У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2025 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Гришка О.Я., розглянувши заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Мохира Ярослава Вікторовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Рішенням суду від 23.09.2025 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором був задоволений, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 09.06.2023-100000155 від 09.06.2023 у розмірі 18168 гривень та стягнуто судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок.

25.09.2025 від представника позивача до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій представник просив ухвалити додаткове рішення у справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судових витрат, що складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн. Разом із заявою були надані докази вартості витрат, які позивач поніс у зв`язку з отриманням ним професійної правничої допомоги у зв`язку з розглядом вказаної справи (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, довіреність № 2705/25-15, наказ № 50/КП від 29.10.2024, платіжну інструкцію № СЦ00041573 від 25.09.2025 про оплату послуг за надання правничої допомоги згідно дод. угоди №1 до договору № 01/25-СЦ від 01.04.2025, звіт про виконану роботу відповідно до договору № 01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01 квітня 2025 року по клієнту ОСОБА_1 , датований 24 вересня 2025 року, договір № 01/25-СЦ про надання правничої допомоги ТОВ «Споживчий центр» адвокатським об`єднанням «Лекс Верітас» від 01 квітня 2025 року).

Відповідно до ухвали суду від 29.09.2025 заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення вирішується без повідомлення учасників справи.

Суд, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не вбачає необхідності у фіксуванні судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

У п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України вказано, що у резолютивній частині рішення зазначається, зокрема, розподіл судових витрат.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Детальний аналіз вказаних вище норм дозволяє зробити висновок про те, що за загальним правилом докази сторін про понесені ними витрати (в тому числі про витрати на надання професійної правничої допомоги) повинні бути надані суду до ухвалення рішення, оскільки, як вбачається зі змісту п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, розподіл судових витрат повинен бути визначений у рішенні у справі. При цьому законодавець передбачає, що докази сплати витрат сторони можуть подати і протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, однак, такий порядок, як вбачається з детального аналізу змісту ч. 8 ст. 141 ЦПК України, можливий лише у випадках, коли у справі проводяться судові дебати і до судових дебатів відповідна сторона зробила заяву про те, що вона надасть вказані докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Іншого порядку надання суду доказів понесених сторонами судових витрат законодавством не передбачено. Разом з тим, ця цивільна справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судових дебатів. Частиною 8 статті 279 ЦПК України передбачена імперативна норма, згідно якої судові дебати у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, не проводяться. Таким чином, докази понесених стороною позивача витрат на професійну правничу допомогу (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, довіреність № 2705/25-15, наказ № 50/КП від 29.10.2024, платіжна інструкція № СЦ00041573 від 25.09.2025 про оплату послуг за надання правничої допомоги згідно дод. угоди №1 до договору № 01/25-СЦ від 01.04.2025, звіт про виконану роботу відповідно до договору № 01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01 квітня 2025 року по клієнту ОСОБА_1 , датований 24 вересня 2025 року, договір № 01/25-СЦ про надання правничої допомоги ТОВ «Споживчий центр» адвокатським об`єднанням «Лекс Верітас» від 01 квітня 2025 року) були надані суду 25.09.2025 після постановлення у справі рішення, тому підстави для прийняття таких доказів до розгляду та для ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу відсутні.

Керуючись ст. 133, 141, 260-261, 270, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити в ухваленні додаткового рішення за заявою представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Мохира Ярослава Вікторовича у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

За ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя