Провадження №2-др/205/49/25
18 вересня 2025 року місто Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Дорошенко Г.В.,
за участю секретаря судового засідання Гузь Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ключенкової Христини Владиславівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою адвоката Ключенкової Христини Владиславівни в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню,
Порядок вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог визначений ст. 246 ЦПК України, відповідно до якої суд, за результатами вирішення питання про судові витрати, ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 ЦК України.
Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження такої заяви. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Сторони у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення повідомлені своєчасно та належним чином.
Згідно з ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому суд розглянув заяву про ухвалення додаткового рішення без їх участі.
Вивчивши матеріали цивільної справи, заяву та надані докази витрат позивача на правничу допомогу, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частин 1 та пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Таким чином, вирішуючи питання витрат на правничу допомогу, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.)
Так, суд вважає, що встановлення гонорару адвоката має базуватися на принципах розумності та обґрунтованості. Однак, суд, проаналізувавши обсяг наданих послуг, а також беручи до уваги невелику складність справи, яка є типовою, обсяг виконаної роботи адвокатом, дійшов висновку, що заявлений гонорар не відповідає принципу розумності співмірності та пропорційності.
Тому, враховуючи вищевикладені норми права, матеріали справи, які були ретельно вивчені судом, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу є документально підтвердженими, проте зважаючи на складність справи, порядок вирішення спірної ситуації, тривалість спору, оцінюючи співмірність витрат зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідність їх за критерієм реальності, розумності їхнього розміру, доцільним є стягнути з відповідача 7000 грн, зменшивши заявлену суму до стягнення.
Керуючись ст. ст. 246, 270 ЦПК України, суд
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання додаткового рішення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на додаткове рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Відомості про учасників справи:
позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ,
Суддя Г.В.Дорошенко .