Справа № 185/6536/25
Провадження № 2/185/5517/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 вересня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М. з участю секретаря судового засідання Бублик А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у місті Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

11 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей.

Позивачка посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Шлюбні відносини фактично припинені з 23 квітня 2025 року через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя. Позивачка вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам.

Позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до повноліття дітей.

17 червня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач не має зареєстрованого Електронного кабінету у підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками надсилалися відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою реєстрації, поштове відправлення повернуто без вручення. Іншої адреси проживання відповідача суду не повідомлено.

Відзиву на позов не надійшло, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З матеріалів справи видно, що 19 червня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстрований шлюб між громадянами України ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , про що складено відповідний актовий запис № 109. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на ОСОБА_6 .

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 записані батьками двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Витягами з реєстру територіальної громади підтверджується реєстрація місця проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за однією адресою з матір`ю ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .

За змістом позовної заяви сторони фактично не підтримують шлюбні відносини, між ними відсутнє взаєморозуміння та нормальне спілкування, подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Вжиття судом заходів щодо примирення подружжя є недоцільним, оскільки жодна зі сторін не подала такого клопотання.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України, статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Тому позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Як передбачено статтею 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позовна заява не містить клопотання позивачки про відновлення її дошлюбного прізвища, тому після розірвання шлюбу її прізвище слід залишити без змін.

Статтями 180, 181 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Матеріалами справи підтверджується факт проживання дітей разом з матір`ю.

Зі змісту позовної заяви видно, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання дітей.

Договір між батьками про сплату аліментів на дітей відповідно до статті 189 Сімейного кодексу України не укладався.

Тому наявні підстави для стягнення аліментів з батька на користь матері, оскільки діти проживають з нею.

Як визначено статтями 181-183 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу).

Зазначені вимоги відповідають положенням статті 183 Сімейного кодексу України, а також загальним засадам регулювання сімейних відносин справедливості, добросовісності та розумності з максимально можливим урахуванням інтересів дітей.

Враховуючи рівний обов`язок обох батьків щодо утримання дітей, позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позовна заява сформована в системі «Електронний суд» 11 червня 2025 року, саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти за рішенням суду.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачкою сплачено судовий збір при зверненні до суду у розмірі 2422 грн 40 коп, що підтверджується квитанцією № 6587-2237-9307-8752 від 11 серпня 2025 року. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі належним чином підтверджені судові витрати на сплату судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 .

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , зареєстрований 19 червня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 109.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Павлограда Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 (однієї третьої) частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11 червня 2025 року і до повноліття дітей.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя У.М. Болдирєва