І.

14.02.2025 від представника відповідача-1, адвоката Гичко О. А., надійшли заперечення (в порядку ст. 180 ЦПК України) на відповідь на відзив.

У підготовчому судовому засіданні 14.02.2025 представник позивача, адвокат Бордаченко О. В., підтримав клопотання про витребування доказів, заявлене у позовній заяві СТОВ «Деренківець», яке також подано 13.01.2025 окремим процесуальним документом з аналогічними підставами. Відповідачі-1,-2 та їх представники заперечили проти задоволення означеного клопотання. Відповідач-3 залишив вирішення питання на розсуд суду.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 14.02.2025 витребувано у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Маховки Юлії Іванівни копію спірного договору оренди землі № 017 від 10.10.2024, а також копії всіх додатків і додаткових угод до нього.

Строк підготовчого провадження за клопотанням сторін продовжено на 30 днів. У судовому засіданні оголошена перерва до 12.03.2025.

18.02.2025 на виконання ухвали суду від 14.02.2025 від відповідача-3 надійшов лист із додатком копією договору оренди землі № 017 від 10.10.2024. Додатково відповідач-3 повідомила, що в Державному реєстрі речових прав відсутні будь-які додаткові договори до означеного договору та додатки до нього.

04.03.2025 представником позивача, адвокатом Пархомчуком Р. І. подані письмові пояснення, суть яких зводиться до фактичної незгоди із запереченнями представника відповідача-1 на відповідь на відзив, а також викладені обґрунтування щодо безпідставності заявленого клопотання про виклик свідків.

12.03.2025 від представника відповідача-2, адвоката Литвиненко О. Л. надійшла заява про приєднання доказів до справи.

У підготовчому судовому засіданні 12.03.2025 суд долучив до матеріалів справи подані процесуальні документи сторін із доданими до них доказами. Крім того, представником відповідача-1 підтримано клопотання про виклик свідків, викладене у відзиві на позов, яке підтримали також відповідач-2 та його представник. Представник позивача заперечив проти означеного клопотання. Відповідач-3 залишив вирішення питання на розсуд суду.

Ухвалою суду, постановленою без оформлення окремого документу, у задоволенні клопотання представника відповідача-1 про виклик свідків відмовлено (із внесенням та викладенням у протоколі судового засідання висновку суду та мотивів, з яких суд дійшов такого висновку).

12 березня 2025 Баришівським районним судом Київської області постановлено ухвалу, якою закрито підготовче провадження в означеній цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 02 квітня 2025 року о 13:00 год.

02.04.2025 в судовому засіданні судом були проголошені вступні слова представника позивача, відповідача-1, представника відповідача-1. Сторони підтримали доводи та навели аргументи, викладені у їхніх заявах по суті.

У судовому засіданні оголошено перерву до 02.05.2025.

У судовому засіданні 02.05.2025 судом було заслухано вступне слово відповідача-2, представника відповідача-2, відповідача-3. Розпочато дослідження письмових доказів. Задоволено клопотання відповідача та оголошено перерву до 06.06.2025.

06.06.2025 продовжено дослідження судом письмових доказів. Задоволено клопотання представника відповідача-2, адвоката Литвиненко О.Л., оголошено перерву до 09.06.2025.

09.06.2025 в судовому засіданні оголошено перерву до 13.06.2025 за клопотанням представника позивача Бордаченка О. В.

10.06.2025 через систему «Електронний суд» представником позивача Бордаченком О.В. подано клопотання про поновлення процесуального строку на подання письмових доказів та про приєднання доказів до матеріалів справи (отримано судом 11.06.2025), у якому представник позивача зазначає, що докази, які він просить приєднати до матеріалів справи, не були подані до суду раніше, оскільки їх раніше не існувало. Схема земельних ділянок № 2 датована 06.06.2025, а довідка філії «Поділля» СТОВ «Деренківець» - 10.06.2025. Відтак, позивач просить суд визнати поважними означені причини неподання доказів раніше під час підготовчого провадження у даній справі, що не залежало від позивача.

13.06.2025 в судовому засіданні приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Маховка Ю.І. надала пояснення такого змісту: ОСОБА_1 звернувся до неї з метою здійснення державної реєстрації договору оренди землі, при цьому було надано і заяву власниці землі. Про означений факт нотаріус, зважаючи на багаторічну практику, що склалась, повідомила представнику СТОВ «Деренківець» Гаврись В. Б., остання заперечень не висловила. Відповідач-3 зазначила, що строк дії попереднього договору закінчився. Додала, що при вчиненні дій з державної реєстрації іншого речового права нотаріус перевіряє, чи наявні обтяження нерухомого майна та здійснює перевірку відомостей з Державного реєстру речових прав. ОСОБА_4 вказала, що у разі, якщо б їй повідомили про існування спору щодо цієї земельної ділянки, якби представник позивача зазначила про намір звертатися до суду з метою вирішення спору щодо переважного права попереднього орендаря на укладення договору оренди землі в суді, нотаріус відмовила б ФОП ОСОБА_1 в реєстрації договору оренди.

Крім того, 13.06.2025 в судовому засіданні ухвалою суду, постановленою без оформлення окремого документу, залишено без розгляду клопотання відповідачів про виклик свідка. Для надання процесуальної можливості відповідачам висловити позицію щодо клопотання про долучення доказів, в судовому засіданні оголошено перерву до 18.08.2025.

На означене вище клопотання про поновлення процесуального строку на подання письмових доказів та про приєднання доказів до матеріалів справи 17.08.2025 через систему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення по справі представника відповідача-2 ОСОБА_5 , у яких вона зазначила, що змінюючи розмір масиву земель, на підставі яких вираховується відсоток орендованих земельних ділянок, позивач намагається на стадії дослідження письмових доказів змінити підстави позову. Відтак, просила в задоволенні вказаного вище клопотання відмовити.

18.08.2025 задоволено клопотання представника позивача Бордаченка О. В., у судовому засіданні оголошено перерву до 25.08.2025.

20.08.2025 до суду надійшли додаткові пояснення у справі від представника позивача Бордаченка О.В., у яких він, серед іншого, наполягає на тому, що частка земельних ділянок, які перебувають у користуванні позивача як у масиві земель відділку № 2, так і всіх земельних ділянок в межах села Поділля в цілому, - перевищує 75 %. Відтак, підстави позову позивачем не змінювалися.

25.08.2025 задоволено клопотання представника відповідача, в судовому засіданні оголошено перерву до 18.09.2025.

09.09.2025 від відповідача-3 - приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Маховки Ю.І. надійшла заява, у якій вона просила суд розглядати вказану вище справу 18.09.2025 за її відсутності та за відсутності її представника Маховки О. В.

Що стосується отриманого судом 11.06.2025 клопотання представника позивача про поновлення процесуального строку на подання письмових доказів та про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме: схеми розташування земельних ділянок, орендованих СТОВ «Деренківець» в межах відділку № 2 поле № 5-6, с. Поділля Броварського (кол. Баришівського) району Київської області, а також земельних ділянок гр. ОСОБА_6 і ОСОБА_2 , що передані в оренду ОСОБА_1 , від 06.06.2025; довідку Філії «Поділля» СТОВ «Деренківець» від 10.06.2025 з додатком, суд виснує, що представником позивача доведено, що докази, які він просить приєднати до матеріалів справи, не були подані до суду з огляду на дату їх виникнення/отримання: схема земельних ділянок № 2 датована 06.06.2025, а довідка філії «Поділля» СТОВ «Деренківець» - 10.06.2025. Відтак, суд виснує, що наведені представником позивача обставини щодо неможливості своєчасної подачі ним означених доказів є підставними, оскільки вони були отримані в ході розгляду справи. Отже, суд доходить висновку про визнання причин пропуску строку на подання позивачем письмових доказів поважними, поновлення процесуального строку на подання означених доказів та їх долучення до матеріалів справи.

18.09.2025 у судових дебатах представник позивача просив задовольнити позов у повному обсязі, відповідачі відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судовому засіданні 18.09.2025, після переходу до стадії ухвалення судового рішення, суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення 26.09.2025 о 15:00 год.

У судовому засіданні 26.09.2025 ухвалено та оголошено повне рішення суду в цій справі.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Деренківець» (скорочене найменування юридичної особи: СТОВ «Деренківець»), , місцезнаходження: село Деренковець, Корсунь-Шевченківський район, Черкаська область, здійснює основний вид діяльності: 01.11 вирощування зернових культур (крім рису, бобових культур і насіння олійних культур), що вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 1, а.с. 125-136).

З положень статуту Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Деренківець» (нова редакція), , слідує, що метою і предметом діяльності товариства є здійснення комерційної, виробничо-господарської, консультативної, наукової діяльності, спрямованої на надання послуг, виробництво товарів, їх реалізації, здійснення зовнішньоекономічної діяльності й отримання прибутку, а також реалізації на основі отриманого прибутку економічних інтересів його учасників (п.п. 2.1 п. 2 Статуту) (т. 1, а.с. 137-142).

Предметом та основними формами діяльності товариства є: сільське господарство, лісове господарство та рибне господарство, зокрема, вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (п.п. 2.2 п. 2 статуту СТОВ «Деренківець»).

18.10.2012 між ОСОБА_3 (орендодавець) та СТОВ «Деренківець» (орендар) укладено договір оренди землі № 139 (т.1, а.с. 21-22).

Відповідно до п. 1-6 означеного договору оренди землі орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на сільськогосподарських землях, що підлягали паюванню на території Подільської сільської ради Київської області, Баришівського району (поза межами населеного пункту) на схемі поділу земельна ділянка № 0202, кадастровий номер :18:005:0199. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,4099 га, в тому числі рілля 3,4099 га. На земельній ділянці немає об`єктів нерухомого майна, а також інших об`єктів інфраструктури. Земельна ділянка передається в оренду без будівель та споруд, об`єктів інфраструктури. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 91609,82 грн. Земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню.

Відповідно до п. 8 договору-1 його укладено на 10 років. Договір набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього Договору або його перегляд. У разі закінчення строку дії Договору до закінчення польових робіт термін оренди земельної частки (паю) продовжити до повного завершення збирання врожаю. Договір може бути припинений у будь-який час за взаємної згоди сторін. Сторони не мають права відмовитися від виконання умов цього договору в односторонньому порядку. За орендодавцем зберігаються всі права розпорядження земельною часткою (паєм). Орендар має переважне право викупити земельну ділянку в орендодавця.

Суд зауважує, що положеннями п. 8 договору-1 не передбачено переважного права орендаря, який належно виконував обов`язки за умовами договору, перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

У подальшому право власності на земельну ділянку, що є предметом договору-1 і яка належала ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлено за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.07.2017 серії НМО №994241, виданого державним нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори Маховкою В. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2-959 (т. 2, а.с. 24).

Означене вище підтверджується і копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 91704923 від 11.07.2017 (т. 2, а.с. 25).

08 серпня 2017 року було укладено договір № 41 від про внесення змін до договору оренди землі № 139 від 18.10.2012, яким сторони домовилися викласти основний договір в наступній редакції: орендодавець (уповноважена ним особа): ОСОБА_2 , з одного боку, та орендар Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Деренківець», в особі директора Антоненка Віктора Юрійовича з другого боку, уклали цей договір, пунктом першим якого узгодили, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на сільськогосподарських землях, що підлягали паюванню на території Подільської сільської ради Київської області, Баришівського району (поза межами населеного пункту) на схемі поділу земельна ділянка № НОМЕР_1 , з кадастровим № :18:005:0199 (т. 1, а.с. 23-24).

Згідно з п. 2-6 означеного вище договору оренди в оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,4099 га, в тому числі рілля 3,4099 га. На земельній ділянці немає об`єктів нерухомого майна, а також інших об`єктів інфраструктури. Земельна ділянка передається в оренду без будівель та споруд, об`єктів інфраструктури. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 91609,82 грн. Земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню.

Відповідно до п. 8 договору № 41 від 08 серпня 2017 року про внесення змін до договору оренди землі № 139 від 18.10.2012, договір укладено на 7 (сім) років, до 08.08.2024. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за тридцять днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про наміри продовжити його дію.

17.08.2017 державним реєстратором Коверник О.М., Баришівська селищна рада, Київська область, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права внесено запис про інше речове право: 22022348, підстава виникнення іншого речового права: договір оренди землі, серія та номер: 139, виданий 18.10.2012, видавник: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Деренківець»; ОСОБА_3 ; Договір про внесення змін до договору оренди № 139 від 18.10.2012. серія та номер: 41, виданий 08.08.2017, видавник: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Деренківець»; Волкотруб Т.М. Вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки; строк дії: 08.08.2024, з правом передачі в піднайм (суборенду). Відомості про суб`єкта іншого речового права: орендар: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Деренківець», , орендодавець: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 95440066 від 23.08.2017 (т. 1, а.с. 25-26).

Позивач обґрунтовує свою позицію в частині належного виконання ним умов договору оренди, зокрема, і в частині своєчасної та повної оплати орендної плати, надаючи копії відомості на виплату грошей від 09.03.2013 (т. 1, а.с. 27); відомості на виплату грошей за вересень 2013 року (т. 1, а.с. 28-29); видаткового касового ордера від 03.09.2014 (т. 1, а.с. 30); відомості на виплату грошей за вересень 2014 року (т. 1, а.с. 31-32); видаткового касового ордера від 11.08.2015 (т. 1, а.с. 33); відомості на виплату грошей за серпень 2015 року (т. 1, а.с. 34-35); видаткового касового ордера від 15.12.2015 (т. 1, а.с. 36); заяви ОСОБА_3 від 09.08.2016 про видачу йому грошей на паї (т. 1, а.с. 38); видаткових касових ордерів від 19.08.2016, від 07.09.2016 (т. 1, а.с. 39-40); відомості на виплату грошей за вересень 2016 року (т. 1, а.с. 41-42); видаткового касового ордера від 23.08.2017 (т. 1, а.с. 43); платіжної відомості від 23.08.2017 (під номером 12 ОСОБА_2 ) (т. 1, а.с. 44); видаткового касового ордера від 16.11.2017 з відомістю № 76/1 (т. 1, а.с. 45-46); видаткового касового ордера від 08.12.2017 з відомістю № 89/1 (т. 1, а.с. 47-48); видаткового касового ордера від 26.12.2017 з відомістю № 100/1 від 26.12.2017 (т. 1, а.с. 49-50); видаткового касового ордера від 26.12.2017 з відомістю № 103/2 від 26.12.2017 (т. 1, а.с. 51-52); видаткового касового ордера від 02.04.2018 з відомістю (т. 1, а.с. 53-55); видаткового касового ордера від 18.12.2018 з відомістю (т. 1, а.с. 56-57); платіжної інструкції (безготівковий переказ в національній валюті) від 27.08.2018 № 326 з витягом з реєстру безготівкових термінових переказів від суб`єктів господарювання від 23.08.2018 (т. 1.а.с. 58-59); видаткового касового ордера від 19.04.2019 з відомістю на виплату готівки № 17 за 19.04.2019 (т. 1, а.с. 60-62); платіжної інструкції (безготівковий переказ в національній валюті) від 06.09.2019 № 371 (т. 1, а.с. 63-64); видаткового касового ордера від 28.11.2019 з копією відомості на виплату готівки № 1-94 за 28.11.2019 з додатком (т. 1, а.с. 65-67); платіжної інструкції (безготівковий переказ в національній валюті) від 19.12.2019 (т. 1, а.с. 68); видаткового касового ордера від 10 квітня 2020 року з копією відомості на виплату готівки № 1-5 за 10 квітня 2020 року з додатком (т. 1, а.с. 70-72); платіжних інструкцій (безготівковий переказ в національній валюті) № 379 від 26.08.2020, № 377 від 26.08.2020, №690 від 23.12.2020, № 656 від 03.09.2021, № 655 від 03.09.2021, № 1098 від 21.12.2021, №463 від 15.12.2022, № 465 від 15.12.2022, № 1321 від 11.12.2023, № 1323 від 11.12.2023, № 365 від 21.10.2024; № 366 від 21.10.2024 (т. 1, а.с. 73, 75, 77, 82, 86, 88, 90, 92, 94, 96, 98); копії видаткового касового ордера від 23 квітня 2021 року (т. 1, а.с. 79); копії відомості на видачу допомоги № 16 (т. 1, а.с. 80-81); копію відомості про нарахування коштів № 109 від 03.09.2021; від № 168 від 21.12.2021; № 251 від 15.12.2022 (т. 1, а.с. 85; 89;91).

06 березня 2024 року за вих. № 21 Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Деренківець» надіслало ОСОБА_2 лист-повідомлення щодо укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), у якому з посиланням ст. 33 Закону України «Про оренду землі» повідомило, що воно належним чином виконувало обов`язки за умовами укладеного з нею Договору оренди землі № 139 від 18.10.2012, а тому має переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), для реалізації якого направляє ОСОБА_2 даний лист і проект додаткової угоди. Відтак, реалізуючи законне право СТОВ «Деренківець» на укладення договору оренди землі № 139 на новий строк (поновлення цього договору оренди землі), просить розглянути і підписати проект додаткової угоди про укладення договору оренди землі № 139 від 18.10.2012 на новий строк (поновлення договору), з метою реалізації переважного права СТОВ «Деренківець» як орендаря земельної ділянки з кадастровим №:18:005:0199, та повернути один примірник укладеної додаткової угоди у СТОВ «Деренківець».

В означеному листі вказано як додатки два підписані СТОВ «Деренківець» примірники додаткової угоди до договору оренди землі № 139 від 18.10.2012 (т. 1, а.с. 100-101).

Як вбачається з проекта додаткової угоди № 1 до Договору оренди землі № 139 від 18.10.2012 (дата не зазначена), позивач пропонував відповідачу-1 укласти означену додаткову угоду № 1, про нижченаведене: продовжити строк дії договору оренди землі № 139 від 18.10.2012 (номер запису про інше речове право 22022348), основний договір викласти в наступній редакції: п. 1, предмет договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :18:005:0199, яка знаходиться на території Подільського старостинського округу. П. 2-5 об`єкт оренди: в оренду передається земельна ділянка загальною площею: 3,4099 гектарів, у тому числі: 3,4099 га рілля, яка належить орендодавцю на підставі правовстановлюючого документа: право власності 21336116. На земельній ділянці об`єкти нерухомого майна, будівлі, меліоративні споруди, а також об`єкти інфраструктури (дороги та лінійні споруди) відсутні. Земельна ділянка передається в оренду без будинків, будівель, споруд та інших об`єктів. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 70355,85 грн, станом на 01.03.2024.

В означеному проекті додаткової угоди № 1 до Договору оренди землі № 139 від 18.10.2012 (дата не зазначена), в п. 8, який визначає строк дії договору, строк його дії не вказано, наявні графи для заповнення.

При цьому, в п. 8 зазначено, що поновлення договору оренди землі після закінчення строку дії здійснюється в порядку, передбаченому ст. 126-1 Земельного кодексу України. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Сторони дійшли згоди, що в разі неповідомлення орендодавцем, за 30 днів до закінчення дії договору, орендаря про намір розірвати договір оренди, даний договір вважається пролонгованим (укладеним) на той самий строк на тих самих умовах (згідно ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»). У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і за відсутності протягом 30 днів після закінчення строку дії договору листа-повідомлення орендодавця заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :18:005:0199 станом на 04.03.2024 становила 70355,85 грн, що підтверджується копією Витягу № НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок (т. 1, а.с. 106).

22.03.2024 ОСОБА_2 отримала особисто поштове відправлення від позивача, що вбачається з копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення АТ «Укрпошта» (т. 1, а.с. 107).

Як вбачається з копії Виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 115 відділення клінічної пульмунології, ОСОБА_2 була госпіталізована до медичного закладу 06.02.2024, дата виписки: 20.02.2024 (т. 2, а.с. 19-20).

30.04.2024 ОСОБА_2 на адресу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Деренківець» надіслала лист-повідомлення про відмову укладання договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), у якому у відповідь на лист СТОВ «Деренківець» вих. № 21 від 06 березня 2024 року щодо укладання договору оренди землі на новий строк (поновлення строку оренди землі) повідомила, що 08 серпня 2017 року було укладено Договір № 41 про внесення змін до Договору оренди № 139 від 18 жовтня 2012 року. У розділі «Строк дії договору» п. 8 Договору № 41 про внесення змін до Договору оренди № 139 від 18 жовтня 2012 року зазначено: «Договір укладено на 7 (сім) років до 08.08.2024». У розділі «Зміна умов договору і припинення його дії» п. 34 зазначено: «Дія договору припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено». Також, відповідно до положень ст. 31 Розділу V «Зміна. Припинення. Поновлення договору оренди землі» Закону України «Про оренду землі» в діючій редакції «… договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено». На основі вищезазначених пунктів Договору, дія Договору оренди № 139 припиняється 08.08.2024. ОСОБА_2 повідомила Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Деренківець» про відмову від підписання надісланої їй 18.03.2024 Додаткової угоди № 1 до Договору оренди землі № 139 від 18.10.2012 про продовження строку дії. 08.08.2024, просить виконати пункт 18 розділу «Умови повернення земельної ділянки» та здійснити остаточний розрахунок шляхом перерахування коштів за користування земельною ділянкою (т. 1, а.с. 108).

До копії означеного листа-повідомлення позивачем долучено копію опису вкладення до поштового відправлення на ім`я Філія «Поділля» СТОВ «Деренківець» (дата на штампі АТ «Укрпошта» 30.04.2025); копію конверта відправник: ОСОБА_2 , отримувач: Філія «Поділля» СТОВ «Деренківець» (т. 1, а.с. 109; 110).

10.10.2024 між ОСОБА_2 (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди № 017, згідно з п. 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на сільськогосподарських землях, що підлягали паюванню на території Подільського старостинського округу Київської області, Броварського району (поза межами населеного пункту) кадастровий номер :18:005:0199 (т. 2, а.с. 16-17).

Як передбачено п. 2 означеного договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,4099 га, в тому числі рілля 3,4099 га.

Договір укладено на 7 (сім) років. Договір набирає чинності з дня його підписання. Після закінчення договору його дія закінчується, якщо орендар та орендодавець за один місяць до дати закінчення строку дії договору не уклали письмову додаткову угоду про продовження строку дії договору. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій або натуральній формі у розмірі 12 % від грошової оцінки землі, у розмір орендної плати входить податок на землю. (п. 8, 9 договору оренди землі № 017 від 10.10.2024).

Разом із заявою про приєднання доказів від 12.03.2025 відповідач-2 надав копію додаткової угоди № 017.1 до договору оренди землі № 017 від 10.10.2024, укладеного між орендодавцем ОСОБА_2 та орендарем ФОП ОСОБА_1 , у якій сторони дійшли обопільної згоди про внесення змін до договору оренди землі № 017 від 10.10.2024. а саме: п. 43 викладено в новій редакції, виключено з п. 43 наступні умови: «Невід`ємними частинами договору є: план або схема земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних ресурсів, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості». Всі інші умови договору оренди землі № 017 від 10.10.2024 залишаються незмінні та підлягають виконанню сторонами.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав № 400085748 від 21.10.2024, земельна ділянка кадастровий номер :18:005:0199, площа 3,4099 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, адреса: Київська область, Баришівський район, с/рада Подільська: номер запису про інше речове право: 57192562, дата, час державної реєстрації: 16.10.2024, державний реєстратор: приватний нотаріус: Маховка Юлія Іванівна, Броварський районний нотаріальний округ, Київська область, документи, подані для державної реєстрації: договір оренди землі, серія та номер: 017, виданий 10.10.2024, видавник: договір укладений в письмовій формі без нотаріального посвідчення, скріплений підписами сторін, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 75648678 від 21.10.2024, 11:08:34, приватний нотаріус: Маховка Юлія Іванівна, Броварський районний нотаріальний округ, Київська область; вид речового права: право оренди земельної ділянки. Дата укладання договору (після 2013 р.)/Дата державної реєстрації (до 2013 р): 10.10.2024, строк: 7 р., дата закінчення дії: 10.10.2031, з автоматичним продовженням дії договору. Орендар: ОСОБА_1 , орендодавець: ОСОБА_2 (т. 1, а.с. 112; т. 2, а.с. 18).

Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, місцезнаходження якого згідно з даними реєстру: АДРЕСА_1 , дата державної реєстрації: 17.10.2017, види економічної діяльності: 01.11: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний) (т. 1, а.с. 122-124).

08.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до філії СТОВ «Деренківець» із заявою про повернення йому земельних ділянок, на які укладені договори за кадастровими номерами :18:005:0199, :18:005:0200, площею 3,4099 га і 3,3286 га, відповідно (т. 1, а.с. 111).

У відповідь Філія «Поділля» СТОВ «Деренківець» зазначила, що на дату укладення ОСОБА_1 договорів оренди землі, так і на час надання відповіді повний комплекс польових робіт їхнім підприємством не закінчений, а тому договори оренди землі укладені із Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Деренківець» продовжують діяти до повного закінчення комплексу агрономічних робіт та інформувало його про те, що має намір звернутись з відповідним позовом до суду, в якому буде просити відновити порушене право підприємства на оренду вказаних земельних ділянок, а всі понесені підприємством збитки та судові витрати будуть покладені на винних осіб.

Враховуючи, що укладені ОСОБА_1 договори оренди землі з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є протиправними, суперечать вимогам чинного законодавства та порушують права та охоронювані законом інтереси СТОВ «Деренківець», останнє просить відповідача-2 утриматись від подальших протиправних дій по використанню земельних ділянок з кадастровими номерами :18:005:0199, :18:005:0200, площею 3,4099 га і 3,3286 га, відповідно (т. 1, а.с. 114-117).

Означений вище лист-відповідь ОСОБА_1 отримав 15.11.2024, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 1, а.с. 119).

Згідно з довідкою № 96 від 15.11.2024 Філія «Поділля» СТОВ «Деренківець» займається вирощуванням сільськогосподарських культур. Має в користуванні 4009 га сільськогосподарських угідь, в т.ч. на території Подільського старостинського округу 3495 га. Земельні паї ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (кадастрові номери :18:005:0200 - 3,3286 га, :18:005:0199 - 3,4099 га, розміщені на відділку № 2, с. Поділля, поле № 5-6. Загальна площа поля № 5-6 на відділку № 2 58 (п`ятдесят вісім) га. Вся площа в 2024 році перебувала в оренді СТОВ «Деренківець» по заключених договорах з власниками земельних паїв. Урожай кукурудзи на полі № 5-6 відділку № 2 було зібрано 08 листопада 2024 року (т. 1, а.с. 120).

Відповідно до інформації з відкритих даних земельного кадастру України про земельну ділянку, земельна ділянка, кадастровий номер :18:005:0199, площа 3,4099 га, приватна власність, використання: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, призначення: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія: землі сільськогосподарського призначання (т. 1, а.с. 121).

Як вбачається зі схеми розташування земельних ділянок, орендованих СТОВ «Деренківець» в межах відділку № 2 поле № 5-6, с. Поділля Броварського району (кол. Баришівського) району Київської області, а також земельних ділянок гр. ОСОБА_6 і ОСОБА_2 , що передані в оренду ОСОБА_1 під номером АДРЕСА_2 , у ній зазначена земельна ділянка з кадастровим номером :18:005:0199, користувач/орендар: ОСОБА_1 , масив земельних ділянок, орендованих СТОВ «Деренківець» позначений на схемі відповідним кольором. Як вказано в означеній схемі, площа земельних ділянок, які перебувають в оренді СТОВ «Деренківець» в межах зображеного на схемі єдиного масиву земель відділку № 2 поле 5-6, становить понад 75 % від загальної площі земельних ділянок, розташованих у зазначеному масиві. Схема містить запис про те, що вона сформована на підставі наданих СТОВ «Деренківець» вихідних даних, а саме: копії проекту землеустрою організації території земельних часток (паїв) в реформованому КСП «Агрофірма Поділля» Подільської сільської ради Баришівського району Київської області, та відомостей, які містяться в Державному земельному кадастрі станом на 15.01.2025 (аркуш 54 справи № 355/2465/24, провадження 2-з/355/1/25).

Із схеми розташування земельних ділянок, орендованих СТОВ «Деренківець» в межах масиву земель сільськогосподарського призначення в с. Поділля Броварського району (кол. Баришівського) району Київської області, а також земельних ділянок гр. ОСОБА_6 і ОСОБА_2 , що передані в оренду ОСОБА_1 , під номером АДРЕСА_3 у ній зазначена земельна ділянка з кадастровим номером :18:005:0199, користувач/орендар: ОСОБА_1 , загальна площа масиву земель сільськогосподарського призначення становить 671,2640 га. Площа земельних ділянок, які перебувають в оренді СТОВ «Деренківець» в межах зображеного на схемі масиву земель сільськогосподарського призначення, складає 566,4614 га, що становить 75 % від загальної площі земельних ділянок, розташованих у зазначеному масиві. Означена схема сформована на підставі наданих СТОВ «Деренківець» вихідних даних, а саме: копії проекту землеустрою організації території земельних часток (паїв) в реформованому КСП «Агрофірма Поділля» Подільської сільської ради Баришівського району Київської області, та відомостей, які містяться в Державному земельному кадастрі станом на 06.06.2025.

IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Висновки Верховного Суду у релевантних правовідносинах. Зміст спірних правовідносин.

За змістом статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оренду землі» № 161-XIV (надалі також Закон №161-XIV) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом 161-XIV, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ч. 1 ст. 2 Закону № 161-XIV).

Відповідно до положень частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Тобто, до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме спеціальні норми Земельного кодексу України та Закону № 161-XIV.

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам (ч. 1,2 ст. 93 ЗК України).

Статтею 13 Закону № 161-XIV визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 161-XIV істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку (ч. 1 ст. 16 Закону № 161-XIV).

За частиною першою статті 14 Закону № 161-XIV договір оренди землі укладається в письмовій формі.

Як передбачено ч. 1 ст. 19 Закону № 161-XIV, строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.

Наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк (ч. 1 ст. 777 ЦК України).

Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк передбачене ст. 33 Закону № 161-XIV.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» (надалі також Закон № 340-IX) внесені зміни до Закону № 161-XIV, а саме: (доповнено його статтею 32-2 «Поновлення договорів оренди землі» та викладено статтю 33 у новій редакції з назвою «Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк»), а також ЗК України доповнено статтею 126-1 «Поновлення договору оренди землі, договору про встановлення земельного сервітуту, договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови»). У частині означених змін і доповнень Закон № 340-ІХ набрав чинності 16 липня 2020 року.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

У зв`язку з набранням чинності Законом № 340-IX розділ IX «Перехідні положення» Закону № 161-XIV доповнено абзацами 3 і 4, якими унормовано, що 9) розділ IX «Перехідні положення» доповнити абзацами третім і четвертим такого змісту:

договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 цього Закону та статтею 126-1 Земельного кодексу України. Правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.

Відтак, з урахуванням унормованих розділом IX «Перехідні положення» Закону № 161-XIV правил дії Закону № 340-IX у часі, до спірних правовідносин підлягає застосуванню редакція статті 33 Закону № 161-XIV, яка була чинною станом на дату укладення договорів-1,-2, до набрання чинності Законом № 340-IX.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 33 Закону № 161-XIV в означеній редакції по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч. 4-5 ст. 33 Закону №161-XIV).

Згідно з ч. 6-7 ст. 33 Закону № 161-XIV у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про землеустрій» масив земель сільськогосподарського призначення сукупність земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що складаються з сільськогосподарських та необхідних для їх обслуговування несільськогосподарських угідь (земель під польовими дорогами, меліоративними системами, господарськими шляхами, прогонами, лінійними об`єктами, об`єктами інженерної інфраструктури, а також ярами, заболоченими землями, іншими угіддями, що розташовані всередині земельного масиву), мають спільні межі та обмежені природними та/або штучними елементами рельєфу (автомобільними дорогами загального користування, полезахисними лісовими смугами та іншими захисними насадженнями, водними об`єктами тощо).

Як передбачено ч. 5 ст. 35 Закону України «Про землеустрій», за результатами проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення відомості про такий масив та про земельні ділянки, розташовані в ньому (у разі їх формування або за відсутності відомостей про них у Державному земельному кадастрі), вносяться до Державного земельного кадастру, про що замовник документації із землеустрою письмово повідомляє власників та користувачів земельних ділянок.

Відповідно до ч. 4 ст. 37-1 Земельного кодексу України особа, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, має право орендувати інші земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані у такому масиві, а у разі якщо інші земельні ділянки перебувають в оренді, - на одержання їх у суборенду, за умови передачі їх власнику (орендарю) у користування (оренда, суборенда) іншої земельної ділянки, розташованої у цьому ж масиві, на такий самий строк та на таких самих умовах, якщо внаслідок черезсмужжя невикористання таких земельних ділянок створює перешкоди у раціональному використанні земельних ділянок, що перебувають у користуванні цієї особи. Право оренди землі набувається в порядку, встановленому Законом України «Про оренду землі». Особою, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, є землекористувач, якому належить право користування (оренда, емфітевзис) земельними ділянками, розташованими у масиві земель сільськогосподарського призначення, загальною площею не менш як 75 відсотків усіх земель масиву.

Дія цієї статті поширюється на використання та розпорядження земельними ділянками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства та особистого селянського господарства (ч. 9 ст. 37-1 Земельного кодексу України).

Згідно з ч. 3-4 ст. 8-2 Закону України «Про оренду землі» особа, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, має право орендувати інші земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані у такому масиві, а у разі якщо інші земельні ділянки перебувають в оренді, - на одержання їх у суборенду, за умови передачі їх власнику (орендарю) у користування (оренда, суборенда) іншої земельної ділянки, розташованої у цьому ж масиві, на такий самий строк та на таких самих умовах, якщо внаслідок черезсмужжя невикористання таких земельних ділянок створює перешкоди у раціональному використанні земельних ділянок, що перебувають у користуванні цієї особи. За наявності пропозиції іншої особи щодо укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки, особа (крім особи, яка має переважне право на поновлення договору оренди відповідно до статті 33 цього Закону), якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, має переважне право на укладення договору оренди на умовах, не гірших, ніж умови для зазначеної особи. За наявності пропозиції особи, яка має переважне право на поновлення договору оренди відповідно до статті 33 цього Закону, на укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки переважне право, встановлене цією частиною, не застосовується.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19:

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (речення перше частини другої статті 33 Закону № 161-XIV). До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина третя статті 33 цього Закону).

Отже, стаття 33 Закону № 161-XIV прямо передбачає подання орендарем у строки, визначені у частині другій цієї статті, повідомлення саме про поновлення договору оренди землі та проєкт додаткової угоди про таке поновлення. Шляхом надсилання орендодавцю відповідного письмового повідомлення орендар мав завчасно продемонструвати наявність у нього наміру продовжити користування земельною ділянкою. А орендодавець, будучи обізнаним із таким наміром, отримував можливість спланувати подальші дії у зв`язку зі спливом строку договору оренди землі, зважити доцільність пошуку інших потенційних орендарів, а за їх наявності - зіставити пропоновані ними умови оренди з умовами, викладеними у проєкті додаткової угоди, яку надав орендар.

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проєктом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті 33 Закону № 161-XIV).

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) (частина шоста статті 33 Закону № 161-XIV).

Частини п`ята та шоста статті 33 Закону № 161-XIV встановлюють загальне та спеціальне правила продовження орендних правовідносин:

За загальним правилом, викладеним у частині п`ятій статті 33 Закону № 161-XIV, орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проєктом відповідної додаткової угоди їх розглядає, за потреби узгоджує з орендарем істотні умови договору, може повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі, а за відсутності таких заперечень - вирішує поновити договір оренди землі (таке рішення потрібне лише щодо земель державної та комунальної власності) й укладає з орендарем відповідну додаткову угоду.

Спеціальне правило, викладене у частині шостій Закону № 161-XIV, розраховане на випадки, коли орендодавець, який отримав від орендаря, наприклад, в останній день строку договору оренди землі лист-повідомлення про поновлення цього договору з проєктом відповідної додаткової угоди, протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві заперечень щодо такого поновлення, а орендар продовжив добросовісно користуватися земельною ділянкою. У такому разі орендодавець позбавлений можливості узгоджувати з орендарем нові істотні умови договору оренди землі, що вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були, без прийняття орендодавцем земель державної та комунальної власності окремого рішення про таке поновлення.

Порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі (за наявності таких заперечень) у відповідь на вчасно відправлений орендарем лист-повідомлення про поновлення цього договору з проєктом відповідної додаткової угоди дає орендареві, який добросовісно продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, підстави розраховувати на поновлення такого договору в силу частини шостої статті 33 Закону № 161-XIV. Інакше кажучи, у такому разі відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Але таке поновлення обов`язково оформляється шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а у разі якщо орендодавець цього не робить, - у судовому порядку за вимогою про визнання укладеною додаткової угоди та з фіксацією її повного тексту у резолютивній частині рішення суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18).

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті 33 вказаного Закону).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (частина восьма статті 33 Закону № 161-XIV). Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (частина одинадцята статті 33 Закону № 161-XIV).

Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору було неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону № 161-XIV, є «автоматичною» пролонгацією орендних правовідносин.

Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону № 161-XIV, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проєкт додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (постанови від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц, від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18).

Єдиний механізм оформлення продовження орендних відносин, а саме шляхом укладення згаданої у частинах третій, п`ятій - восьмій, одинадцятій статті 33 Закону № 161-XIV додаткової угоди підтверджує змістовну єдність усіх приписів цієї статті.

Верховний Суд у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 547/167/17 виснував таке: відповідно до частин першої-п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» умови договору оренди землі можуть бути змінені лише за згодою сторін, а у разі недосягнення такої домовленості щодо істотних умов, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Договір оренди землі може вважатися поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором оренди землі також за наявності умов, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», зокрема: належного виконання своїх обов`язків орендарем, повідомлення ним орендодавця до закінчення строку дії договору в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк з доданням до нього додаткової угоди, продовження користування виділеною земельною ділянкою, та відсутності протягом місяця після закінчення строку договору письмового повідомлення орендодавцем орендаря про відмову у поновленні договору оренди.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 379/338/16-ц зазначено, що за змістом частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» такий спосіб поновлення договору оренди може мати місце лише тоді, коли сторони до закінчення строку дії договору не вчиняли будь-яких значимих юридичних дій, передбачених частинами першою - п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі». За таких обставин та враховуючи наявність заперечень орендодавця щодо продовження користування відповідною земельною ділянкою позивачем, можливість поновлення договору на підставі частини шостої статті 33 цього Закону виключається.

На означений висновок посилається Верховний Суд у постанові від 24 березня 2021 року у справі № 395/1435/16-ц і виснує, що за змістом частини четвертої статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Суд касаційної інстанції, переглядаючи справу, серед іншого, зауважив, що поза увагою судів попередніх інстанцій залишились і доводи про те, що в наданій суду додатковій угоді орендар зазначив інші умови, ніж у договорі оренди землі, зокрема запропонував збільшити термін дії договору та розмір орендної плати. На зміну вказаних умов необхідна згода сторін, що узгоджується зі змістом частини четвертої статті 33 Закону України «Про оренду землі», тоді як між сторонами така згода не досягнута.

Норми процесуального права, що підлягають застосуванню.

Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (надалі також ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частинами 2, 3 ст. 12 ЦПК України унормовано, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За п. 2, 4, п. 6, п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Зміст спірних правовідносин полягає у користуванні спірною земельною ділянкою на умовах оренди відповідним суб`єктом (позивачем або відповідачем-2).

Суть спору зводиться до наявності/підставності реалізації позивачем свого переважного права на поновлення договору оренди на новий строк, що має наслідком, за умови задоволення позову, укладення (визнання укладеною) додаткової угоди до договору оренди землі, укладеного між позивачем та відповідачем-1. Інші вимоги позивача є похідними.

V. Мотивована оцінка аргументів учасників справи. Висновки суду за результатами розгляду позову.

За результатами дослідження фактичних обставин, що мають визначальне значення для розгляду цієї справи, зважаючи на докази, надані на їх підтвердження, а також застосувавши релевантні норми права, суд зазначає та виснує таке.

Суд зауважує, що основна вимога позивача зводиться до визнання укладеною додаткової угоди № 1 до договорів оренли-1,-2, зважаючи на наявне у позивача переважне право на поновлення договору оренди на новий строк. Своє переважне право позивач обґрунтовує наявністю двох окремих та самостійних підстав, нормативне закріплення яких у статті 33 та статті 8-2 Закону України «Про оренду землі».

За результатами дослідження та розгляду означених підстав позовних вимог суд зазначає та виснує таке.

Щодо умов договорів-1,-2. Тлумачення їх окремих умов.

Судом встановлено, що 18.10.2012 ОСОБА_3 (орендодавець) та Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Деренківець» (орендар) уклали договір оренди землі № 139.

Пунктом 8 означеного договору передбачено, що його укладено на 10 років. Договір набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд. У разі закінчення строку дії договору до закінчення польових робіт термін оренди земельної частки (паю) продовжити до повного завершення збирання врожаю; договір може бути припинений у будь-який час за взаємної згоди сторін. Сторони не мають права відмовитися від виконання умов цього договору в односторонньому порядку. За орендодавцем зберігаються всі права розпорядження земельною часткою (паєм). Орендар має переважне право викупити земельну ділянку в орендодавця.

ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.07.2017 серії НМО № 994241, зареєстрованого в реєстрі за № 2-959, виданого державним нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори Маховкою В. В., на праві власності належить земельна ділянка, площею 3,4099 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Подільської сільської ради, діл. 0202 Баришівського району, Київської області, кадастровий № :18:005:0199.

ОСОБА_2 (орендодавець) та орендар - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Деренківець», 08 серпня 2017 року уклали договір № 41 про внесення змін до договору оренди землі № 139 від 18.10.2012, із вступної частини якого вбачається, що сторони домовилися викласти основний договір в наступній редакції: орендодавець (уповноважена ним особа): ОСОБА_2 , з одного боку, та орендар Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Деренківець», в особі директора Антоненка Віктора Юрійовича з другого боку, уклали цей договір, пунктом першим якого узгодили, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на сільськогосподарських землях, що підлягали паюванню на території Подільської сільської ради Київської області, Баришівського району (поза межами населеного пункту) на схемі поділу земельна ділянка № 0202, з кадастровим № :18:005:0199.

Згідно з п. 2-6 означеного вище договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,4099 га, в тому числі рілля 3,4099 га, кормові угіддя - га. На земельній ділянці немає об`єктів нерухомого майна, а також інших об`єктів інфраструктури. Земельна ділянка передається в оренду без будівель та споруд, об`єктів інфраструктури. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 91609,82 грн. Земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню.

Відповідно до п. 8 договору № 41 від 08 серпня 2017 року про внесення змін до договору оренди землі № 139 від 18.10.2012, договір укладено на 7 (сім) років, до 08.08.2024. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його новий на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за тридцять днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про наміри продовжити його дію.

При цьому, суд зазначає, що договір № 41 від 08 серпня 2017 року про внесення змін до договору оренди землі № 139 від 18.10.2012 не містить застереження про те, що у разі закінчення строку дії договору до закінчення польових робіт термін оренди земельної частки (паю) продовжити до повного завершення збирання врожаю.

З аналізу позицій сторін, які були окреслені ними у заявах по суті справи та безпосередньо в судових засіданнях під час розгляду справи, встановлено факт різного розуміння змісту правочину його сторонами, а саме: позивач та відповідач-1 відмінно один від одного тлумачать умови договору № 41 про внесення змін до договору оренди землі № 139 від 18.10.2012 в частині дії означеного договору та застосовності до нього окремих умов договору оренди землі № 139 від 18.10.2012 як основного (зокрема, п. 8 договору оренди землі № 139 від 18.10.2012 щодо закінчення строку дії договору до закінчення польових робіт термін оренди земельної частки (паю) продовжити до повного завершення збирання врожаю, питання будівництва меліоративних споруд тощо).

Також, зокрема, щодо істотної умови договорів-1,-2 строку їх дії, позивач тлумачить умови щодо строку оренди, виходячи із загального терміну строк дії договору-1 (до укладення договору-2) та строк дії договору-2, що у часових межах становить період з 18.10.2012 до 08.08.2024.

Відповідач-1 тлумачила та розглядала договір-2 як окремий та самостійний договір, із строком його дії 7 (сім) років, до 08.08.2024, а щодо умов оренди її земельної ділянки виключно на умовах, викладених у договорі № 41 від 08.08.2017.

Враховуючи зазначене, при розгляді спору, у контексті обставин даної цивільної справи, суд вважає за необхідне застосувати принцип contra proferentem.

У постанові Верховного Суду від 05.10.2022 року у справі № 352/1950/15-ц, провадження №61-2973св22, зазначено, що договір, як приватноправова категорія, є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, має на меті забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення правочину - це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину чи договору (двостороннього або багатостороннього правочину), з тексту якого неможливо встановити справжню волю сторони (сторін). Потреба в тлумаченні виникає в разі різного розуміння змісту правочину його сторонами, зокрема при невизначеності і незрозумілості буквального значення слів, понять і термінів. Згідно з частиною першою статті 637 ЦК України, тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу.

У разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у ч. 3, ч. 4 статті 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення «contra proferentem». «Contra proferentem» (лат. «verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem») - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав. Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний із неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» («no individually negotiated»), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте, були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін». Тобто, contra proferentem має застосовуватися у разі, якщо є два різні тлумачення умови (чи умов) договору, а не дві відмінні редакції певної умови (умов) договору, з врахуванням того, що: contra proferentem має на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, у невигідне становище. Оскільки саме вона допустила таку двозначність, contra proferentem спрямований на охорону обґрунтованих очікувань сторони, яка не мала вибору при укладенні договору (у тому числі при виборі мови і формулювань); contra proferentem застосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь в процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов в договорі чи навіть складала проект усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою; у разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.05.2022 у справі № 944/3046/20.

Беручи до уваги наведене вище, суд, застосовуючи принцип contra proferentem, зважаючи, що проєкти договорів-1,-2 надавалися стороною позивача (що підтверджено у судовому засіданні його представником), суд тлумачить умови договору на користь сторони, яка не мала вибору при укладенні договору (у тому числі при виборі мови і формулювань), тобто відповідача-1 ОСОБА_2 , та доходить висновку, що умови договору-2 слід тлумачити таким чином, що лише означений договір регулює спірні відносини сторін з дати його укладення; з дати укладення договору-2 застосуванню підлягають виключно умови договору-2; строк дії договору оренди 7 років, до 08.08.2024.

Суд, при цьому, переконаний, що у даному разі позивач як особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинен нести ризик, пов`язаний із неясністю такої умови для відповідача-1.

До означеного переконання суд дійшов ще й з огляду на використання у договорі № 41 про внесення змін до договору оренди землі № 139 від 18.10.2012 такої конструкції як «сторони домовилися викласти основний договір в наступній редакції», зважаючи на що є очевидним, що означений договір не вносить зміни в окремі пункти договору оренди землі №139 від 18.10.2012, а фактично є новою його редакцією, тобто суд виснує, що у будь-якому випадку чинною є редакція договору № 41 від 08.08.2017, оскільки сторони у такому договорі дійшли згоди щодо істотних умов, відмінних від тих, що містив договір оренди землі № 139 від 18.10.2012, зокрема, щодо строку дії такого договору.

Відтак, суд констатує, що при вирішенні спору у даній справі саме умови договору №41 від 08.08.2017 є вихідними при з`ясуванні обставин, які підлягають доказуванню у справі.

Відтак, судом встановлено, що відповідно до п. 8 договору № 41 від 08 серпня 2017 року про внесення змін до договору оренди землі № 139 від 18.10.2012, договір укладено на 7 (сім) років, до 08.08.2024. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його новий на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за тридцять днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про наміри продовжити його дію.

При цьому, в означеному вище договорі відсутня умова, яка передбачає, що у разі закінчення строку дії договору до закінчення польових робіт термін оренди земельної частки (паю) продовжити до повного завершення збирання врожаю.

Відтак, 08.08.2024 закінчився строк дії договору № 41 від 08 серпня 2017 року про внесення змін до договору оренди землі № 139 від 18.10.2012.

Позивачем не доведено зворотного та не спростовано в цій частині позицію відповідачів.

Щодо умов договору-2 відносно преважного права на поновлення договору оренди. Реалізація позивачем переважного права. Дії відповідача-2 (відповідно та на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі»). Співвідношення умов договорів-1,-2 та умов додаткової угоди № 1, пропонованої до укладення позивачем.

Звернувшись до суду з позовом про захист свого порушеного права на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк, СТОВ «Деренківець» посилається на порушення/невизнання ОСОБА_2 переважного права позивача, передбаченого договорами-1,-2 та статтею 33 Закону України «Про оренду землі», унаслідок чого було укладено договір оренди цієї ж земельної ділянки з іншим орендарем (ФОП ОСОБА_1 ).

Суд зауважує, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною 1 статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Отже, для застосування частини 1 статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно частинами 2-5 цього Закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Оскільки у пункті 8 договору № 41 від 08.08.2017 передбачено переважне право орендаря на поновлення дії договору оренди на новий строк, для його реалізації та набуття права оренди на новий строк орендарем потрібно здійснити дії, передбачені частинами 1- 4 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Судом встановлено, що СТОВ «Деренківець», на виконання положень статті 33 Закону України «Про оренду землі» та пункту 8 договору оренди, завчасно, за більш ніж 4 місяці до закінчення строку дії договору-2, надіслало на адресу ОСОБА_2 заяву з повідомленням про намір скористатись своїм переважним правом на поновлення договору оренди земельної ділянки та подало додаткову угоду до договору оренди землі.

Суд зауважує, що умови додаткової угоди не є ідентичними (такими ж), як умови договору-2.

Так, при дослідженні судом долученого до позовної заяви проекта додаткової угоди №1 до договору оренди землі № 139 від 18.10.2012, який, як стверджує позивач, ним було надіслано відповідачу-1, встановлено, що в означеному проекті не зазначена дата, позивач пропонував відповідачу-1 укласти означену додаткову угоду № 1, про нижченаведене: продовжити строк дії договору оренди землі № 139 від 18.10.2012 (номер запису про інше речове право 220223480), основний договір викласти в наступній редакції: п. 1 - предмет договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :18:005:0199, яка знаходиться на території Подільського старостинського округу. Пункти 2-5 проекту додаткової угоди № 1 до Договору оренди землі № 139 від 18.10.2012, об`єкт оренди: в оренду передається земельна ділянка загальною площею: 3,4099 гектарів, у тому числі: 3,4099 га рілля, яка належить орендодавцю на підставі правовстановлюючого документа: право власності 21336116. На земельній ділянці об`єкти нерухомого майна, будівлі, меліоративні споруди, а також об`єкти інфраструктури (дороги та лінійні споруди) відсутні. Земельна ділянка передається в оренду без будинків, будівель, споруд та інших об`єктів. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 70355,85 грн, станом на 01.03.2024.

В означеному проекті додаткової угоди № 1 до Договору оренди землі № 139 від 18.10.2012 (дата не зазначена), в п. 8, який визначає строк дії договору, строк його дії не вказано, наявні графи для заповнення.

Так, перше речення п. 8 викладено таким чином: «Строк дії договору _____ років, а саме з ____ по _____».

При цьому, вступна частина Додаткової угоди № 1 до договору оренди землі № 139 від 18.10.2012 року, наведена у прохальній частині позовної заяви і яку позивач просить визнати укладеною, викладена таким чином: «с. Поділля, 06 березня 2024 року, Орендодавець: ОСОБА_2 , який діє на підставі паспорту громадянина України серія та номер: НОМЕР_3 , виданий 01.03.2001 Мінським РУ ГУ МВС України в м. Києві, з одного боку, та орендар: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Деренківець», в особі директора Соколова Андрія Олексійовича, який діє на підставі Статуту, другого, керуючись положеннями ст. 651, 653 та 654 Цивільного кодексу України, повністю розуміючи та усвідомлюючи значення своїх дій, уклали цю додаткову угоду до договору оренди землі № 139 від 18.12.2012 (номер запису про інше речове право 22022348), про нижченаведене 1: Поновити строк дії договору оренди землі № 139 від 18.12.2012 (номер запису про інше речове право 22022348) на новий строк, для чого викласти договір в наступній редакції: п. 1, предмет договору: орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :18:005:0199, яка знаходиться на території Подільського старостинського округу. Пункти 2-5 об`єкт оренди: 2. В оренду передається земельна ділянка загальною площею: 3,4099 гектарів, у тому числі: 3,4099 га рілля, яка належить орендодавцю на підставі правовстановлюючого документа: право власності 21336116. 3. На земельній ділянці об`єкти нерухомого майна, будівлі, меліоративні споруди, а також об`єкти інфраструктури (дороги та лінійні споруди) відсутні. 4. Земельна ділянка передається в оренду без будинків, будівель, споруд та інших об`єктів. 5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 70355,85 грн, станом на 01.03.2024.

Пункт 8: строк дії договору 12 років та після поновлення строку діє по 08 серпня 2036 року. Поновлення договору оренди землі після закінчення строку дії здійснюється в порядку, передбаченому ст. 126-1 Земельного кодексу України (т. 1, а.с.13-19).

Тобто, на відміну від надісланого позивачем ОСОБА_2 проекту додаткової угоди № 1 до Договору оренди землі № 139 від 18.10.2012, Додаткова угода № 1 до договору оренди землі № 139 від 18.10.2012 року, наведена у прохальній частині позовної заяви і яку позивач просить визнати укладеною, містить такий реквізит як дата (06.03.2024) та таку істотну умову як строк дії договору: 12 років.

Як передбачено ч. 1 ст. 15 Закону № 161-XIV істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Суд виснує, що проект Додаткової угоди № 1 до договору оренди землі № 139 від 18.10.2012 року, надісланий позивачем ОСОБА_2 в порядку ст. 33 Закону № 161-XIV, не містив такої істотної умови як дата укладення та строк дії договору оренди.

При цьому, посилання представника позивача на те, що дата укладення означеного договору була вказана у супровідному листі, суд не вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону.

Також відмінними у викладенні були і інші умови додаткової угоди № 1 у порівнянні із умовами договору-2 (зокрема, п. 8 (у відповідній частині, п. 9, п. 29 (у відповідній частині) тощо).

Відтак, за означених обставин, суд констатує, що позивачем здійснювалась/ініціювалася процедура укладення договору на новий строк із іншими умовами, ніж умови договору-2, в тому числі, із істотною умовою щодо строку дії договору оренди землі.

Суд принагідно зауважує, що така істотна умова не була визначена/запропонована позивачем при зверненні до відповідача-2 із проєктом додаткової угоди, умови додаткової угоди взагалі не містили пропонованого позивачем строку дії договору оренди.

Відповідний випадок/процедура врегульовані ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Суд констатує, що доказів належного виконання позивачем як орендарем своїх обов`язків за договором оренди матеріали справи не містять; позивач як орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди.

Суд ще раз зауважує, що позивачем були запропоновані інші/нові умови договору оренди, відмінні від тих, якими були врегульовані існуючі правовідносини між сторонами.

При цьому, суд доходить до переконання, що позивач лише формально дотримався вимог ч. 2-3 ст. 33 Закону № 161-XIV, оскільки проект додаткової угоди, надісланий ним ОСОБА_2 , не містив усіх істотних умов договору, що не може свідчити про належне виконання позивачем означених вимог закону.

Також судом встановлено, що додаткова угода № 1 до договору оренди землі № 139 від 18.10.2012 року, викладена у прохальній частині позовної заяви і яку позивач просить визнати укладеною, порівняно із умовами договору-2, містить змінену істотну умову щодо строку дії договору: 12 років.

Разом з тим, відповідач-1 більш ніж за 3 місяці до закінчення строку дії договору-2 повідомила про своє небажання укладати додаткову угоду, зазначила про дату закінчення договору оренди землі та висловила прохання повернути їй земельну ділянку у визначений строк.

Матеріали справи не містять жодних доказів здійснення сторонами дій щодо подальшого узгодження умов договору.

За вказаних обставин суд констатує недосягнення згоди між сторонами щодо істотних умов договору на новий строк.

Як наслідок, переважне право позивача як орендаря на поновлення договору на новий строк припинилося.

При цьому, суд критично оцінює доводи позивача щодо відсутності юридичного значення відмови відповідача-1 від поновлення договору оренди з огляду на направлення такої відмови поза межами місячного строку з дня отримання заяви позивача, оскільки відмова відповідача-1 від поновлення договору оренди була завчасною та однозначною.

Позивач же на здійснив жодної дії на можливе подальше узгодження умов договору оренди землі та продовження правовідносин між сторонами, що береться судом до уваги при вирішенні питання припинення переважного права позивача як орендаря земельної ділянки щодо укладення договору оренди на новий строк.

Суд надає визначального значення саме тій обставині, що відповідач-1 не підписала додаткову угоду до договору оренди землі, чим висловила своє небажання надалі співпрацювати з позивачем, що не суперечить частині першій статті 626 ЦК України та частині першій статті 627 ЦК України.

В аспекті фактичних обставин цієї справи, суд доходить до переконання, що недотримання формальних строків надання відповідачем-2 відмови від укладення договору на новий строк не може призвести до ситуації, в якій переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк буде домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди.

Окремо суд зауважує, що у позивача було чітке розуміння щодо припинення договору-2 у визначений у ньому строк, позаяк суд зважає на пояснення приватного нотаріуса, відповідача-3, надані в судовому засіданні, щодо обізнаності та фактичного погодження позивача як орендаря із припиненням строку дії договору оренди спірної земельної ділянки.

Відтак, суд виснує про відсутність підстав для поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк відповідно та на підставі ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Водночас, за послідовними висновками Верховного Суду, оформлення та надання орендарем і в цьому випадку додаткової угоди є обов?язковим.

Зважаючи, що додаткова угода, направлена позивачем, містила відмінні від договору-2 умови, а позивачем заявлені позовні вимоги про визнання укладеною додаткової угоди із іншими/новими умовами, ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в розглядуваному випадку застосуванню не підлягає.

Додатково в аспекті цього питання суд бере до уваги, що відповідач-1 обґрунтовувала свої заперечення щодо позову також і посиланням на те, що, вона уклала 10.10.2024 договір оренди землі № 017 з ФОП ОСОБА_1 на умовах, які її задовольняли і умови означеного договору є кращими, ніж умови додаткової угоди № 1, запропонованої позивачем.

Представник позивача, в свою чергу, заперечуючи проти такого твердження ОСОБА_2 , наводив свої аргументи, надаючи калькуляцію орендної плати за обома договорами, виходячи зі ставок орендної плати, ними передбаченої, нормативної грошової оцінки земельної ділянки, її площі.

Суд дійшов висновку, що поняття кращих умов договору є оціночним для акцептуючої сторони, є суб`єктивним, залежить від мети, яку вона бажає досягти.

При цьому, предметом розгляду даної справи є встановлення наявності/відсутності підстав для захисту прав позивача як орендаря, передбачених, зокрема, ст. 33 Закону № 161-XIV, а не порівняння умов договорів оренди та визначення більш сприятливих їх умов для орендодавця, а тому розглядуване питання не має визначального значення при вирішенні даного спору.

Таким чином, зважаючи на все вищевикладене, суд доходить висновку про безпідставність доводів позовної заяви щодо поновлення договору оренди спірної земельної ділянки на новий строк на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Щодо преважного права на поновлення договору оренди відповідно та на підставі ст. 8-2 Закону України «Про оренду землі».

Так, СТОВ «Деренківець» посилається на те, що йому належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, тобто позивач є землекористувачем, якому належить право користування (оренда) земельними ділянками, розташованими у масиві земель сільськогосподарського призначення, загальною площею не менш як 75 відсотків усіх земель масиву.

На підтвердження означених обставин позивач додав до позовної заяви копію довідки № 96 від 15.11.2024, відповідно до якої Філія «Поділля» СТОВ «Деренківець» займається вирощуванням сільськогосподарських культур. Має в користуванні 4009 га сільськогосподарських угідь, в т.ч. на території Подільського старостинського округу 3495 га. Земельні паї ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (кадастрові номери :18:005:0200 - 3,3286 га, :18:005:0199 - 3,4099 га, розміщені на відділку № 2, с. Поділля, поле №5-6. Загальна площа поля № 5-6 на відділку №2 - 58 (п`ятдесят вісім) га. Вся площа в 2024 р. перебувала в оренді СТОВ «Деренківець» по заключених договорах з власниками земельних паїв. Урожай кукурудзи на полі № 5-6 відділку № 2 було зібрано 08 листопада 2024 року (т. 1, а.с. 120).

Під час розгляду справи представником позивача також було надано: схему розташування земельних ділянок, орендованих СТОВ «Деренківець» в межах відділку № 2 поле № 5-6, с. Поділля Броварського району (кол. Баришівського) району Київської області, а також земельних ділянок гр. ОСОБА_6 і ОСОБА_2 , що передані в оренду ФОП ОСОБА_1 , згідно з якою площа земельних ділянок, які перебувають в оренді СТОВ «Деренківець» в межах зображеного на схемі єдиного масиву земель відділку № 2 поле 5-6, становить понад 75 % від загальної площі земельних ділянок, розташованих у зазначеному масиві. Схема містить запис про те, що вона сформована на підставі наданих СТОВ «Деренківець» вихідних даних, а саме: копії проекту землеустрою організації території земельних часток (паїв) в реформованому КСП «Агрофірма Поділля» Подільської сільської ради Баришівського району Київської області, та відомостей, які містяться в Державному земельному кадастрі станом на 15.01.2025 (аркуш 54 справи № 355/2465/24, провадження 2-з/355/1/25).

В матеріалах справи міститься також схема розташування земельних ділянок, орендованих СТОВ «Деренківець» в межах масиву земель сільськогосподарського призначення в с. Поділля Броварського району (кол. Баришівського) району Київської області, а також земельних ділянок гр. ОСОБА_6 і ОСОБА_2 , що передані в оренду ФОП ОСОБА_1 , де зазначено, що загальна площа масиву земель сільськогосподарського призначення становить 671,2640 га. Площа земельних ділянок, які перебувають в оренді СТОВ «Деренківець» в межах зображеного на схемі масиву земель сільськогосподарського призначення, складає 566,4614 га, що становить 75 % від загальної площі земельних ділянок, розташованих у зазначеному масиві. Означена схема сформована на підставі наданих СТОВ «Деренківець» вихідних даних, а саме: копії проекту землеустрою організації території земельних часток (паїв) в реформованому КСП «Агрофірма Поділля» Подільської сільської ради Баришівського району Київської області, та відомостей, які містяться в Державному земельному кадастрі станом на 06.06.2025.

Відтак, позивач вважає, що СТОВ «Деренківець» на підставі ст. 8-2 Закону України «Про оренду землі» як особа, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, має переважне право на укладення договору оренди на умовах, не гірших, ніж умови для третіх осіб, зазначених у ст. 8-2 Закону України «Про оренду землі».

З аналізу змісту ст. 35 Закону України «Про землеустрій» слідує, що за результатами проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення відомості про такий масив та про земельні ділянки, розташовані в ньому (у разі їх формування або за відсутності відомостей про них у Державному земельному кадастрі), вносяться до Державного земельного кадастру, про що замовник документації із землеустрою письмово повідомляє власників та користувачів земельних ділянок.

В ході розгляду справи судом позивачем не надано належних доказів внесення до Державного земельного кадастру відомостей про масив земель сільськогосподарського призначення, на який посилається позивач і до якого входить земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :18:005:0199, загальною площею: 3,4099 гектарів.

У судових засіданнях у цій справі представником позивача зазначено/підтверджено, що відомості про відповідний масив земель, що перебувають в оренді позивача, до Державного земельного кадастру не внесені, документація із землеустрою перебуває на стадії розробки.

Відтак, суд констатує відсутність в матеріалах цієї справи належних та допустимих доказів для висновку про існування необхідної передумови для застосовування положень ст. 8-2 Закону України «Про оренду землі», а саме відомостей щодо єдиного масиву земель у розумінні Закону України «Про землеустрій», що мало б змогу дослідити питання наявності/відсутності у позивача переважного права на оренду спірної земельної ділянки на підставі ст. 8-2 Закону № 161-XIV.

В аспекті цієї підстави позову суд не може не зауважити також, що у випадку обґрунтованості позовних вимог та наявності переважного права орендаря відповідно до ст. 8-2 Закону № 161-XIV спосіб захисту, обраний позивачем, не є належним, позаяк належним способом захисту вбачається перевід прав та обов`язків землекористувача (орендаря) щодо відповідної/спірної земельної ділянки за відповідним укладеним договором оренди землі.

Таким чином, враховуючи все вищевикладене, і означена підстава заявлених позовних вимог не знайшла свого підтвердження під час розгляду справи судом.

Відтак, з огляду на вказані вище висновки суду, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про визнання укладеною додаткової угоди № 1 до Договору оренди землі №139 від 18.10.2012 у редакції договору № 41 від 08.08.2017, між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Деренківець» та ОСОБА_2 (орендодавець) у редакції, наведеній позивачем у прохальній частині позовної заяви. Отже, у задоволенні ознаеної позовної вимоги слід відмовити.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав надавати правову оцінку іншим доводам позивача щодо визнання недійсним договору оренди землі № 017 від 10.10.2024, що укладений між відповідачами-1,-2, скасування державної реєстрації іншого речового права; визнання відсутнім права оренди відповідача-2 на спірну земельну ділянку, оскільки означені позовні вимоги є похідними та залежать від задоволення вимоги про визнання укладеною додаткової угоди № 1 до Договору оренди землі № 139 від 18.10.2012 у редакції договору № 41 від 08.08.2017.

Зважаючи на відмову у задоволенні позову в частині визнання укладеною додаткової угоди № 1 до договору оренди землі у редакції, наведеній позивачем у прохальній частині позовної заяви, відсутні підстави у задоволенні і решти заявлених позовних вимог.

Аналізуючи інші доводи сторін, суд також бере до уваги висновок ЄСПЛ, викладений у рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відтак, підсумовуючи усе вищекладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 20.01.2025 задоволено частково заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Деренківець» про забезпечення позову.

Згідно з ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 12 112,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 17044 від 21.11.2024 (т. 1, а.с. 2).

У позовній заяві було зазначено попередню (орієнтовну) суму судових витрат у розмірі 25 000,00 грн, що включає витрати на оплату судового збору та витрати на правничу допомогу.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу (ч. 1, п. 1.ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

З огляду на відмову у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.

Щодо заявлених представником відповідача-2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн, суд зазначає таке.

Доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів у справі не подано.

Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Представником відповідача-2 в судових дебатах заявлено щодо понесення відповідних витрат та подання відповідних доказів у передбачених законом строк. Відтак, з огляду та на підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України, протягом п`яти днів після ухвалення цього рішення суду відповідач-2 може подати відповідні докази із заявою для їх розгляду судом.

Враховуючи все вищевикладене, керуючись ст. 15, 16, 203, 215, 626-628, 777, 792, ЦК України, ст. 93 ЗК України, ст. 1, 2, 15, 33 Закону України «Про оренду землі» № 161-XIV, ст. 1, 35 Закону України «Про землеустрій» № 858-IV ст. 2, 4, 10-13, 48, 76-83, 89, 133, 141, 175, 229, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Деренківець» до ОСОБА_2 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Маховки Юлії Іванівни про визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації права оренди, визнання відсутнім права оренди відповідача та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі на новий строк, - відмовити.

Захід забезпечення позову, застосований ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 20.01.2025, - скасувати на підставі ч. 9 ст. 158 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову. У такому разі захід забезпечення позову зберігає свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Дані відносно позивача:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Деренківець»

Код

с. Деренковець, Черкаський район, Черкаська область, 19430.

Дані відносно відповідачів:

відповідач-1:

ОСОБА_2

РНОКПП НОМЕР_2

АДРЕСА_4

відповідач-2:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1

РНОКПП НОМЕР_4

АДРЕСА_5

відповідач-3:

Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області

Маховка Юлія Іванівна

Свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю №744

вулиця Центральна, буд. 24, прим. 32, селище Баришівка, Броварський район, Київська область, 07501.

Суддя

Баришівського районного суду

Київської області Марина ЦИРУЛЕВСЬКА