Єдиний унікальний номер 725/4280/25
Номер провадження 2/725/1333/25
10.09.2025 року
Чернівецький районний суд міста Чернівців
головуючої судді Піхало Н.В.
за участю секретаря судового засідання Соник А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів,-
У травні 2025 року позивач через свого представника в системі «Електронний суд» звернувся до суду з позовом про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів, в обґрунтування якого зазначав, що 18.04.2022 року ОСОБА_1 як особа з інвалідністю ІІІ групи подала до Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради заяву про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, в якій зазначила задеклароване/зареєстроване місце проживання на території адміністративно територіальної одиниці, звідки вона перемістилася: АДРЕСА_1 , адреса куди перемістилася: АДРЕСА_2 .
18.04.2022 року ОСОБА_1 включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, що вбачається з копії довідки про взяття внутрішньо переміщеної особи та витягу з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб (ВПО) та цього ж дня відповідачка подала до Департаменту заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, в якій просила призначити їй допомогу та вказала номер банківського рахунка для виплати допомоги (за стандартом ІВАN) НОМЕР_1 .
В подальшому, рішенням Департаменту про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 11.05.2022 року по особовому рахунку № НОМЕР_2 відповідачці призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам в розмірі: 3 000 грн. щомісячно, починаючи з 01.03.2022 року по 31.05.2022 року.
31.08.2022 року, ОСОБА_1 подала до Департаменту заяву про запит особової справи з управління праці та соціального захисту м. Дніпро, де вона раніше перебувала на обліку, та 14.11.2022 року вищевказане управління направило Департаменту особову справу ОСОБА_1 , згідно з якою встановлено, що ОСОБА_1 управлінням праці та соціального захисту Дніпровської міської ради призначено та виплачено за березень, квітень та травень 2022 року допомогу в розмірі 3 000 грн. щомісяця.
При цьому, розпорядженням Департаменту від 13.12.2022 року виведено обсяг надміру виплачених коштів допомоги по особовому рахунку відповідачки № НОМЕР_2 , який згідно з довідкою Департаменту від 24.01.2023 року, складає 9 000 грн.
Зазначав, що отримання допомоги в двох районах за один і той же період також вбачається з інформації отриманої з бази єдиної інформаційної системи соціальної сфери, в якій обліковується та накопичується інформація про соціальні виплати допомоги з державного бюджету.
В подальшому, 26.05.2023 року, ОСОБА_1 подала до департаменту заяву про припинення виплати допомоги у зв`язку з виїздом за кордон, та 26.05.2023 року відповідачку знято з обліку ВПО в Департаменті у зв`язку з вибуттям за кордон.
Так, листами від 10.04.2023 року, 20.02.2024 року, 24.05.2024 року та 09.01.2025 року, повідомлено ОСОБА_1 про необхідність повернення надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам в сумі 9000 гривень. Однак, надміру виплачені кошти відповідачкою не повернуті, що зумовило необхідність звернення до суду з даним позовом.
На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради 9000 гривень повторно виплачених їй бюджетних коштів допомоги, а також судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву в якій просив справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити та не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Справа слухалась у відсутності відповідачки, яка не з`явилася в судове засідання незважаючи на те, що вважається належним чином повідомленим судом про час та місце розгляду справи за фактичним місцем проживання. Про причини своєї неявки суд не повідомив і не подав відповідної мотивованої заяви про відкладення розгляду справи.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.
Також, у встановлений строк відповідачкою не було подано заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом, а також відзиву.
Згідно ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Оскільки відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила та не направила відзиву, а представник позивача не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідачки, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачка двічі, а саме 18.04.2022 року та 08.04.2022 року звертався із заявами про надання допомоги на проживання ВПО (а/с 12 звортня сторона -13, 16 зворотня сторона).
Відповідно до п.3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332, допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 року включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку внесені до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей 3000 гривень, для інших осіб 2000 гривень. Допомога надається за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням. Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 30 квітня 2022 року включно, надається починаючи з березня 2022 року.
З урахуванням поданих відповідачкою заяв, позивач, рішеннями від 11.05.2022 року по особовому рахунку № НОМЕР_2 та від 11.04.2022 року по тому ж особовому рахунку № НОМЕР_3 , призначив відповідачці допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам в розмірі: 3 000 грн. щомісячно, з 01.03.2022 року по 31.05.2022 року.
Таким чином, відповідачці двічі було виплачено допомогу на проживання в загальній сумі 3 000 грн., тобто відповідачка отримала відповідну допомогу у подвійному розмірі, а тому 9 000 грн. є надміру виплаченими коштами. Наведене також підтверджується довідкою про виплачені кошти допомоги на проживання ВПО, розрахунок надміру виплачених та повернутих коштів (а/с 26).
Відповідно до п. 11 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у разі неправомірного або повторного отримання внутрішньо переміщеною особою допомоги на проживання за певний період суми виплаченої допомоги повертаються особою добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. Повернення одержувачами коштів виплаченої їм допомоги проводиться на рахунок Мінсоцполітики, відкритий в органах Казначейства. У разі повернення коштів одержувачем допомоги на рахунок Мінсоцполітики заява про повторне її перерахування одержувачу не розглядається. Згідно з п. 29 Порядку (чинного на момент подання позовної заяви) у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки орган соціального захисту населення вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку. Кошти надміру перерахованої (виплаченої) допомоги повертаються отримувачами та банками на небюджетні рахунки органів соціального захисту населення, відкриті в Казначействі. Повернуті кошти, перерахування (виплату) яких проводило Мінсоцполітики, протягом 15 робочих днів місяця, що настає за місяцем, в якому були повернуті кошти, але не пізніше ніж 26 грудня поточного року, орган соціального захисту населення перераховує на рахунок Мінсоцполітики, відкритий в Казначействі, з розподілом коштів за місяцями та роками, в яких проводилася відповідна виплата. Повернуті кошти Мінсоцполітики використовує з дотриманням бюджетного законодавства. Орган соціального захисту населення інформує щомісяця до 5 числа наступного періоду територіальний орган Нацсоцслужби про повернення надміру виплачених коштів допомоги отримувачами та банками за формою, яка визначена Нацсоцслужбою.
Про необхідність повернення вказаних коштів відповідачка неодноразово повідомлявся позивачем шляхом направлення на її адресу відповідних повідомлень, натомість належним чином на такі повідомлення не відреагувала, що зумовило звернення позивача до суду з даним позовом (а/с 26 зворотня сторона 28).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи(потерпілого)без достатньої правової підстави(безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Наведені вище обставини в їх сукупності свідчать про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача надміру виплаченої суми допомоги на проживання ВПО в розмірі 9 000 гривень.
За змістом ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір та доказів наявності підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору матеріали справи не містять.
На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.1212, 1215 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7,1, 12, 76-89, 116, 117, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354,355ЦПК України,-
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Чернівецького апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Піхало Н.В.