Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №748/1805/25

Провадження №2/377/425/25

26 вересня 2025 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої-судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Присяжного В.В., за відсутності учасників справи, розглядаючи у відкритому підготовчому засіданні у залі суду в м.Славутичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

30 травня 2025 року до Чернігівського районного суду Чернігівської області в підсистемі «Електронний суд» надійшла позовна заява, в якій позивач, посилаючись на статті 512, 514, 516, 525, 598, 599, 610, 615, 625, 1050 ЦК України, просить:

-стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором №621368 від 02.06.2021 у розмірі 22 174,97 грн; понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2 422,40 грн та на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн.

Позов обґрунтований тим, що 02 червня 2021 року ТОВ «Слон Кредіт» та ОСОБА_1 уклали договір № 621368, за умовами якого сума кредиту ( загальний розмір) складає 37 500,00 грн, строк кредиту - 1095 днів, з кінцевим терміном повернення 02.06.2024. Нарахування процентів здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного умовами договору на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний у графіку платежів. Відповідач не виконала умови договору. 31 січня 2025 року укладено договір № 31012025, відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №621368. Відповідач ОСОБА_1 не погашає заборгованість за договором та не сплачує проценти, тому загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №621368 від 02.06.2021, що підлягає стягненню з неї відповідно до вимог статей 512, 514, 516, 525, 598, 599, 610, 615, 625,1050 ЦК України, становить 22 174,97 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням ( тілом кредиту) -18 469,61 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 3 705,36 грн (а.с. 2-5).

Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 червня 2025 року цивільну справу передано за підсудністю на розгляд Славутицькому міському суду Київської області ( а.с.72).

07 липня 2025 року цивільна справа надійшла до канцелярії Славутицького міського суду Київської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 липня 2025 року передана на розгляд головуючому судді Бабич Н.С. (а.с.75).

Ухвалою судді від 25 липня 2025 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, відмовлено в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 16 вересня 2025 року, задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано в АТ «Перший Український Міжнародний Банк» докази ( а.с.88-91).

22 серпня 2025 року від АТ «ПУМБ» на виконання вимог ухвали судді від 25 липня 2025 року надійшла інформація № КНО-07.8.5/10864БТ від 18 серпня 2025 року, до якої додано виписку по рахунку НОМЕР_1 за період з 02.06.2021 по 06.06.2021 та звіт по транзакціям з використанням /без використання банківських платіжних карток, що були випущені до рахунку НОМЕР_1 , за період з 02.06.2021 по 06.06.2021 (а.с. 120-123).

Позивач свого представника у підготовче засідання 16.09.2025 не направив, про дату, час і місце якого повідомлений належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України, шляхом доставки судової повістки та копії ухвали судді від 25 липня 2025 року до електронного кабінету позивача та представника позивача Сердійчук Я.Я., що підтверджується довідками про доставку електронного документу ( а.с. 92-93). У позовній заяві зазначено клопотання про розгляд справи без участі представника позивача ( а.с.5 зв.ст.).

Відповідач ОСОБА_1 у призначене підготовче засідання не прибула, про дату, час і місце якого повідомлена належним чином в порядку, передбаченому статями 128-130 ЦПК України, шляхом направлення їй судової повістки з копією ухвали судді від 25 липня 2025 року за адресою її зареєстрованого місця проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення їй поштового відправлення ( а.с.118). Подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі (а.с.129).

З огляду на положення частини першої статті 198, частини першої статті 223 ЦПК України, неявка вказаних учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце підготовчого засідання, не перешкоджає його проведенню.

Оскільки в підготовче засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно з частиною третьою статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За правилом частини четвертої цієї статті ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення ( частина п`ята статті 268 ЦПК України).

Отже, враховуючи наведені вище норми процесуального закону, оскільки всі учасники справи не з`явились 16.09.2025 у підготовче засідання та за його результатами суд ухвалює рішення у зв`язку з визнанням відповідачем позову, датою ухвалення судом рішення в даній справі, є дата складення повного судового рішення 26 вересня 2025 року.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що 02 червня 2021 року ОСОБА_1 заповнила та подала заяву-анкету до ТОВ «Слон Кредит», яку підписала власноручним підписом, зазначила в ній свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, РНОКПП, дату народження, паспортні дані, контактні дані, адресу зареєстрованого та фактичного місця проживання, відомості про місце роботи та розмір доходу. Також вона підписала заяву-приєднання до Публічної пропозиції ТОВ «Слон Кредит» на укладення договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів від 02.06.2021, в якій зазначила, що ознайомившись на веб-сайті: https//sloncredit.ua з умовами Публічної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» від 02.06.2021 на укладення договору, приєднується до умов Публічної пропозиції в повному обсязі ( а.с. 19).

02 червня 2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 621368 за посередництвом АТ «Перший Український Міжнародний Банк» ( далі-договір) ( а.с. 15-16).

Відповідно до п. 1.2. договору на умовах, встановлених договором, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Згідно з п. 1.3 договору сума кредиту (загальний розмір) складає 37 500,00 грн. Тип кредиту - кредит.

Строк кредиту 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 02.06.2024 (включно) Детальні терміни повернення кредиту, визначені в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору ( п. 1.4. договору).

Відповідно до п. 1.5. договору тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних.

Згідно з п. 1.7. договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 188,97 % річних.

Відповідно до п. 1.8. договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 112 269,30 гривень.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання):

-у розмірі 30 000,00 гривень на користь споживача за реквізитами: НОМЕР_2 в АТ «ПУМБ», код банку 334851, призначення платежу: « НОМЕР_2 , кредитний договір № 621368 від 02.06.2021, ОСОБА_1 )» або за реквізитами поточного рахунок споживача та/або за реквізитами платіжної картки, дані яких (-го, -ої) споживач надав Товариству в будь-який спосіб;

-у розмірі 7 500,00 гривень на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5 договору.

Згідно з пунктом 2.4. договору кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту в порядку, передбаченому п.2.1 договору.

Як зазначено в п. 2.5. договору, кредит вважається погашеним в день отримання Товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. 3.1. договору нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у п. 1.4 договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором (графіком платежів).

У випадку повного дострокового повернення кредиту споживач зобов`язаний сплатити проценти, нараховані на дату повного дострокового повернення, виходячи із суми кредиту, вказаної в найближчому черговому платежу, що передує такому поверненню.

У випадку часткового дострокового повернення кредиту, перерахунок зобов`язань споживача здійснюється починаючи з дати найближчого чергового платежу, що слідує за датою такого повернення, шляхом відповідного зменшення розміру платежів, без зміни строку кредиту (кількості платежів). При цьому, нарахування процентів здійснюється в порядку передбаченому першим абзацом цього пункту договору.

Після здійснення коригування зобов`язань споживача, новий графік платежів надається споживачу на його письмову вимогу. Новий графік у вигляді копії документу споживач може також отримати в Особистому кабінеті.

У п. 5.1. договору зазначено про домовленість сторін, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіка платежів.

Згідно з п. 5.2. договору повернення кредитної заборгованості споживачем, всі платежі та розрахунки, зазначені у цьому договорі, здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на зазначені в договорі та/або на Веб-сайті поточні рахунки Товариства в національній грошовій одиниці України гривні. З метою повернення кредитної заборгованості споживач може використовувати:

- сервіси, доступні споживачу в Особистому кабінеті, які забезпечують перерахування коштів в погашення заборгованості перед Товариством з використанням реквізитів платіжної картки;

- платіжні термінали банків, фінансових установ, з якими у Товариства є відповідні домовленості про приймання платежів та переказ коштів на поточний рахунок Товариства.

02 червня 2021 року перед укладенням договору про надання споживчого кредиту № 621368 від 02.06.2021 ОСОБА_1 ознайомилась та підписала паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено: інформацію та контактні дані кредитодавця, інформацію та контактні дані кредитного посередника; основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформацію щодо орієнтовної реальної річної відсоткової ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення кредиту; додаткову інформацію та інші важливі правові аспекти ( а.с. 18).

Як вбачається з таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит ( додаток № 1 до договору про надання споживчого кредиту №621368), сума кредиту за договором становить 37 500,00 грн, відсоток за перший день користування кредитом - 7 500,00 грн, чиста сума кредиту - 30 000,00 грн, за період з 02.07.2021 по 02.05.2024 щомісячний платіж становить 2 904,00 грн; 02.06.2024 - 3 129,30 грн (а.с. 17).

До позовної заяви додано Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Слон Кредит» ( нова редакція), затверджені наказом №06-КД директора ТОВ «Слон Кредит» від 26.10.2020, які набрати чинності з 27.10.2020, якими встановлено порядок надання фінансових послуг Товариством (а.с. 20-23).

Відповідно до платіжного доручення №5501 від 02.06.2021 ТОВ «Слон Кредит» перерахувало ОСОБА_1 на рахунок НОМЕР_1 суму кредиту 30 000,00 грн згідно з кредитним договором № 621368 від 02.06.2021 (а.с.24).

З розрахунку заборгованості ТОВ «Слон Кредит» за кредитним договором №621368 від 02.06.2021 вбачається, що ОСОБА_1 03.06.2021 видано кредит у розмірі 37 500,00 грн, з яких : 30 000,00 грн перераховані на рахунок боржника, 7 500,00 грн -проценти за перший день користування кредитом. Відповідач частково погашала кредит щомісячними платежами: по 2 904,00 грн у період з 02.07.2021 по 02.02.2022; по 3000,00 грн у період з 02.07.2022 по 02.08.2023 та з 02.10.2023 по 02.01.2024. В період з 02.03.2022 по 02.06.2022, 02.09.2023 та з 02.02.2024 по 02.06.2025 платежі не вносила. Станом на 02.06.2024 наявна заборгованість у розмірі 22 174,97 грн, що складається із: заборгованості по тілу кредиту- 18 469,61 грн, заборгованості за відсотками - 3 705,36 грн, нарахованими за період з 03.06.2021 по 02.06.2024 (а.с. 25).

31 січня 2025 року ТОВ «Слон Кредит» (клієнт) та ТОВ «Факторинг Партнерс» (фактор) уклали договір надання послуги з факторингу № 31012025, відповідно до п.п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених в цьому договору, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - божників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом ( плату за процентною ставкою), пеню та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту ( а.с. 27-41).

Відповідно до платіжної інструкції № від 31.01.2025 ТОВ «Факторинг Партнерс» сплатило на користь ТОВ «Слон Кредит» на виконання умов договору надання послуги з факторингу № 31012025 від 31.01.2025 суму фінансування 3 167 274,41 грн (а.с. 42).

Як зазначено в акті приймання-передачі реєстру боржників за договором надання послуги з факторингу № 31012025 від 31.01.2025, на виконання умов цього договору клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників для друку в загальній кількості боржників 2 092, загальна сума заборгованості складає 76 252 759,13 грн ( а.с. 43).

Відповідно до реєстру боржників від 31.01.2025 (додатку № 1-1 до договору надання послуги з факторингу № 31012025 від 31.01.2025) до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 22 174,97 грн, з яких: 18 469, 61 грн- заборгованість за основним зобов`язанням; 3 705,36 грн- заборгованість за процентами ( а.с. 44-47).

За наданим ТОВ «Факторинг Партнерс» розрахунком заборгованість відповідача за договором № 621368 від 02.06.2021 станом на 14.05.2025 становить 22 174,97 грн, з яких: 18 469, 61 грн- заборгованість за основним зобов`язанням; 3 705,36 грн- заборгованість за процентами (а.с.26 ).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилом частини першої статті 13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як зазначено у частини третій статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільна права та обов`язки (частина перша). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої).

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з вимогами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом частини першої статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться ( роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним ( стаття 1055 ЦК України).

Частиною першою статті 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76,77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

На підтвердження своїх вимог позивач надав копію договору про надання споживчого кредиту №621368 (укладається в паперовій формі для кредитів) від 02.06.2021, який ОСОБА_1 та представник ТОВ «Слон Кредит» Рохманійко М.В. підписали особистими підписами, в якому, крім ідентифікаційних даних позичальника, також зазначені фінансовий номер телефону НОМЕР_3 , номер рахунку НОМЕР_1 , відкритого в АТ «ПУМБ»; індивідуальні умови кредитування позичальника ( а.с. 15-16).

У договорі про надання споживчого кредиту №621368 від 02.06.2021 ОСОБА_1 своїм підписом підтвердила, що примірник цього договору отримала ( а.с. 15-16).

Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит ( додаток № 1 до договору №621368 від 02.06.2021), яку ОСОБА_1 підписала особистим підписом, містить персональні умови кредитування позичальника, зокрема: дату видачі кредиту, дату платежу, суму кредиту, проценти за користування кредитом, місячні платежі, загальну вартість кредиту ( а.с.17).

На підтвердження перерахування відповідачу кредитних коштів в сумі 30 000,00 грн за кредитним договором за зазначеними в договорі реквізитами позивач надав копію платіжного доручення №5501 від 02.06.2021 ( а.с. 24).

З інформації АТ «Перший Український Міжнародний Банк» № КНО-07.8.5/10864БТ від 18.08.2025, яка надійшла на виконання вимог ухвали судді від 25 липня 2025 року, вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_4 ) відкрито поточний рахунок НОМЕР_1 у гривні, на який ТОВ «Слон Кредит» перерахувало суму 30 000,00 грн. У анкеті ОСОБА_1 вказано номер телефону НОМЕР_3 .

Згідно з випискою про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_1 за період з 02.06.2021 по 06.06.2021 наявне надходження грошових коштів: 02.06.2021 об 16:29:38 в сумі 30 000,00 грн ( видача кредиту згідно договору № 621368 від 02.06.2021) ( а.с. 120-122).

Таким чином, позивач надав достатні докази, які підтверджують належне укладення договору надання споживчого кредиту №621368 від 02.06.2021 між ТОВ «Слон Кредит» ОСОБА_1 , погодження його умов між первісним кредитом та відповідачем ОСОБА_1 , а також отримання нею кредитних коштів.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з частини першої статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 та статті 514 кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до реєстру боржників від 31.01.2025 (додатку № 1-1 до договору надання послуг з факторингу № 31012025 від 31.01.2025) та акту приймання-передачі реєстру боржників за договором надання послуг з факторингу № 31012025 від 31.01.2025 до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 22 174,97 грн, з яких: 18 469, 61 грн- заборгованість за основним зобов`язанням; 3 705,36 грн- заборгованість за процентами ( а.с. 44-47).

Питання дійсності договору надання послуг з факторингу № 31012025 від 31.01.2025 в установленому законом порядку не оспорено.

За наданим ТОВ «Факторинг Партнерс» розрахунком заборгованість відповідача за кредитним договором № 621368 від 02.06.2021 станом на 14.05.2025 становить 22 174,97 грн, з яких: 18 469, 61 грн- заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 3 705,36 грн- заборгованість за процентами за користування кредитом, нарахованими за період з 03.06.2021 по 02.06.2024 (а.с.26 ).

Встановлені обставини у справі свідчать, що відповідач ОСОБА_1 не виконувала належним чином умови договору надання споживчого кредиту № 621368 від 02.06.2021, внаслідок чого утворилась заборгованість за основним зобов`язанням в розмірі 18 469,61 грн та процентами за користування кредитом в розмірі 3 705,36 грн, нарахованими в межах строку кредитування, всього на загальну суму 22 174,97 грн.

Відповідач ОСОБА_1 вказаний розмір заборгованості не оспорювала та визнала позовні вимоги.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором надання споживчого кредиту № 621368 від 02.06.2021 в розмірі, заявленому до стягнення.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.

Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями частин першої, другої статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За правилом частини третьої вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частинами четвертою-шостою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин першої-третьої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до пункт 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною першою статті 26 цього Закону визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постанові від 22 травня 2024 року у справі №754/8750/19 Велика Палата Верховного Суду, посилаючись на свій подібний висновок, викладений у її постанові від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21, зазначила, що у розумінні умов частин четвертої - шостої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони у разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Також, посилаючись на близькі за змістом висновки, сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 травня 2024 року у справі №754/8750/19, вказала, що водночас у частині третій статті 141 ЦПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи.

У постановах від 19 лютого 2022 року № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України", від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У позовній заяві ТОВ «Факторинг Партнерс» просило стягнути з відповідача на його користь судовий збір в сумі 2 422,40 грн та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000 грн. Розмір цих судових витрат позивач вказав у попередньому (орієнтованому) розрахунку судових витрат, наведеному у позовній заяві ( а.с. 4 зв.ст.-5).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано: договір про надання правничої допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024; прайс -лист АО «Лігал Ассістанс»; заявку на надання юридичної допомоги №302 від 01.04.2025; витяг з акту про надання юридичної допомоги №9 від 30.04.2025 ( а.с. 54-60).

Так, між ТОВ «Факторинг Партнерс» ( замовник) та АО «Лігал Ассістанс» ( виконавець) укладено договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024, відповідно до п.1.1. якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Пунктом 2.1. визначено, що адвокатське об`єднання на підставі звернення клієнта, яке оформлено у формі заявки на надання юридичної допомоги, приймає на себе зобов`язання з надання наступної юридичної допомоги, зокрема, надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу захисту інтересів, а також складення заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення ( а.с. 54-58).

Відповідно до п.п. 3.1.4. п. 3.1. договору клієнт приймає на себе зобов`язання, зокрема, оплачувати юридичну допомогу. Вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору (п. 4.1. договору).

Згідно із заявкою на надання юридичної допомоги № 302 від 01.04.2025 сторони за договором погодили надання Адвокатським об`єднанням Товариству надання таких правових послуг щодо супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 : надання усної консультації з вивченням документів - 2 години, вартість однієї години 2000,00 грн, всього 4 000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду- 3 години, вартість однієї години 3000,00 грн, всього 9 000,00 грн (а. с. 59).

Відповідно до витягу з акту про надання юридичної допомоги №9 від 30.04.2025 виконавець та замовник погодили надання відповідно до заявок на надання юридичної допомоги щодо примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 таких правових послуг: надання усної консультації з вивченням документів - 2 години, вартість однієї години 2 000,00 грн, всього ціна 4 000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 3 години, вартість однієї години 3 000,00 грн, всього ціна 9 000,00 грн ( а.с. 60).

Вказані вище докази у своїй сукупності підтверджують факт надання Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» правової допомоги ТОВ «Факторинг Партнерс» за договором про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024.

Відповідач клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу не подала.

Разом із тим, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд вважає, що стягнення повної вартості послуг, визначених у витягу з акту про надання юридичної допомоги №9 від 30.04.2025 на загальну суму 13 000 грн не узгоджується з критеріями реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру і пропорційності, так як ці витрати не є розумно обґрунтованими та пропорційними до предмета спору у цій справі, враховуючи її суб`єктний склад ( з позовом у даному спорі звернулась юридична особа до фізичної особи); характер спірних правовідносин ( стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 22 174,97 грн); висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування положень частини третьої статті 141 ЦПК України; критерії Європейського суду з прав людини (відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір).

Отже, за відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, суд, керуючись, зокрема, такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також ураховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, дійшов висновку не присуджувати позивачу, на користь якого ухвалено судове рішення, всі його витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення.

За таких обставин, суд вважає, що обґрунтованим і таким, що відповідає наведеним критеріям, які мають враховуватися судом при вирішенні розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, буде розмір таких витрат в сумі 9 000 грн.

Відповідно до платіжної інструкції № від 26.05.2025 позивач за подання до Чернігівського районного суду Чернігівської області позовної заяви в електронній формі сплатив судовий збір в сумі 2 422,40 грн ( а.с.1).

Згідно з частиною першою статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідач ОСОБА_1 визнала позов до початку розгляду справи по суті, тому на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» за правилами частини першої статті 142 ЦПК України підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 1 211,20 грн. Інша частина судового збору в розмірі 1 211,20 грн підлягає стягненню з неї на користь позивача.

Керуючись статтями 200,258- 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 621368 від 02 червня 2021 року в сумі 22 174 гривні 97 копійок.

Головному Управлінню Державної казначейської служби України у Чернігівській області повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», , судовий збір в сумі 1 211 гривень 20 копійок, сплачений за подання позовної заяви до Чернігівського районного суду Чернігівської області згідно з платіжною інструкцією № від 26.05.2025, яка знаходиться в матеріалах справи №748/1805/25, провадження №2/377/425/25.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1 211 гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9 000 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», , місцезнаходження: м. Київ, вулиця Ґедройця Єжи, будинок 6, офіс 521.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду складено 26 вересня 2025 року.

Суддя Н. С. Бабич