єдиний унікальний номер справи 531/1930/25
номер провадження 2/531/909/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Попова М.С.,

за участю секретаря Клименко Т.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Карлівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , за участю представника позивача адвоката Жолонко Олександра Валерійовича, до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Карлівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зняття арешту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Жолонко О.В., звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить зняти арешт з усього його майна, що накладений на підставі постанови ВДВС Карлівського РУЮ від 22.05.2008 року серії АЕ №553570, яку зареєстровано приватним нотаріусом Єременко Н.О. від 11.06.200 року, реєстраційний номер 7370587.

У позовній заяві позивач зазначає, що звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, йому було повідомлено, що постановою ВДВС Карлівського РУЮ від 22.05.2008 року серії АЕ №553570, яку зареєстровано приватним нотаріусом Єременко Н.О. від 11.06.200 року, реєстраційний номер 7370587, накладено арешт на все нерухоме майно. У ті роки у позивача не було жодних заборгованостей, окрім аліментів, які ним були погашені у повному обсязі. З питанням зняття арешту з майна, позивач звернувся до третьої особи по справі та отримав відповідь, що згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження ідентифікувати виконавче провадження в рамках якого було накладено арешт на все майно та внесено обтяження за реєстраційним номером 7370587 до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, не вдалося. Рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом. Перевіряючи у Єдиному реєстрі боржників, то по ПІБ, даті народження позивача записів не знайдено. Тож, у позивача немає жодних заборгованостей на сьогоднішній день.

Позивач та його представник до суду не з`явилися. Представником надано письмову заяву, у якій позов підтримав та просив суд його задовольнити, справу просив розглянути без участі сторони позивача.

Відповідачка до суду не з`явилася, але надала письмову заяву про визнання позовних вимог, у якій не заперечує проти задоволення позову та зняття арешту.

Представник третьої особи до суду не з`явився, надано письмову заяву про розгляд справи без участі уповноваженого ними представника.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, обєктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивачу було повідомлено, що постановою ВДВС Карлівського РУЮ від 22.05.2008 року серії АЕ №553570, яку зареєстровано приватним нотаріусом Єременко Н.О. від 11.06.200 року, реєстраційний номер 7370587, накладено арешт на все нерухоме майно(а.с.6,7).

На звернення позивача, Карлівським ВДВС було повідомлено, що згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження ідентифікувати виконавче провадження в рамках якого було накладено арешт на все майно та внесено обтяження за реєстраційним номером 7370587 до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, не вдалося. Рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом (а.с.5).

Єдиним зобов`язанням, яке позивач мав на той час, це була сплата аліментів, але відповідачка у своїй заяві зазначає, що правовідносини між ними було вирішено у добровільному порядку.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 41 Конституції України визначено право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Як зазначено в ч. 1 ст. 321 ЦК України,право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Підстави для зняття арешту з майна викладено у статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»: Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Викладене вище дає підстави зробити висновок, що зняття арешту з майна здійснюється за постановою державного виконавця, яка приймається на підставі відповідного рішення суду.

Судом встановлено, що у відділі ДВС відсутні жодні відомості про накладення арешту на належне позивачу майно, в реєстрах боржників він не значиться, але наявні відомості про те, що постановою ВДВС Карлівського РУЮ від 22.05.2008 року серії АЕ №553570, яку зареєстровано приватним нотаріусом Єременко Н.О. від 11.06.200 року, реєстраційний номер 7370587, накладено арешт на все нерухоме майно позивача.

Дана обставина позбавляє позивача права вільно розпоряджатися та користуватися належним йому майном.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Тому, приймає визнання позову відповідачкою.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», як інвалід ІІ групи (а.с.8).

Оскільки, позов відповідачем визнано до початку розгляду справи по суті, з відповідача слід стягнути на користь держави 50% визначеного законом судового збору, тобто 605,60 грн., інші 50% визначеної законом ставки судового збору слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст. ст.16, 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 81, 141, 200, 206, 265, 268, 273 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

Прийняти визнання позову відповідачкою ОСОБА_2 .

Позовні вимоги ОСОБА_1 , за участю представника позивача адвоката Жолонко Олександра Валерійовича, до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Карлівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зняття арешту, задовольнити.

Зняти арешт з майнаОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що накладений на підставі постанови ВДВС Карлівського РУЮ від 22.05.2008 року, серії АЕ №553570, яку зареєстровано приватним нотаріусом Єременко Н.О. від 11.06.2008 року, реєстраційний номер 7370587.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави 50% визначеної законом ставки судового збору у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. С. Попов