Справа № 174/993/24
п/с 2/174/38/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Троцько О.В.,

представника позивача Столітнього М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»), яке в подальшому змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі -ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал»), звернулося до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначено, що 11.05.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі - ТОВ «Авентус Україна») та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 6651809 про надання споживчого кредиту. Згідно умов кредитного договору сума кредиту складає 20 000,00 грн. Строк кредиту 360 днів, періодичність платежів за сплати процентів кожні 30 днів.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за договором виконало та надало кредит в зазначеному розмірі, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .

10.06.2023 та 10.07.2023 відповідач здійснила платіж на рахунок кредитора в розмірі 1 194,00 грн. та 11 940,00 грн. відповідно.

27.05.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (фактор) було укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф (також в позовній заяві вказано № 27.05/2024-Ф), згідно умов якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором.

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача не сплачена і складає 79 700,00 грн., з яких: 20 000,00 грн. - тіло кредиту, 35 820,00 грн. - нараховані проценти, 23 880,00 грн. нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів, які позивач просить стягнути з відповідача на його користь, а також стягнути понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23.09.2024 відкрито провадження.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 29.11.2024 клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про витребування доказів у позивача (електронні оригінали (інформацію в електронній (цифровій) формі) укладення в електронному вигляді кредитного договору № 6651809 від 11.05.2023, між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 (а.с. 106, 109)

17.01.2025 від представника позивача надійшла заява в якій він просив суд здійснити заміну найменування позивача у цивільній справі № 174/993/24 з ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (а.с. 116-121).

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 18.02.2024 клопотання представника відповідача Сергєєвої С.В. Григор'єва Д.В. про витребування доказів задоволено. Витребувано у ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» електронні оригінали (інформацію в електронній (цифровій) формі) укладення в електронному вигляді кредитного договору № 6651809 від 11.05.2023, між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 (а.с. 125, 127).

19.03.2025 представник позивача подав через підсистему «Електронний суд» заяву в якій просив вважати ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 18.02.2024 виконаною, до якої долучив кредитний договір, публічну пропозицію про використання аналогових підписів від 24.01.2022, розрахунок заборгованості, електронні оригінали (інформація в електронній (цифровій) формі) (а.с. 131-144).

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 19.03.2025 клопотання представника позивача Столітнього М.М. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено (а.с. 145, 1 46).

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21.03.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів від Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») (а.с. 150).

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21.03.2025 клопотання представника позивача Столітнього М.М. про проведення всіх судових засідань в режимі відеоконференції задоволено (а.с. 151).

14.05.2025 до суду надійшла заява представника позивача на виконання ухвали суду до якої долучено CD диск з електронними доказами, який оглянуто в судовому засіданні (а.с. 160-167).

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21.05.2025 клопотання представника відповідача Сергєєвої С.В. Григор'єва Д.В. про витребування доказів задоволено. Витребувано від ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» оригінал договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та оригінали додатків до цього договору (а.с. 171, 174).

10.06.2025 від представника позивача надійшла заява на виконання ухвали суду, однак наданий договір факторингу № 25.07/24-Ф від 25.07.2024 очевидно не стосується правовідносин, які виникли між сторонами, оригінал вказаного договору факторингу повернуто позивачу (а.с. 181-193).

09.09.2025 до суду надійшла заява представника позивача на виконання ухвали суду до якої долучено оригінали доказів (а.с. 218-239).

В судовому засіданні представник позивача Столітній М.М. приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі. Також пояснив, що докази сплати за договором факторингу № 27.05/24-Ф містяться в матеріалах справи. Договір факторингу № 25.07/2024-Ф від 25.07.2024 наданий позивачем помилково, просив не приймати до уваги.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність 19.09.2025. Надав письмові пояснення щодо обставин справи в яких вказав, що позивач на вимогу суду надати для огляду оригінал договору факторингу № 27.05/2024-Ф від 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» надав до суду копію договору факторингу № 25.07/2024-Ф від 25.07.2024. Однак позивач не змінив підстави свого позову, якою був зазначений договір факторингу № 27.05/2024-Ф від 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», ані договір факторингу № 25.07/2024-Ф від 25.07.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», який позивач надав в якості доказу (неможливо одне право вимоги передавати двічі одній особі). Позивачем не надано доказів того, що за договором факторингу № 27.05/2024-Ф від 27.05.2024 клієнт сплатив фактору грошову винагороду передбачену вказаним договором факторингу. Представник вважає, що відповідачем сплачені грошові кошти в рахунок погашення тіла кредиту, тому відповідна заборгованість має бути стягнута у меншому розмірі, також просив зменшити розмір процентів за договором, які підлягають стягненню з відповідача та у відшкодуванні витрат на правову допомогу відмовити (а.с. 243-247).

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та електронні докази, зокрема ті, що знаходяться на CD диску, а також оригінали письмових доказів, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.05.2023 між ТОВ «Авентус Україна» Сергєєвою С.В. укладено електронний договір № 6651809 про надання споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом останньої, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» надало ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 20 000 грн. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів за сплати процентів кожні 30 днів. Також відповідач електронним підписом підписала паспорт споживчого кредиту, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 20-27).

В порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач допустила прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого утворилася заборгованість, розмір якої підтверджується розрахунком заборгованості. За відомостями АТ КБ «Приватбанк» на коаритковий рахунок відповідача 11.05.2023 зараховано 20 000 грн. (а.с. 10-19, 157).

27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно умов якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників, серед яких вимоги до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму 55 820,00 грн. Таким чином, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 66551809 від 11.05.2023, докази оплати за договором факторингу долучені до матеріалів справи (а.с. 28-43).

27.05.2024 ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» повідомило відповідача про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором, шляхом направлення листа на електронну пошту відповідача (а.с. 39).

Факт отримання відповідачем кредиту підтверджується листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 29.05.2024 за вих. № 7/4941, згідно з яким ТОВ «Авентус Україна» 11.05.2023 перераховано 20 000,00 грн. на картку № НОМЕР_1 , згідно договору № 087/20-П від 08.07.2020 про надання послуг з переказу платежів укладеного з ТОВ «Авентус Україна» (а.с. 61-63).

В судовому засіданні оглянуто оригінал договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024, оригінал акту за договором факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024, оригінал акту прийому- редачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024, оригінал додаткової угоди № 1 до договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024, оригінал реєстру боржників до договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024. Оригінали доказів повернуто судом позивачу згідно положень ст. 96 ЦПК України.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 6 ст. 95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється відвідповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України.

У даному випадку правовідносини між сторонами справи виникли на підставі укладеного в електронній формі кредитного договору з використанням визначених сторонами ідентифікаторів особи, яка отримує кредитні кошти, що належним чином відповідає вимогам профільного законодавства, зокрема, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Так, в графі «Реквізити та підписи сторін» укладеного 11.05.2023 ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» електронного договору № 6651809 зазначено електронний підпис одноразовим ідентифікатором С9966. Цим же ідентифікатором підписана таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, а також паспорт споживчого кредиту.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Договір про надання фінансового кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами кредитного договору підтверджено належними та допустимими доказами. Аналогічний висновок викладений у постанові КЦС в складі Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд доходить висновку, що кредитний договір від 11.05.2023 № 6651809 укладений сторонами у спосіб визначений чинним законодавством України.

Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання відпозичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Як вбачається з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Внесення грошових коштів на рахунок кредитодавця є визнання ним боргу, що у свою чергу, фактично прирівнюється до підтвердження волевиявлення учасника справи на укладення договору. Адже без волевиявлення не існувало б потреби сплачувати заборгованість. З огляду на викладене, волевиявлення позичальника може підтверджуватись як підписанням договору, так і його діями (заповнення формуляра (заявки) на отримання кредиту, часткова або повна сплата заборгованості тощо). Така правова позиція висловлена Верховним Судом у справі № 127/23910/14-ц від 23 грудня 2020 року.

В порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за договором не виконувала, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Щодо доказів, які підтверджують надання (перерахування) коштів відповідачу ОСОБА_1 , то з матеріалів справи вбачається, що в зазначеному в договорі розмірі 20 000 грн., вони отримані нею 11.05.2023 шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_2 згідно відомостей банку, а також листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 29.05.2024 за вих. № 7/4941.

10.06.2023 та 10.07.2023 відповідач здійснила платежі, а саме сплатила проценти (графа «оплата процентів» розрахунку заборгованості) на рахунок кредитора в розмірі 1 194,00 грн., 11 940,00 грн. відповідно, що не спростовано стороною відповідача, як і сам факт надходження на належний відповідачу картковий рахунок 20 000 грн. 11.05.2023, тобто в день укладення кредитного договору.

Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором, та вважає його достовірним, оскільки відповідач не спростувала факт отримання і не повернення грошових коштів за вказаним договором.

В процесі судового розгляду встановлено, що первісний кредитор та відповідач уклали договір факторингу № 27.05/24-Ф, хоча в позовній заяві вказано № 27.05/2024-Ф, що суд вважає опискою, оскільки в додатках до позовної заяви вказано саме договір факторингу та акту № 27.05/24-Ф від 27.05.2024, його оригінал безпосередньо досліджено в судовому засіданні, як і реєстр боржників, та саме цей договір безпосередньо стосується боржника ОСОБА_1 , оскільки його предметом є відступлення права грошової вимоги клієнта до боржників, в тому числі і до відповідача, третій стороні фактору. Боржник у свою чергу, повинен виконати свої зобов`язання перед новим кредитором фактором.

Твердження представника відповідача про те, що їх сторона ставить під сумнів договір факторингу судом не береться до уваги, оскільки воно є голослівним та нічим не підтвердженим.

Однак, враховуючи те, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 35 820,00 грн. та 23 880,00 грн. не є співрозмірною тілу кредиту у сумі 20 000,00 грн., що суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів у разі невиконання ним зобов'язань за кредитним договором, суд дійшов висновку про те, що необхідно зменшити розмір процентів до розміру отриманих відповідачем кредитних коштів.

А тому суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 40 000,00 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1 215,76 грн. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. В іншій частині їх слід віднести на рахунок позивача.

Крім того, при зверненні з позовом ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За приписами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом встановлено, відповідно до копії акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 17/07-2024 від 17.07.2024, вартість послуг адвоката складає 10 000,00 грн. Також надано копію рахунку на оплату по замовленню № 3650/18/07 від 18.07.2024 про прийняття від ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» коштів на суму 10 000,00 грн. (а.с. 76 -79).

При розподілі витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з того, що такі витрати підтверджені належними доказами, відсутні підстави для зменшення витрат на професійну правничу допомогу, але відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК Украни з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 018,82 грн. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. В іншій частині віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 141, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» суму заборгованості в розмірі 40 000 (сорок тисяч) грн. 00 коп.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» сплачений судовий збір у розмірі 1 215,76 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5 018,82 грн.

В іншій частині віднести на рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст виготовлено 24 вересня 2025 року.

Суддя І.А. Ілюшик