СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 8/759/21/25
ун. № 759/4290/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Шум Л.М.

при секретарі: Дубині Т.М.

розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Пасічник Вікторії Віталіївни про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року по справі № 759/4290/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 759/4290/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування.

26 червня 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Пасічник Вікторія Віталіївна звернулася до Святошинського районного суду м. Києва із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року по справі № 759/4290/17 за позовом ТОВ «ФК «Вектор Плюс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї про визнання особи такою, що втратила право користування.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року у справі № 759/4290/17 позов ТОВ «ФК «Вектор Плюс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї про визнання особи такою, що втратила право користування задоволено. Визнано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 такими, що втратили право користування квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1 600,00 грн на користь ТОВ «ФК «Вектор Плюс».

Разом з тим, у заяві представник Відповідача-2 Пасічник В.В. стверджує, що 28 травня 2025 року Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду ухвалив остаточне рішення у справі № 759/4132/17, яким повернув ОСОБА_1 право власності на зазначену квартиру, визнавши незаконною реєстрацію права власності за ТОВ «ФК «Вектор Плюс», здійснену 10 березня 2016 року. Заявник зазначає, що саме з цього моменту ОСОБА_1 стало відомо, що вона знову є законним власником квартири АДРЕСА_2 та з якої раніше була фактично усунена в користуванні на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року по справі № 759/4290/17. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року ґрунтувалося на обставинах, які згодом визнані неправомірними. Заявник просить скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року у справі № 759/4290/17 в частині задоволення позову до ОСОБА_1 та розподілу судових витрат, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити ТОВ «ФК «Вектор Плюс» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1

01 липня 2025 року протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду головуючим у даній справі визначено суддю Шум Л.М.

Ухвалою суду від 04 липня 2025 року відкрито провадження по справі.

В судове засідання сторнони не з"явилися, належним чином повідомлені.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Суди повинні розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Згідно правової позиції, викладеної в ухвалі від 28 листопада 2023 року Верховного Суду України по справі № 466/2469/23, за змістом наведених правових норм обов`язковими умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 429 ЦПК України справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року у справі № 759/4290/17 ОСОБА_1 було визнано такою, що втратила право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Приймаючи рішення про задоволення позову ТОВ «ФК «Вектор Плюс» у справі № 759/4290/17, суд виходив з того, що між АКБ «ТАС - Комерцбанк» та ОСОБА_2 25 квітня 2008 року був укладений кредитний договір № 2706/0408/88-228, в забезпечення виконання зобов`язань якого, між АКБ «ТАС - Комерцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № 2706/0408/88-228-Z-1 від 25 квітня 2008 року (далі - Іпотечний договір), відповідно до умов якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

28 листопада 2012 року АКБ «ТАС - Комерцбанк» відступив ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відповідно до договору факторингу № 15 та договору про відступлення прав за договором іпотеки свої права вимоги до позичальника та іпотекодавця за зобов`язаннями по кредитним договорам та іпотечному договору відповідно до п. 12.3 Іпотечного договору, містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

Позивач в позасудовому порядку врегулював питання звернення стягнення на предмет іпотеки, що передбачено умовами Іпотечного договору та Закону України «Про іпотеку».

10 березня 2016 року Позивач набув право власності на предмет іпотеки, що підтверджувалося інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд виходив з того, що право власності ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 припинилося в результаті звернення стягнення на майно, а саме: на вказану вище квартиру.

Як вбачається із поданої заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами та матеріалів, долучених до неї, ОСОБА_1 є законним власником вищезазначеної квартири, що підтверджується договором дарування квартири від 09 листопада 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуйко А.О. за реєстраційним номером 4594 та витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 285713 від 09 листопада 2004 року.

Окрім цього, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23 листопада 2023 року у справі № 759/4132/17 позов ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Вектор Плюс», треті особи: державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна (далі - приватний нотаріус Кобелєва А.М.), ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї про скасування рішення приватного нотаріуса та державної реєстрації задоволено. Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 13681524 про реєстрацію за ТОВ «ФК «Вектор Плюс» права власності на однокімнатну квартиру (предмет іпотеки), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що здійснений 10 березня 2016 року приватним нотаріусом Кобелєвою А. М. на підставі рішення приватного нотаріуса Кобелєвої А. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28725444 від 14 березня 2016 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 квітня 2024 року у справі № 759/4132/17 апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Вектор Плюс» задоволено частково. Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 23 листопада 2023 року змінено в мотивувальній частині, викладено її в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 листопада 2023 року залишено без змін.

Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28 травня 2025 року у справі № 759/4132/17 касаційну скаргу ТОВ «ФК «Вектор Плюс» задоволено частково. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 листопада 2023 року змінено, виклавши абзац другий його резолютивної частини в такій редакції: «Скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни від 14 березня 2016 року, індексний номер 28725444, про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 .». В іншій частині рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 листопада 2023 року у незміненій після апеляційного перегляду частині та постанову Київського апеляційного суду від 03 квітня 2024 року залишено без змін. Постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі № 759/4132/17 набрала законної сили 28 травня 2025 року.

Відтак, постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28 травня 2025 року у справі № 759/4132/17 остаточно підтверджено незаконність державної реєстрації права власності на квартиру за ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та відновлено право власності ОСОБА_1 . Отже, обставини, які були покладені в основу рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року у справі № 759/4290/17, спростовані та визнані неправомірними.

За приписами ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що заява представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Пасічник Вікторії Віталіївни є обґрунтованою, нововиявлені обставини підтверджені належними доказами, а отже, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року у справі № 759/4290/17 в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 та розподілу судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення.

Керуючись статтями 259, 261, 423, 429 ЦПК України, положеннями Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника Пасічник Вікторії Віталіївни в інтересах відповідача ОСОБА_1 від 26 червня 2025 року про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року по справі № 759/4290/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування, - задовольнити.

Скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року у справі № 759/4290/17 в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 та розподілу судових витрат. У цій частині ухвалити нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Шум Л.М.