Справа № 196/319/22
№ провадження 2/196/2/2025
19 вересня 2025 року с-ще Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Бабічевої Л.П.,
за участі секретаря судового засідання Шевченко Т.І., Кузнецової Г.С.,
учасники справи та представники учасників справи:
позивачка ОСОБА_1 ,
представник позивачки - адвокат Сінцова Тетяна Володимирівна,
відповідачка ОСОБА_2 ,
представник відповідачки - адвокат Смірнов Андрій Андрійович,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розписками, -
В С Т А Н О В И В:
У червні 2022 року позивачка ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Сінцова Т.В., звернулася до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про стягнення боргу за розписками.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 01 вересня 2021 року відповідачкою ОСОБА_2 було надано їй власноруч складену письмову розписку, відповідно до якої вона отримала від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1000 доларів США зі сплатою 3,5 відсотків за користування коштами. Строк повернення грошових коштів згідно розписки встановлений до 30.09.2021 р.
14 вересня 2021 року відповідачкою було надано їй власноруч складену письмову розписку, відповідно до якої вона отримала від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1500,00 доларів США. Відповідно до змісту вказаної розписки відповідачка зобов`язалась повернути грошові кошти у розмірі 2000,00 доларів США у строк до 14.10.2021 р.
15 вересня 2021 року відповідачкою було надано їй власноруч складену письмову розписку, відповідно до якої вона отримала від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 50 000,00 гривен. Відповідно до змісту вказаної розписки відповідачка зобов`язалась повернути грошові кошти у розмірі 50 000,00 гривен та 500,00 доларів США в строк до 30.10.2021 р.
10 листопада 2021 року відповідачкою їй було надано власноруч складену письмову розписку, відповідно до якої вона отримала від останньої грошові кошти у розмірі 2000,00 доларів США. Відповідно до змісту вказаної розписки відповідачка зобов`язалась повернути позивачці грошові кошти у розмірі 2000,00 доларів США та 1000,00 доларів США відсотки за користування коштами в строк до 30.11.2021 р.
10 листопада 2021 року відповідачка надала їй власноруч складену письмову розписку, відповідно до якої вона отримала від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 50 000,00 гривен. Відповідно до змісту вказаної розписки відповідачка зобов`язалась повернути їй грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн. та 1200 доларів США відсотки за користування коштами в строк до 30.11.2021 р.
15 березня 2022 року відповідачка надала їй власноруч складену письмову розписку, відповідно до якої відповідачка отримала від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 9500,00 доларів США. Відповідно до змісту вказаної розписки відповідачка зобов`язалась повернути їй грошові кошти у розмірі 9500,00 доларів США в строк до 25.03.2022 р.
Факт отримання відповідачкою ОСОБА_2 від неї грошових коштів підтверджується вищевказаними розписками, які вона власноруч написала і підписала.
Незважаючи на досить тривалий час користування позикою взяте на себе зобов`язання відповідачка не виконала та отримані у позику кошти в обумовлений строк не повернула. На неодноразові звернення з проханням дотримуватися взятого зобов`язання щодо повернення грошових коштів відповідачкою постійно ігноруються, на телефонні дзвінки не відповідає, уникає від виконання зобов`язання. У результаті такої поведінки відповідачки вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.
Вказує, що на момент подачі позовної заяви, згідно офіційному курсу НБУ, вартість одного долара США становить 29,2549 грн.
Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.
Загальна сума боргу відповідачки за договором позики від 01.09.2021 р. становить 1048,70 доларів США, що еквівалентно 30 679.65 грн., та складається з таких сум:
-заборгованість за зобов`язаннями - 1000,00 доларів США,
-3,5 відсотків річних за користування коштами з 01.09.2021 по 01.06.2022 - 26,18 доларів США,
-3% річних від простроченої суми боргу 1000,00 доларів США за 274 дні з 01.09.2021 по 01.06.2022 - 22,52 доларів США.
Загальна сума боргу відповідачки за договором позики від 14.09.2021 р. становить 2024,66 доларів США, що еквівалентно 57 731.23 грн., та складається з таких сум:
-заборгованість за зобов`язаннями - 1500,00 доларів США,
-відсотки за користування коштами - 500,00 доларів США,
-3% річних від простроченої суми боргу 1500,00 доларів США за 200 днів з 14.11.2021 по 01.06.2022 - 24,66 доларів США.
-заборгованість за зобов`язаннями - 50 000,00 грн.,
-відсотки за користування коштами - 500,00 доларів США, що еквівалентно 13 127,45 грн.,
-3% річних від простроченої суми боргу 50 000,00 грн. за 215 днів з 30.10.2021 по 01.06.2022 - 883,56 грн.
Загальна сума боргу відповідачки за договором позики від 10.11.2021 р. становить 3030,25 доларів США, що еквівалентно 88 649.67 грн., та складається з таких сум:
-заборгованість за зобов`язаннями - 2000,00 доларів США,
-відсотки за користування коштами - 1000,00 доларів США,
-3% річних від простроченої суми боргу 2000,00 доларів США за 184 дні з 30.11.2021 по 01.06.2022 - 30,25 доларів США.
-заборгованість за зобов`язаннями - 1000,00 доларів США, що еквівалентно 29 254.90 грн.,
-відсотки за користування коштами 11 000,00 грн.,
-3% річних від простроченої суми боргу 1000,00 доларів США за 184 дні з 30.11.2021 по 01.06.2022 - 15,12 доларів США, що еквівалентно 442.34 грн.
-заборгованість за зобов`язаннями - 50 000,00 грн.,
-відсотки за користування коштами - 1200 доларів США, що еквівалентно 35 105.88 грн.,
-3% річних від простроченої суми боргу 50 000,00 грн. за 213 днів з 01.11.2021 по 01.06.2022 - 875,34 грн.
Загальна сума боргу відповідачки за договором позики від 15.03.2022 р. становить 9 553,88 доларів США, що еквівалентно 279 497.81 грн., та складається з таких сум:
-заборгованість за зобов`язаннями - 9500,00 доларів США,
-3% річних від простроченої суми боргу 9500,00 доларів США за 69 днів з 25.03.2022 по 01.06.2022 - 53,88 доларів США.
Таким чином станом на 01.06.2022 р. загальна сума боргу відповідачки перед нею за вищевказаними розписками становить 18 372,61 доларів США та 112 758,90 грн., які позивачка з урахуванням еквівалента у національній валюті, просить стягнути з відповідачки на свою користь, а також судові витрати по справі.
Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27.06.2022 р. відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (Т.1 а.с.45).
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21.06.2023 р. було задоволено клопотання представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Смірнова А.А.та направлено до компетентного органу Королівства Бельгія судове доручення про надання правової допомоги, доручено відібрати вільні та експериментальні зразки підпису і почерку відповідачки ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення судової почеркознавчої експертизи. Провадження по справі було зупинено до надходження відповіді на доручення (Т.2 а.с.11-13).
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13.07.2023 р. продовжено відповідачці ОСОБА_2 та її представнику - адвокату Смірнову А.А.строк для здійснення нотаріально посвідченого офіційного перекладу тексту ухвали Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21.06.2023 року та доручення до компетентного органу Королівства Бельгія про виконання окремих процесуальних дій французькою мовою (Т.2 а.с. 24).
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 26.02.2025 р. поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання (Т.2 а.с. 77).
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 07.05.2025 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (Т.2 а.с. 125-126).
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 09.09.2025 р. відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідачки - адвоката Смірнова А.А. про призначення судової почеркознавчої експертизи (Т.2 а.с. 199, 206-207).
Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Сінцова Т.В. у судовому засіданні (у режимі відеоконференції) позов підтримала з підстав викладених у позові та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (Т.2 а.с. 133-134, 146-147, 163-164, 191-192).
Представник відповідачки - адвокат Смірнов А.А. у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (Т.2 а.с. 127, 139-140, 154- 156, 187, 190, 193-194).
Враховуючи повторну неявку відповідачки та представника відповідачки у судове засіданні, суд відповідно до положень ч.1, ч.3 ст.223 ЦПК України розглянув справу за відсутності відповідачки та її представника.
У судовому засіданні 09.09.2025 р. суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до положень ч.1 ст. 244 ЦПК України відклав ухвалення і проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення, а саме, 19.09.2025 р. о 15-40 год. Про дату та час проголошення судового рішення суд у відповідності до положень ЦПК України повідомив учасників процесу ( Т.2 а.с. 210-215).
Суд, заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках /ч.1 ст.13 ЦПК України/ і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень /ч.3 ст.12 ЦПК України/.
Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, а згідно ч. 2 даної статті договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Тлумачення статей 1046 та 1047 ЦК України свідчить, що документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей, є розписка про отримання в борг грошових коштів.
Аналіз частини другої статті 1047 ЦК України дозволяє зробити висновок, що розписка підтверджує укладення договору позики.
При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) викладено висновок про те, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім, оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.
Відповідний правовий висновок також мітиться у постанові Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 128/891/20-ц.
Судом встановлено, що 01 вересня 2021 року відповідачка ОСОБА_2 надала позивачці розписку, у якій вказала, що взяла в борг у позивачки грошові кошти у сумі 1000 доларів США зі сплатою 3,5 відсотків на строк до 30.09.2021 р. (Т.1 а.с. 82). У розписці чітко зазначено, що відповідачка взяла в борг 01.09.2021 р. у позивачки грошові кошти у сумі 1000 доларів США зі сплатою 3,5 відсотків.
14 вересня 2021 року відповідачка ОСОБА_2 надала позивачці розписку, у якій вказала, що отримала від позивачки ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1500,00 доларів США та зобов`язується повернути грошові кошти позивачці у розмірі 2000,00 доларів США в строк до 14.10.2021 р. (Т.1 а.с. 77). У розписці чітко зазначено, що відповідачка взяла в борг 14.09.2021 р. у позивачки грошові кошти у сумі 1500,00 доларів США та зобов`язалась повернути грошові кошти позивачці у розмірі 2000,00 доларів США.
Також відповідачка ОСОБА_2 надала позивачці розписку, у якій вказала, що отримала від позивачки ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн. та зобов`язується повернути грошові кошти у розмірі 50 000,00 гривен + 500,00 доларів США в строк до 30.10.2021 р. (Т.1 а.с. 79). У розписці чітко зазначено, що відповідачка взяла в борг у позивачки грошові кошти у сумі 50 000,00 гривен та зобов`язується повернути грошові кошти позивачці у розмірі 50 000,00 гривен та 500,00 доларів США.
10 листопада 2021 року відповідачка ОСОБА_2 надала позивачці розписку, у якій вказала, що отримала в борг від позивачки ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2000,00 доларів США, які зобов`язується повернути позивачці 30.11.2021 р., а також 1000,00 доларів США відсотків (Т.1 а.с. 76). У розписці чітко зазначено, що відповідачка взяла в борг 10.11.2021 р. у позивачки грошові кошти у сумі 2000,00 доларів США та зобов`язалась повернути їх, а також повернути відсотки -1000,00 доларів США.
10 листопада 2021 року відповідачка ОСОБА_2 надала позивачці розписку, у якій вказала, що отримала в борг від позивачки ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн., які зобов`язується повернути 30.11.2021 р. позивачці в повному обсязі з відсотками у розмірі 1200,00 доларів США (Т.1 а.с. 78). У розписці чітко зазначено, що відповідачка взяла в борг 10.11.2021 р. у позивачки грошові кошти у сумі 50 000,00 гривен, які зобов`язується повернути позивачці в повному обсязі з відсотками в розмірі 1200,00 доларів США.
15 березня 2022 року відповідачка ОСОБА_2 надала позивачці розписку, у якій вказала, що отримала в борг від позивачки ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 9500,00 доларів США, які зобов`язується повернути позивачці в повному обсязі в строк до 25.03.2022 р. (Т.1 а.с.81). У розписці чітко зазначено, що відповідачка взяла в борг 15.03.2022 р. у позивачки грошові кошти у сумі 9500,00 доларів США.
Як убачається з наявних у матеріалах справи розписок, оригінали яких досліджено судом, у розписках міститься така інформація, зокрема: прізвище, ім`я, по батькові позичальника - ОСОБА_2 , прізвище ім`я, по батькові позикодавця ОСОБА_1 , суми боргу (позики), обов`язок ОСОБА_2 повернути грошові кошти із зазначенням строку повернення, дати складання розписок.
Розписка на суму позики 50 000 грн., яка містить обов`язок повернути вказану суму і 500 доларів США строком до 30.10.2021 р., не містить дати складання (Т.1 а.с. 79).
Однак, суд зазначає, що сама по собі відсутність у розписці дати її складання не спростовує факт укладення між позивачкою та відповідачкою договору позики і обов`язок відповідачки ОСОБА_2 повернути кошти позивачці ОСОБА_1 у строк, зазначений у розписці. Крім того, відсутність дати складання розписки не є підставою вважати договір позики не укладеним або нікчемним правочином.
Оцінивши зміст вищевказаних розписок суд доходить висновку, що вони підтверджують передання грошових коштів від позивачки до відповідачки і отримання останньою грошових коштів у позику.
Отже, судом встановлено, що позивачка з відповідачкою перебувають у договірних відносинах та між ними було укладено саме договори позики у письмовій формі згідно вимог ч. 1 ст.1047 ЦК України, що підтверджується оригіналами наданих суду розписок.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідачка ОСОБА_2 зобов`язалась повернути позику згідно розписок від 01.09.2021 р. у строк до 30.09.2021 р., від 14.09.2021 р. у строк до 14.10.2021 р., від 15.09.2021 р. у строк до 30.10.2021 р., від 15.03.2022 р. у строк до 25.03.2022 р., трьох розписок від 10.11.2021 р. у строк - 30.11.2021 р., а також позику згідно розписки у сумі 50 000,00 гривен + 500,00 доларів США в строк до 30.10.2021 р., про що зазначила у наданих позивачці розписках, однак, вказаної суми грошей позивачці не повернула.
Представник відповідачки у поданому до суду відзиві факт отримання відповідачкою у позивачки грошових коштів у позику заперечує, посилаючись на те, що відповідачка грошові кошти не отримувала та підпис у наданих позивачкою розписках їй не належить, надані позивачкою оригінали розписок є підробленими, розписки не написані рукою відповідачки.
Суд не може взяти до уваги такі доводи представника відповідачки, оскільки суду не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин.
Також суд зазначає, що представником відповідачки було заявлено клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи (Т.1 а.с. 73-75) та клопотання про направлення судового доручення до компетентного органу Королівства Бельгія про відібрання експериментальних зразків підпису відповідачки (Т.1 а.с. 182-185).
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2023 року було задоволено клопотання представника відповідачки та направлено до компетентного органу Королівства Бельгія судове доручення про надання правової допомоги, доручено відібрати вільні та експериментальні зразки підпису і почерку відповідачки ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення судової почеркознавчої експертизи з дотриманням вимог Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 року, а саме:
- вільні зразки підпису та почерку ОСОБА_2 за 2021 рік, максимально наближені за часом виконання до дат складання досліджуваних документів (від 01.09.2021 року, від 14.09.2021 року, від 15.09.2021 року, від 10.11.2021 року, від 10.11.2021 року, від 15.03.2022 року) у оригіналах різних документів: за місцем роботи, за місцем проживання (заявах, медичних документах, договорах на комунальні послуги, прибутково-видаткових ордерах, квитанціях тощо) - у кількості не менше 15 документів;
- експериментальні зразки підпису та почерку ОСОБА_2 , виконані у звичних умовах (сидячи за столом, із звичним приладдям письма, при денному освітленні) - у кількості не менше 15 документів.
Відповідачці ОСОБА_2 було роз`яснено положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі, а саме те, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні (Т.2 а.с. 11-13).
15.01.2025 р. до суду від заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшло повідомлення №951/11.4-05 від 08.01.2025 р. щодо виконання доручення, яким повідомлено, що листом міжрегіонального управління від 24.12.2024 р. на адресу суду було надіслано всі документи, що отримані від Посольства України в Королівстві Бельгія щодо виконання доручення про виконання окремих процесуальних дій відносно ОСОБА_2 . Вищевказане доручення було направлено відповідно до принципу взаємності. У разі виникнення потреби у додаткових процесуальних діях у зв`язку з розглядом справи суд не позбавлений можливості, зокрема, скласти нове доручення з зазначенням необхідного переліку дій для Компетентного органу Королівства Бельгія (Т.2 а.с. 73).
Ухвалою суду від 20.03.2025 р., яка занесена до протоколу судового засідання, було надано відповідачці строк для надання зразків підпису і почерку, у зв`язку з чим у підготовчому судовому засіданні була оголошена перерва до 08 квітня 2025 року (т.2 а.с. 93).
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2025 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 04 червня 2025 року на 13 год. 15 хв. (Т.2 а.с. 125-126).
При цьому суд зазначає, що 07.05.2025 р. через систему "Електронний суд" представник відповідачки - адвокат Смірнов А.А. подав до суду клопотання, у якому зазначив, що в телефонному режимі він узгодив позицію із відповідачкою, остання матиме можливість приїхати в Україну у липні 2025 р. для відібрання зразків її підпису, просив відкласти судове засідання на іншу дату в липні 2025 року для можливості прийняття відповідачкою участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення Львівського апеляційного суду (Т.2 а.с. 117-118).
Також, 04.06.2025 р. через систему "Електронний суд" представником відповідачки - адвокатом Смірновим А.А. було подано клопотання про проведення судового засідання без його участі та відкладення судового засідання для можливості участі в ньому відповідачки особисто (Т.2 а.с. 142-143).
Однак, відповідачка ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання 01 липня 2025 року о 13-15 год., 28 липня 2025 року о 14 год. 15 хв., 09 вересня 2025 року о 13 год. 15 хв. не з`явилася, також клопотань про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, до суду не подавала.
Отже, вільні та експериментальні зразки підпису і почерку відповідачки ОСОБА_2 , які необхідні для проведення судової почеркознавчої експертизи, відібрані не були.
Відповідачка протягом тривалого часу не вжила відповідних заходів для надання суду вільних та експериментальних зразків підпису і почерку, які необхідні для призначення та проведення судової почеркознавчої експертизи.
Тому, за викладених вище обставин, ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 09.09.2025 р. було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідачки - адвоката Смірнова А.А. про призначення судової почеркознавчої експертизи (Т.2 а.с. 199, 206-207).
Згідно ч.2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, відповідачкою та її представником не надано суду жодного належного та допустимого доказу, який би спростував факт укладення між сторонами договорів позики, дійсність їх умов та передачі коштів, а тому суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення суми боргу за вищевказаними договорами позики у розмірі 15 000 доларів США та 100 000 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Щодо стягнення суми боргу в іноземній валюті чи еквівалентно в національній валюті України, суд зазначає таке.
Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.
При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.
Відповідно до ст. 192 ЦК України, іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
За змістом статті 524 ЦК України, грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Відповідно до ст. 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
У вказаній постанові Великої Палати Верховного Суду містяться висновки щодо можливості ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц викладено правовий висновок, згідно якого заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, не суперечить чинному законодавству.
Частиною 4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як вбачається згідно укладених між сторонами договорів позики від 01.09.2021 р., від 14.09.2021 р., від 10.11.2021 р., від 10.11.2021 р., від 15.03.2022 р. суму позики було надано в іноземній валюті доларах США та позика мала бути повернена в доларах США.
Отже, суд доходить висновку, що стягнення боргу за вказаними договорами позики в іноземній валюті повинно бути в доларах США, оскільки за основу має братися сума боргу, визначена у договорі, а не її еквівалент у національній валюті України.
Згідно інших двох розписок позику було надано в національній валюті України, то відповідно стягнення суми боргу за вказаними розписками повинно бути в національній валюті України.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що з відповідачки на користь позивачки необхідно стягнути такі суми боргу (основної заборгованості) за вищевказаними договорами позики:
- згідно розписки від 01.09.2021 р. у розмірі 1000 доларів США ,
- згідно розписки від 14.09.2021 р. у розмірі 1500 доларів США ,
- згідно розписки від 10.11.2021 р. у розмірі 2000 доларів США ,
- згідно розписки від 10.11.2021 р. у розмірі 1000 доларів США ,
- згідно розписки від 15.03.2022 р. у розмірі 9500 доларів США ,
- згідно розписки від 15.09.2021 р. у розмірі 50 000,00 грн.,
- згідно розписки від 10.11.2021 р. у розмірі 50 000,00 грн.
Таким чином, загальна сума боргу (основної заборгованості) за вищевказаними договорами позики становить 15 000,00 доларів США (1000 + 1500 + 2000 + 1000 + 9500 = 15 000,00доларів США) та 100 000 грн. 00 коп. (50 000,00 + 50 000,00 = 100 000 грн. 00 коп.).
Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідачки процентів за користування коштами, суд зазначає таке.
Відповідно до приписів ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Стаття 628. Зміст договору
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами ( ч.1 ст. 629 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів справи, укладеними між сторонами договорами позики встановлений розмір процентів за користування позичальником грошовими коштами. Тобто, сторонами у договорах позики була обумовлена така складова грошового зобов`язання, як розмір і порядок сплати процентів від суми позики.
Зокрема, згідно розписки відповідачки від 14 вересня 2021 року відповідачка отримала від позивачки грошові кошти у розмірі 1500,00 доларів США та зобов`язалась повернути грошові кошти позивачці у розмірі 2000,00 доларів США в строк до 14.10.2021 року (Т.1 а.с. 77). Тобто, даною розпискою обумовлені відсотки за користування коштами в розмірі 500,00 доларів США, які позивачка просить стягнути з відповідачки за цією розпискою.
Згідно розписки ( Т.1 а.с.79) відповідачка отримала від позивачки грошові кошти у розмірі 50 000,00 гривен та зобов`язалась повернути грошові кошти позивачці у розмірі 50 000,00 гривен + 500,00 доларів США в строк до 30.10.2021 року (Т.1 а.с. 79). Тобто, даною розпискою обумовлені відсотки за користування коштами в розмірі 500,00 доларів США, які позивачка просить стягнути з відповідачки за цією розпискою.
Згідно розписки від 10 листопада 2021 року відповідачка отримала від позивачки грошові кошти у розмірі 2000,00 доларів США, які зобов`язалась повернути позивачці в строк - 30.11.2021 р. + 1000,00 доларів США відсотки (Т.1 а.с. 76). Тобто, даною розпискою обумовлені відсотки за користування коштами в розмірі 1000,00 доларів США, які позивачка просить стягнути з відповідачки за цією розпискою.
Згідно розписки від 10 листопада 2021 року відповідачка отримала від позивачки грошові кошти у розмірі 50 000,00 гривен, які зобов`язується повернути позивачці в повному обсязі з відсотками в розмірі 1200,00 доларів США в строк - 30.11.2021 р. (Т.1 а.с. 78). Отже, даною розпискою обумовлені відсотки за користування коштами в розмірі 1200,00 доларів США, які позивачка просить стягнути з відповідачки.
Вищевказані позовні вимоги про стягнення процентів за договорами позики суд вважає такими, що підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідачки суми 3,5 відсотків згідно розписки від 01.09.2021 р., то суд зазначає таке.
01 вересня 2021 року відповідачка ОСОБА_2 надала позивачці розписку, у якій вказала, що взяла в борг у позивачки грошові кошти у сумі 1000 доларів США зі сплатою 3,5 відсотків на строк до 30.09.2021 р. (Т.1 а.с. 82).
Позивачка, посилаючись на вищевказаний договір позики від 01.09.2021 р., просить стягнути з відповідачки відсотки за користування позикою за 9 місяців, т.б. за період за період з 01 вересня 2021 р. по 01 червня 2022 року, що становлять суму в розмірі 26,18 доларів США згідно розрахунку за 273 дні, виходячи із 3,5 відсотків річних (1000 доларів США х 273 : 365 х 3.5% = 26,18 доларів США).
Однак, суд не погоджується з указаним розрахунком, оскільки позивачка розрахувала проценти за межами строку договору позики та з розміру 3,5 процентів річних, що не передбачено умовами договору позики, які зазначені у розписці.
У даному випадку договір позики укладено на строк з 01.09.2021 р. по 30.09.2021 р., також визначено проценти у розмірі 3,5 %, при цьому не зазначено про розмір процентів річних.
Частина 1 статті ст.1048 ЦК України передбачає право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики.
Сторони обумовили розмір процентів від суми позики - 3.5%.
Таким чином, 3,5 % розраховуються від суми позики, визначеної у відповідній валюті, виходити з такого розрахунку: 1000 доларів США х 3.5 : 100 = 35,00 доларів США.
При цьому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивачки суму процентів згідно розписки від 01 вересня 2021 року в межах заявлених позовних вимог у розмірі 26,18 доларів США, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.
Розпискою від 15.03.2022 р. відсотки за користування коштами сторонами не обумовлені.
З огляду на встановлені у справі обставини отримання відповідачкою позики в іноземній та національній валюті з обумовленою сторонами у договорах такої складової грошового зобов`язання, як розмір процентів від суми позики, то вимоги позивачки відповідають положенням діючого законодавства, свободі договору, а тому позовні вимоги в частині стягнення процентів за користування коштами слід задовольнити. При цьому стягнення процентів за договорами позики в іноземній валюті повинно бути в доларах США,а не в еквіваленті у національній валюті України.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що з відповідачки на користь позивачки підлягають до стягнення такі суми процентів:
- згідно розписки від 14.09.2021 р. у розмірі 500 доларів США,
- згідно розписки ( Т.1 а.с.79) у розмірі 500 доларів США,
- згідно розписки від 10.11.2021 р. у розмірі 1000 доларів США,
- згідно розписки від 10.11.2021 р. у розмірі 1 200,00 доларів США,
- згідно розписки від 10.11.2021 р. у розмірі 11 000,00 грн,
- згідно розписки від 01.09.2021 р. у розмірі 26,18 доларів США,
Таким чином, до стягнення загальна сума процентів за вищевказаними договорами позики становить 3 226,18 доларів США (500 + 500 + 1000 + 1200 + 26,18 = 3 226,18доларів США) та 11 000 грн. 00 коп.
Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідачки суми 3% річних, суд зазначає таке.
Позивачка на підставі ст.625 ЦК просить стягнути з відповідачки 3% від простроченої суми грошового зобов`язання.
Захист прав та інтересів позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) врегульовано частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює окремі види зобов`язань (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №758/1303/15-ц).
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України).
З огляду на те що відповідачка порушила грошове зобов`язання з повернення заборгованості за договорами позики, у позивачки виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України.
Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.
При обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц).
Отже, 3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання, помноженої на 3, поділеної на 100 та поділеної на кількість днів у році.
Також суд зазначає, що прийменники «до» і «по» в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь /Постанова Верховного Суду від 09 червня 2020 року у справі №419/1965/18/.
У наданих суду розписках зазначено строк повернення грошових коштів до певної дати, т.б. вжито прийменник «до», а тому кількість днів прострочення, необхідно вираховувати з дня, наступного за днем, передбаченим у розписках.
Згідно позовної заяви позивачка просить стягнути з відповідачки 3% річних за прострочення виконання зобов`язання згідно розписки від 01.09.2021 р. за період з 01.09.2021 р. по 01.06.2022 р., що складає згідно розрахунку позивачки 22.52 долари США, що еквівалентно 658.80 грн.
Однак, позивачка не вірно визначила період початок періоду прострочення з 01.09.2021 р., оскільки згідно розписки відповідачка зобов`язалась повернути борг до 30.09.2021 р., відповідно початок періоду прострочення має вираховуватись з 01.10.2021 р.
Суд вираховує 3 % річних за період з 01.10.2021 р. по 01.06.2022 р., т.б. в межах заявлених позовних вимог.
Таким чином, за період прострочення виконання зобов`язання з 01.10.2021 р. по 01.06.2022 р. включно, що становить 244 дні, 3% річних становить суму 20,05 доларів США (1000 доларів США х 244 дні х 3 : 100 : 365).
Отже, 3 % річних щодо боргу 1000 доларів США становить 20,05 доларів США.
Згідно позовної заяви позивачка просить стягнути з відповідачки 3% річних за прострочення виконання зобов`язання згідно розписки від 14.09.2021 р. щодо боргу 1500 доларів США за період з 14.11.2021 р. по 01.06.2022 р. /200 днів прострочення/, що складає згідно розрахунку позивачки 24.66 долари США, що еквівалентно 721.43 грн.
Суд вираховує 3 % річних за період з 14.11.2021 р. по 01.06.2022 р., т.б. в межах заявлених позовних вимог.
Таким чином, за період прострочення виконання зобов`язання з 14.11.2021 р. по 01.06.2022 р. включно, що становить 200 днів, 3% річних складає суму 24,66 доларів США (1500 доларів США х 200 дні х 3 : 100 : 365).
Отже, 3 % річних щодо боргу 1500 доларів США становить 24,66 доларів США.
Згідно позовної заяви позивачка просить стягнути з відповідачки 3% річних за прострочення виконання зобов`язання згідно розписки (Т.1 а.с. 79) щодо боргу 50 000 грн. за період з 30.10.2021 р. по 01.06.2022 р., що складає згідно розрахунку позивачки 883.56 грн.
Однак, позивачка не вірно визначила період початок періоду прострочення з 30.10.2021 р., оскільки згідно розписки відповідачка зобов`язалась повернути борг до 30.10.2021 р., відповідно початок періоду прострочення має вираховуватись з 31.10.2021 р.
Суд вираховує 3 % річних за період з 31.10.2021 р. по 01.06.2022 р., т.б. в межах заявлених позовних вимог.
Таким чином, за період прострочення виконання зобов`язання з 31.10.2021 р. по 01.06.2022 р. включно, що становить 214 днів, 3% річних складає суму 879,45 грн. (50 000 грн. х 214 дні х 3 : 100 : 365).
Отже, 3 % річних щодо боргу 50 000 грн. становить 879,45 грн.
Згідно позовної заяви позивачка просить стягнути з відповідачки 3% річних за прострочення виконання зобов`язання згідно розписки від 10.11.2021 р. щодо боргу 2000 доларів США за період з 30.11.2021 р. по 01.06.2022 р., що складає згідно розрахунку позивачки 30.25 доларів США, що еквівалентно 884.97 грн.
Однак, позивачка не вірно визначила період початок періоду прострочення з 30.11.2021 р., оскільки згідно розписки відповідачка зобов`язалась повернути борг до 30.11.2021 р., відповідно початок періоду прострочення має вираховуватись з 01.12.2021 р.
Суд вираховує 3 % річних за період з 01.12.2021 р. по 01.06.2022 р., т.б. в межах заявлених позовних вимог.
Таким чином, за період прострочення виконання зобов`язання з 01.12.2021 р. по 01.06.2022 р. включно, що становить 183 дні, 3% річних становить суму 30,08 доларів США (2000 доларів США х 183 дні х 3 : 100 : 365).
Отже, 3 % річних щодо боргу 1000 доларів США становить 30,08 доларів США.
Згідно позовної заяви позивачка просить стягнути з відповідачки 3% річних за прострочення виконання зобов`язання згідно розписки від 10.11.2021 р. щодо боргу 1000 доларів США за період з 30.11.2021 р. по 01.06.2022 р., що складає згідно розрахунку позивачки 15.12 доларів США, що еквівалентно 442.34 грн.
Однак, позивачка не вірно визначила період початок періоду прострочення з 30.11.2021 р., оскільки згідно розписки відповідачка зобов`язалась повернути борг 30.11.2021 р., відповідно початок періоду прострочення має вираховуватись з 01.12.2021 р.
Суд вираховує 3 % річних за період з 01.12.2021 р. по 01.06.2022 р., т.б. в межах заявлених позовних вимог.
Таким чином, за період прострочення виконання зобов`язання з 01.12.2021 р. по 01.06.2022 р. включно, що становить 183 дні, 3% річних становить суму 15,04 доларів США (1000 доларів США х 183 дні х 3 : 100 : 365).
Отже, 3 % річних щодо боргу 1000 доларів США становить 15,04 доларів США.
Згідно позовної заяви позивачка просить стягнути з відповідачки 3% річних за прострочення виконання зобов`язання згідно розписки від 10.11.2021 р. щодо боргу 50 000 грн. за період з 01.11.2021 р. по 01.06.2022 р., що складає згідно розрахунку позивачки 875.34 грн.
Однак, позивачка не вірно визначила період початок періоду прострочення з 01.11.2021 р., оскільки згідно розписки відповідачка зобов`язалась повернути борг 30.11.2021 р., відповідно початок періоду прострочення має вираховуватись з 01.12.2021 р.
Суд вираховує 3 % річних за період з 01.12.2021 р. по 01.06.2022 р., т.б. в межах заявлених позовних вимог.
Таким чином, за період прострочення виконання зобов`язання з 01.12.2021 р. по 01.06.2022 р. включно, що становить 183 дні, 3% річних складає суму 752,05 грн. (50 000 грн. х 183 дні х 3 : 100 : 365).
Отже, 3 % річних щодо боргу 50 000 грн. становить 752,05 грн.
Згідно позовної заяви позивачка просить стягнути з відповідачки 3% річних за прострочення виконання зобов`язання згідно розписки від 15.03.2022 р. щодо боргу 9500 доларів США за період з 25.03.2022 р. по 01.06.2022 р., що складає згідно розрахунку позивачки 53.88 доларів США, що еквівалентно 1576.25 грн.
Однак, позивачка не вірно визначила період початок періоду прострочення з 25.03.2022 р., оскільки згідно розписки відповідачка зобов`язалась повернути борг до 25.03.2022 р., відповідно початок періоду прострочення має вираховуватись з 26.03.2022 р.
Суд вираховує 3 % річних за період з 26.03.2022 р. по 01.06.2022 р., т.б. в межах заявлених позовних вимог.
Таким чином, за період прострочення виконання зобов`язання з 26.03.2022 р. по 01.06.2022 р. включно, що становить 68 днів, 3% річних становить суму 53,10 доларів США (9500 доларів США х 68 днів х 3 : 100 : 365).
Отже, 3 % річних щодо боргу 9500 доларів США становить 53,10 доларів США.
Таким чином, загальна сума 3% річних становить 142,93 доларів США ( 20,05 + 24,66 + 30,08 +15,04 + 53,10 = 146,63 доларів США) та 1 631 грн. 50 коп. (879,45 + 752,05 = 1 631 грн. 50 коп.).
Згідно позовної заяви, яка містить детальний розрахунок 3% річних, загальний розмір 3% річних в іноземній валюті становить суму у розмірі 146,43 доларів США (22,52 +24,66 +30,25 + 15,12 +53,88 = 146,43 доларів США), загальний розмір 3% річниху національній валюті України становить 1758,90 грн. (883,56 + 875,34).
Однак, позивачкою невірно розраховано суму 3% річних, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню на суму 1 631 грн. 50 коп., а в частині 3% річнихв іноземній валюті доларах СШАпозовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі 142,93 доларів США.
Враховуючи, що частину суми позики надано в іноземній валюті доларах США, то суд вважає за необхідне стягнути на користь позивачки з відповідачки 3% річних у сумі 142,93 доларів США, а не еквівалент у національній валюті України, також щодо позики, наданій в національній валюті України, суд вважає за необхідне стягнути 3% річних у сумі 1 631 грн. 50 коп.
В іншій частині позовних вимог слід відмовити.
При цьому суд зазначає, що позивачка при визначенні загальної суми заборгованості по всіх наданих розписках та 3% річних допустилась арифметичних помилок та описок.
У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачка при зверненні до суду оплатила судовий збір в загальному розмірі 5917,48 грн., а саме в сумі 5627,68 грн. (Т.1 а.с.1) та в сумі 289,80 грн. (Т.1 а.с. 41). При цьому суд зазначає, що ціна позову в позовній заяві визначена помилково саме у розмірі 647 247,83 грн. Вказана ціна позову не відповідає сумі складових заборгованості, зазначених у позовній заяві.
Оскільки судовий збір підлягає сплаті у національній валюті України - гривні і на момент подачі позову позивачкою відповідно розраховано судовий збір від суми визначеної в доларах, яка становить еквівалент у гривнях, тому суд при визначенні розрахунку суми судового збору враховує курс долара США саме на момент подачі позову, який становить 29,2549 грн.
Враховуючи те, що задоволено 99,97 % позовних вимог, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивачки суму понесених витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, яка становить 5915,70 грн. (5917,48 грн. х 99,97 % : 100).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 78-80, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розписками - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 5 915 грн. 70 коп. (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятнадцять грн. 70 коп.).
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 ,РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 .
Суддя Л.П. Бабічева