Справа №761/4816/24
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 року Солом`янський районний суд міста Києва

у складі:

головуючого судді - Букіної О.М. ,

при секретарі - Черчукан В.О.,

представника позивача - Лукашевої З.В.

відповідача- ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного ппровадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поділ майна подружжя.

Свої вимоги мотивував тим, що 25 жовтня 1982 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_1 від 25.10.1982, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Кам`янськ-Шахтинський Ростовської області, актовий запис № 802.

17.01.2024 рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі №761/17462/23 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , розірвано.

За час перебування у шлюбі сторони набули у спільну сумісну власність таке майно: квартиру АДРЕСА_1 (документи у позивача відсутні); гаражний бокс № НОМЕР_2 площею 20,6 кв. м, розташований у АДРЕСА_2 (право власності від 19.02.2018 підтверджується копією договору купівлі-продажу від 16.11.2021); автомобіль BMW 5 серії 2000 року випуску синього кольору, д.н.з. НОМЕР_3 (підтверджується копією реєстраційної картки транспортного засобу).

У своєму позові позивач зазначає, що як стало їй відомо у 2017 році відповідачем без її відома був проданий автомобіль моделі BMW 520I серії 2000 року (синього кольору), д.н.з. НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_5 .

Крім того, у 2021 році відповідачем був проданий Гаражний бокс № НОМЕР_2, загальною площею 20,6 кв.м., який розташований в АДРЕСА_2 .

На переконання позивача, виручені від продажу цих об`єктів кошти відповідач залишив у власному розпорядженні.

Посилаючись на викладене вище, позивач просить:

- визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 ;

- здійснити поділ квартири АДРЕСА_1 , визнавши за ОСОБА_3 право власності на частку квартири АДРЕСА_3 ), залишивши іншу частку зазначеного об`єкта нерухомого майна у власності ОСОБА_2 ;

- визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 343 000,00 грн, отримані ОСОБА_2 за продаж гаражного боксу № НОМЕР_2 (загальною площею 20,6 кв.м., який розташований в АДРЕСА_2 );

- здійснити поділ грошових коштів у розмірі 343 000,00 грн, отримані ОСОБА_2 за продаж гаражного боксу № НОМЕР_2 (загальною площею 20,6 кв.м., який розташований в АДРЕСА_2 ), стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 171 500,00 грн, що становить частки у вищевказаній грошовій сумі;

- визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 433 469,01 грн, отримані ОСОБА_2 за продаж автомобіля моделі BMW 52ОІ серії 2000 року (синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_5 );

- здійснити поділ грошових коштів у розмірі 433 469,01 грн, отримані ОСОБА_2 за продаж автомобіля моделі BMW 52ОІ серії 2000 року (синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_5 ), стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 216 734,50 грн, що становить частки у вищевказаній грошовій сумі;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 15 140,00 грн.

06.02.2024 року позивач ОСОБА_3 через підсистему «Електронний суд» звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.03.2024 року, матеріали позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, - передано на розгляд за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

17.05.2024 матеріали цивільної справи № 761/4816/24 надійшли на адресу Солом`янського районного суду м. Києва відповідно до ухвали судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.03.2024.

Склад суду визначено відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

21.05.2024 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Букіної О.М.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Справа підсудна Солом`янському районному суду м. Києва.

27.05.2024 Солом`янським районним судом м. Києва здійснено запит до Шевченківського районного суду м. Києва щодо надання інформації про наявність або відсутність підтвердження сплати судового збору.

27.06.2024 до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла відповідь з Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01.07.2024, позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, - залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

18.07.2024 до Солом`янського районного суду м. Києва через підсистему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_3 - адвоката Лукашевої З.В. надійшла заява про усунення недоліків з додатками, подані на виконання вимог ухвали суду від 01.07.2024 року про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Букіною О.М. від 22.07.2024 у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Визначено відповідачу строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України, - 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Позивачу роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 179 ЦПК України.

Позивачу було надіслано копію ухвали про відкриття провадження. Відповідачу було надіслано копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками.

Ухвалою суду від 20.11.2024 змінено порядок розгляду справи та здійснено перехід на розгляд справи за правила загального позовного провадження та справу призначено у підготовче судове засідання на 06.02.2025 о 12-30 год.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, врахувавши доводи сторін, суд приходить до наступного.

25 жовтня 1982 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_1 від 25.10.1982, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Кам`янськ-Шахтинський Ростовської області, актовий запис № 802.

За час перебування у шлюбі Сторони набули у спільну сумісну власність таке майно: квартиру АДРЕСА_1 (документи у позивача відсутні); гаражний бокс № НОМЕР_2 площею 20,6 кв. м, розташований у АДРЕСА_2 (право власності від 19.02.2018 підтверджується копією договору купівлі-продажу від 16.11.2021); автомобіль BMW 5 серії 2000 року випуску синього кольору, д.н.з. НОМЕР_3 (підтверджується копією реєстраційної картки транспортного засобу).

17.01.2024 рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 61/17462/23 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

Правовий режим спільної сумісно власності подружжя визначається нормами Сімейного кодексу України.

Так, за правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, воно вважається таким, що належить подружжю. Якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім`я одного з подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна.

Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Згідно із частинами другою та третьою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Аналізуючи матеріали справи та відповідність їх нормам матеріального права, суд вважає встановленим, що у період шлюбу сторонами, як подружжям було придбано майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, а саме:

квартиру АДРЕСА_1 (документи у позивача відсутні);

гаражний бокс № НОМЕР_2 площею 20,6 кв. м, розташований у АДРЕСА_2 (право власності від 19.02.2018 підтверджується копією договору купівлі-продажу від 16.11.2021);

автомобіль BMW 5 серії 2000 року випуску синього кольору, д.н.з. НОМЕР_3 (підтверджується копією реєстраційної картки транспортного засобу).

Доказів того, що вказане вище майно є особистою приватною власністю позивача чи відповідача, суду не надано.

Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як убачається з матеріалів позовної заяви та встановлено судом у ході розгляду справи, у 2017 році відповідачем було продано автомобіль марки BMW 520I 2000 року випуску, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_5 , а у 2021 році - гаражний бокс № НОМЕР_2 загальною площею 20,6 кв. м, розташований у АДРЕСА_2 .

В своїй позовній заяві, позивачка просить:

- здійснити поділ грошових коштів у розмірі 343 000,00 грн, отримані ОСОБА_2 за продаж гаражного боксу № НОМЕР_2 (загальною площею 20,6 кв.м., який розташований в АДРЕСА_2 ), стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 171 500,00 грн., що становить частки у вищевказаній грошовій сумі;

- здійснити поділ грошових коштів у розмірі 433 469,01 грн, отримані ОСОБА_2 за продаж автомобіля моделі BMW 52ОІ серії 2000 року (синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_5 ), стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 216 734,50 грн, що становить частки у вищевказаній грошовій сумі.

Вирішуючи питання розподілу та стягнення зазначених коштів, суд виходить з наступного.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив, що у 2017 році відповідачем було продано автомобіль марки BMW 520I 2000 року випуску, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_5 , а у 2021 році - гаражний бокс № НОМЕР_2 загальною площею 20,6 кв. м, розташований у АДРЕСА_2 .

Вказані обставини відповідачем не оспорюються.

Водночас, як убачається з матеріалів справи, зазначене майно було відчужене відповідачем задовго до розірвання шлюбу, яке відбулося 17 січня 2024 року за рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 761/17462/23.

З матеріалів справи також вбачається, що сторони фактично проживали однією сім`єю до розірвання шлюбу.

Разом з тим, доказів на підтвердження того, що сторони не вели спільного господарства чи не проживали разом, суду не надано.

У судовому засіданні відповідач пояснив, що грошові кошти, отримані від продажу зазначеного вище майна, були використані в інтересах сім`ї, у тому числі на проведення ремонту нерухомого майна, зареєстрованого на ім`я позивачки, придбання побутової техніки, яке перебуває у їх спільному користуванні.

Позивачем не спростовано доводи відповідача про те, що грошові кошти, отримані від продажу зазначеного вище майна були використані на потреби сім`ї.

Оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач розпорядився отриманими коштами від реалізації спільного майна подружжя у власних інтересах чи всупереч інтересам сім`ї.

Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача у частині поділу грошових коштів, отриманих від реалізації спільного сумісного майна подружжя.

Разом з тим, суд вважає, що в порядку поділу як спільного майна набутим сторонами у шлюбі підлягає квартира АДРЕСА_1 у рівних частках, тобто за кожним по частки.

Таким чином, у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 за кожним.

З огляду на викладене вище, позов підлягає задоволенню частково.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору пропорційно задоволеному позову у розмірі 8578,75 грн.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007, ст.ст.368,372 ЦК України, ст.ст.60, 61, 69-71 СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 259,263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, задовольнити частково.

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_3 право власності на частку квартири АДРЕСА_1 .

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на частку квартири АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_4 , ІПН: НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_3 (адреса проживання: АДРЕСА_4 , ІПН: НОМЕР_7 ) судовий збір у розмірі 8578,75 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 29.09.2025.

Головуючий О.М. Букіна