справа № 527/875/25
провадження № 2/179/437/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 серпня 2025 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Ковальчук Т.А.
при секретарі Павлюку Ю.Ю.
позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
представника третьої особи Логойда І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-щі Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради в особі Служби у справах дітей Чернеччинської сільської ради Самарівського району Дніпропетровської області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Глобинської міської ради в особі Служби у справах дітей Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про позбавлення батьківських прав,
В провадженні Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради в особі Служби у справах дітей Чернеччинської сільської ради Самарівського району Дніпропетровської області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Глобинської міської ради в особі Служби у справах дітей Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що з 29.09.2011 року по 17.05.2019 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем.
За період шлюбу у сторін народилися діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
18.05.2022 року ОСОБА_6 уклала шлюб із ОСОБА_7 , у зв`язку з чим у позивача склалася нова сім`я в якій народилася донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
На даний час ОСОБА_7 в цілому займається вихованням дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які перебувають повністю на його утриманні. З моменту виникнення фактичних сімейних відносин, а саме з серпня 2020 року ОСОБА_7 з метою покладення на себе обов`язку з утримання нової родини, в тому числі малолітніх дітей, забезпечив дружину та її малолітніх дітей житлом, шляхом надання для проживання власного житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Крім того ОСОБА_7 виконує всі необхідні дії з метою забезпечення якомога найбільших інтересів дітей, а саме забезпечує їх матеріально, виконує функції батька, а саме: виховує дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечує здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готує їх до самостійного життя.
Батько дітей - ОСОБА_3 із 2018 року ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, а саме: не утримує дітей матеріально та не приймає ніякої участі у вихованні дітей, не цікавиться їхнім життям та побутом, жодного разу не відвідував дітей в навчальному закладі та не відвідує дітей вдома.
Відповідно до судового наказу від 17.05.2019 року, виданого Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області, із ОСОБА_3 стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини його доходів на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Відповідач має заборгованість по сплаті аліментів близько 230 тисяч гривень.
Крім того ОСОБА_3 взагалі не спілкується із дітьми, чим фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, хоча мав та має таку змогу. Не звертався до органу опіки та піклування та до служби у справах дітей Чернеччинської сільської ради щодо встановлення днів побачень з дітьми. Позивач в свою чергу жодних дій до цього часу щодо позбавлення відповідача такої можливості не вчиняла.
ОСОБА_3 займається виключно своїм життям, фактично самоусунувся від виховання дітей, жодного разу не привітав із днем народження чи іншими святами, які діти сприймають як увагу батьківського виховання, не дарував подарунки і взагалі не спілкується із дітьми.
Вищевикладені обставини вказують на те, що відповідач, який є батьком дітей, свідомо самоусунувся від належного утримання та виховання синів, не бажає змінити своє ставлення до них, що свідчить про свідоме нехтування ОСОБА_3 своїми батьківськими обов`язками а тому його необхідно позбавити батьківських прав відносно його дітей, оскільки змінити поведінку батька у кращу сторону неможливо і таке ставлення до дітей є виною саме відповідача, оскільки позивач жодного разу не забороняла йому спілкуватися з дітьми, не приховувала місце свого проживання і не вчиняла будь-яких дій на перешкоджання у прийнятті ним участі у вихованні дітей.
З метою позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав позивач звернулася до Служби у справах дітей Чернеччинської сільської ради, де отримала висновок від 28.06.2024 року № 48 про доцільність позбавлення батька батьківських прав.
У зв`язку із наведеним позивач звертається до суду та прохає позбавити відповідача батьківських прав щодо його синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник третьої особи в судовому засіданні зазначила, що доцільно позбавити відповідача батьківських прав підстав зазначених у позовній заяві, а також враховуючи висновок від 28.06.2024 року № 48 про доцільність позбавлення батька батьківських прав.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України.
Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.
У період з 29.09.2011 року по 17.05.2019 року ОСОБА_9 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі (а. с. 13, 15).
Відповідно до свідоцтв про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їхніми батьками записано ОСОБА_9 та ОСОБА_3 (а. с. 8-9).
18.05.2022 року ОСОБА_6 уклала шлюб із ОСОБА_7 , про що Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області складено відповідний актовий запис №462 та видано свідоцтво про шлюб (а. с. 25).
Відповідно до судового наказу від 17.05.2019 року, виданого Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області, із ОСОБА_3 стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини його доходів на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Згідно довідки Глобинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області від 22.01.2024 року, ОСОБА_3 має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 230 9234 грн. 95 коп. (а. с. 20-21).
Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 264 від 02.07.2024 року складеного депутатом Чернеччинської сільської ради, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 та її Чоловіком ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 41-42).
З довідки виданої Чернеччинським ліцеєм Чернеччинської сільської ради Дніпропетровської області № 62 від 27.06.2024 року вбачається, що вітчим ОСОБА_7 приймає участь у вихованні та в навчанні дітей ОСОБА_4 та та ОСОБА_5 (а. с. 12).
У висновку з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради № 48 від 28.06.2024 року, зазначено про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 44-45).
В судовому засіданні в порядку ч. 2 ст. 171 СК України були допитані ОСОБА_3 та ОСОБА_5 без присутності батьків, за участю психолога. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 пояснили, що вони проживають разом із матір`ю та вітчимом, які їх забезпечують та виховують. З батьком не спілкувалися тривалий час.
В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , які зазначили, що їм достовірно відомо, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дітей, їхнім вихованням займається виключно позивач та її чоловік ОСОБА_7 .
Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Тлумачення вищенаведеної статті дозволяє дійти висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.
Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18.
Судом встановлено що відповідач свідомо ухиляється від виховання сина та його утримання. Крім того, суд погоджується з висновком з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради № 48 від 28.06.2024 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо дітей, що також підтверджується поясненнями свідків.
Позивачем надано достатньо доказів, які свідчать про свідоме ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання та утримання дітей.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, а саме свідоме нехтування ОСОБА_3 своїми батьківськими обов`язками, беручи до уваги той факт, що батько дитини не бажає спілкуватися із дітьми, враховуючи наявність передбачених частиною першою статті 164 СК України підстав для позбавлення батьківських прав, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.
Судові витрати по справі, а саме судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Повне рішення складено 04 вересня 2025 року.
Суддя Т.А.Ковальчук