Справа № 199/1988/25
(2/199/2451/25)
РІШЕННЯ

Іменем України

03 липня 2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого - судді Богун О.О.,

при секретареві Дубовик А.П.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ», Виробничо-сервісного підприємства «Дніпротрансгаз», треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_2 про скасування речового права та поновлення речового права, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ», Виробничо-сервісного підприємства «Дніпротранснгаз, треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_2 про скасування речового права та поновлення речового права.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що 13.03.2007 між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 , укладено кредитний договір № СМ-8МЕ301/067/2007, за умовами якого банк надає, а позичальник приймає кредит для придбання нерухомого майна у сумі 60000 доларів США, з фіксованим відсотком 6.0% річних та плаваючою процентною ставкою ГГОКзі строком повернення його до 13.03.2017 року.

13.03.2007 року, у якості забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між позивачем та банком було укладено іпотечний договір № РМ- 8МЕ301/067/2007, за яким позивачем було надано в іпотеку належне їй нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення загальною площею 58.7 кв м., яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 .

25.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу, за умовами якого останньому було відступлене право грошової вимоги за кредитним договором, укладеного між ОСОБА_2 та банком та договором іпотеки, укладеного між позивачем та банком.

У зв`язку з невиконання умов кредитного договору, банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.06.2016 року, зміненого постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області стягнуто з ОСОБА_2 і заборгованість у загальному розмірі 450320 грн. 06 коп.

09.08.2018 між ТОВ ««ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «АНСУ» було укладено договір факторингу № 09/08/18 та договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки № РМ-8МЕ301/067/2007 (майнова порука), відповідно до яких ТОВ «АНСУ» набуло права первісного кредитора за договором іпотеки на вищевказане нерухоме майно.

03 жовтня 2018 року державний реєстратор приватний нотаріус ДМНО Ричка Юлія Олександрівна прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43328040, яким вперше зареєстрував право власності на приміщення на ТОВ «АНСУ».

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.2019 року, залишеного в силі постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року визнано незаконною державну реєстрацію права власності на вищевказане за ТОВ «АНСУ» та скасоване рішення державного реєстратора приватного нотаріуса ДМНО Ричка Ю.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу), індексний номер: 43328040 від 03.10.2018 щодо державної реєстрації права власності ТОВ «АНСУ».

23 березня 2021 року державний реєстратор приватний нотаріус ДМНО Ричка Ю.О. вдруге прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 57245600, яким вдруге змінила, власника нерухомого майна за ТОВ АНСУ».

Відповідно до договору купівлі-продажу нежилого приміщення серія та номер 3635, виданого 24.12.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Ричка Ю.О. право власності на приміщення № 108 за адресою: АДРЕСА_1 перейшло до ТОВ Виробничо-Сервісне підприємством «Дніпротрансгаз».

У зв`язку з викладеним позивачка просить суд: - припинити речові права Виробничо-сервісним підприємством «Дніпротрансгаз» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внесений 24.12.2021 року, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О., на підставі договору купівлі-продажу № 3635від 24.12.2021 року, на нерухоме майно, нежиле приміщення № 108, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 з поновленням речового права (права власності) за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на нерухоме майно, нежиле приміщення № 108, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Також просить стягнути судові витрати.

Ухвалою від 21.02.2025 року було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 02.06.2025 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу о розгляду по суті.

У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, представник позивача через канцелярію суду надав заяву про проведення судового засідання у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити

Відповідачі ТОВ «АНСУ», не з`явилися, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав наданих у відзиві.

Представник Виробничо-сервісного підприємства «Дніпротрансгаз» не з`явилися, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав наданих у відзиві.

Треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_2 у судове засідання не зявились, сповіщені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 13.03.2007 між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № СМ-5МЕ301/067/2007, за умовами якого банк надає, а позичальник приймає кредит для придбання нерухомого майна у сумі 60000 доларів США з фіксованим відсотком 6,0% річних та плаваючою процентною ставкою зі строком повернення до 13.03.2013 року.

13.03.2007 року, у якості забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, між Позивачем та банком було укладено іпотечний договір № РМ-SME301/067/2007, за яким Позивачем було надано в іпотеку належне їй нерухоме : а саме, нежиле приміщення загальною площею 58,7 кв. м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

25.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу, за умовами якого останньому було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором, укладеним між і і: ОСОБА_3 та банком, та договором іпотеки, укладеного між Позивачем та банком.

У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору банк звернувся до суду з про стягнення заборгованості. Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.06.2016 року, зміненого постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області, стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість у загальному розмірі 450320,06 грн.

09.08.2018 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «АНСУ» було укладено договір факторингу № 09/08/18 та договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки № РМ-8МЕ301/067/2007 (майнова порука), відповідно до яких ТОВ «АНСУ» набуло права первісного кредитора за договором іпотеки на вищевказане нерухоме майно.

03 жовтня 2018 року державний реєстратор приватний нотаріус ДМНО Ричка Юлія Олександрівна прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43328040, яким вперше зареєструвала право власності на приміщення за ТОВ «АНСУ».

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.2019 року, залишеним в силі постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року, визнано незаконною державну реєстрацію права власності на вищевказане приміщення за ТОВ «АНСУ» та скасовано рішення державного реєстратора приватного нотаріуса ДМНО Ричка Юлія Олександрівна про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 43328040, від 03.10.2018 щодо державної реєстрації права власності ТОВ «АНСУ».

23 березня 2021 року державний реєстратор приватний нотаріус ДМНО Ричка Ю.О. вдруге прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57245600, яким вдруге змінила власника нерухомого майна за ТОВ «АНСУ».

Відповідно до договору купівлі-продажу нежилого приміщення серія та номер 3635, виданого 24.12.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Ричка Ю.О., право власності на приміщення № 108 за адресою: АДРЕСА1 перейшло до ТОВ «Виробничо-Сервісне підприємством «Дніпротрансгаз».

В обґрунтування вибору заявленої у позові вимоги ефективним способом захисту порушеного права позивач спирається на зміст ст. 26 Закону України № 1952 в редакції, яка діяла з 16.01.2020 року.

Так, згідно ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону, сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону (ч. З ст. 36 Закону).

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ч. 2 ст. 37 Закону).

В пункті 6.4.2. договору іпотеки від 13.03.2007 року реєстровий №1-3-109 передбачено відповідне застереження, яке за своїми правовими наслідками передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Видача заставної іпотечним договором не передбачена.

Згідно п. 61 Порядку (в редакції, яка була чинною станом на 23.03.2021 року), для державної реєстрації прав на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки., також подаються: засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або... засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у пункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю - адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення; довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів п: дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Відповідачем було надано державному реєстратору всі необхідні документи, передбачені Порядком та Законом України «Про іпотеку».

Як свідчать матеріали справи, 13.11.2020 року відповідачем було направлено 5.: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 першу вимогу про усунення порушення у - відповідності до ст. 35 Закону України «Про іпотеку», а також копію звіту про оцінку предмета іпотеки від 10.11.2020 року. Поштові відправлення не були отримані адресатами та повернулися відправнику у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Вказані документи було направлено за адресами; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 . Факт направлення документів підтверджується наступними доказами: поштовими конвертами з довідками про повернення у зв`язку із закінченням терміну зберігання, рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, описами вкладення до цінних листів, фіскальними чеками від 13.11.2020 року, накладними від 13.11.2020 року щодо поштових відправлень з трек-номерами: 971, 955, 980, 963.

18.01.2021 року відповідачем було повторно направлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за вищевказаними адресами, вимогу про усунення порушення у відповідності до ст. 35 Закону України «Про іпотеку», а також копію звіту про оцінку предмета іпотеки від 10.11.2020 року. ОСОБА_2 , 27.01.2021 року отримав поштове відправлення, яке було направлено за адресою по АДРЕСА_5 . Інші поштові відправлення не були отримані адресатами та повернулися відправнику у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Даний факт підтверджується наступними доказами: поштовими конвертами з довідками про повернення у зв`язку із закінченням терміну зберігання, рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, описами вкладення до цінних листів, фіскальними чеками від 18.01.2021 року, накладними від 18.01.2021 року щодо поштових відправлень з трек-номерами: 395, 425, 409; а також описом вкладення до цінного листа, фіскальним чеком від 18.01.2021 року, накладною від 18.01.2021 року, рекомендованим повідомленням про вручення 27.01.2021 року ОСОБА_2 поштового відправлення з трек-номером: 417.

У зв`язку з тим, що позивач та третя особа-3 не виконали вимогу іпотекодержателя про усунення порушення, 23.03.2021 року ТОВ «АНСУ» було реалізовано своє право, передбачене статтею 37 Закону України «Про іпотеку» та здійснено державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки.

Станом на 23.03.2021 року грошові зобов`язання за кредитним договором не були виконані у повному обсязі, заборгованість складала 450 320,06 грн. Даний факт підтверджується довідкою ТОВ «АНСУ» №10086 від 17.03.2021 року. В свою чергу, позивач не заперечує наявність заборгованості за кредитним договором, доказів виконання грошових зобов`язань до суду не надав.

Тобто, відповідач двічі з періодичністю у два місяці направив іпотекодавцю та боржнику відповідну вимогу разом із звітом про оцінку майна, та які повернулися відправнику у зв`язку із закінченням терміну зберігання поштового відправлення, окрім поштового відправлення з трек-номером: 417, яке було отримано 27.01.2021 року боржником. Докази відправлення вимог були надані державному реєстратору.

З викладеного вище вбачається, що ТОВ «АНСУ» та державним реєстратором було дотримано процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно, в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Отже, посилання представника позивача на порушення державним реєстратором п. 61 Порядку є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Крім того, позивачем не було зазначено у позові яке саме цивільне право чи інтерес по порушено відповідачем або державним реєстратором.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 265 ЦПК України, у мотивувальній частині рішення зазначається, чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судові витрати у виді покласти на сторони, які їх понесли.

Керуючись ст..ст. 6, 12, 13, 81, 137,141,263 265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ», Виробничо-сервісного підприємства «Дніпротрансгаз», треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_2 про скасування речового права та поновлення речового права - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О.Богун

03.07.2025