ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
24 вересня 2025 року м. Чернігів
Унікальний номер справи № 751/3774/25
Головуючий у першій інстанції Топіха Р.М.
Апеляційне провадження № 22-з/4823/144/25
Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої - судді Мамонової О.Є.,
суддів Висоцької Н.В., Онищенко О.І.,
учасники справи:
відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖК «Парковий»
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖК «Парковий» на рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 26 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖК «Парковий» про стягнення інфляційних втрат та 3% річних,-
У С Т А Н О В И В:
У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «ЖК «Парковий», в якому просила стягнути з відповідача на її користь кошти в розмірі суми інфляційних втрат 1 195 019,65 грн і 3% - 187 693,53 грн, а також судові витрати.
Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.06.2025 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «ЖК «Парковий» на користь ОСОБА_1 три відсотки річних у розмірі 185 163,22 грн та інфляційні втрати у розмірі 1 012 333,80 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10.07.2025 здійснено розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто із ТОВ «ЖК «Парковий» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 35 941,02 грн.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 10.09.2025 апеляційну скаргу ТОВ «ЖК «Парковий» залишено без задоволення.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.06.2025 - залишено без змін.

15.09.2025 представник ОСОБА_1 - адвокат Андрощук С.В. через систему «Електронний суд» звернувся до апеляційного суду із заявою про компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, в якій просив стягнути з ТОВ «ЖК «Парковий» на користь ОСОБА_1 суму вартості правової (правничої) допомоги у розмірі 41 850 грн.

В обґрунтування заяви зазначає, що ним у відзиві від 21.08.2025 вказувався попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на правову допомогу у сумі 60 000 грн.

Указує, що за умовами договору про надання правової допомоги №07-88/2 від 10.08.2024 позивачкою було сплачено еквівалент встановленого гонорару у сумі 1 тис. доларів США, а саме 41 850 грн, про що складений відповідний акт № 1.

Зазначає, що ним було надано наступний об`єм правової допомоги:

- проведені консультації з клієнтом в частині формування змісту рішення від 26.06.2025 і формування тактики/стратегії захисту прав і законних інтересів позивача у разі оскарження даного рішення;

- проведений аналіз апеляційної скарги від 24.07.2025 і сформована позиція з метою її відображення у відзиві;

- проведений аналіз позицій Верховного Суду щодо можливості стягнення 3% річних і інфляційних втрат по сумам, що були повернуті в результаті визнання договору недійсним і співставлені з тими, які запропонував відповідач у своїй скарзі;

- складений відзив на позовну заяву і сформовані до нього додатки з тим, щоб їх направити як відповідачу так і до суду;

- забезпечено участь у судовому засіданні, в тому числі були складені і подані до суду заяви про участь в режимі відео конференції;

- складено дану заяву і забезпечено її подання відповідачу та до суду.

Будь яких заяв, клопотань щодо заяви ОСОБА_1 про компенсацію витрат на правову допомогу від відповідача до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Чернігівського апеляційного суду від 10.09.2025 питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції не вирішувалось.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30.09.2009 № 23-рп/2009, в якому зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Аналогічні правила застосовуються до визначення витрат на проведення експертизи та залучення експерта (постанови Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі № 200/10535/19-а, від 18 березня 2021 року у справі № 520/4012/19, від 23 квітня 2021 року у справі № 521/15516/19, від 14 червня 2021 року у справі № 826/13244/16).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 268).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Як зазначалось вище, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, що поніс позивач під час апеляційного перегляду справи, апеляційний суд виходить з наступного.

У відзиві на апеляційну скаргу від 21.08.2025, поданому представником позивачки - адвокатом Андрощуком С.В., був заявлений попередній орієнтовний розрахунок витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 60 000 грн.

Заяву про компенсацію судових витрат подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом.

Представництво інтересів ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції адвокат Андрощук С.В. здійснював згідно із ордером про надання правничої допомоги серії АІ №1713239 від 10.08.2024 (а.с. 146, 149 зворот, 167 зворот, 175), виданим Адвокатським бюро «Сергія Андрощука», на підставі договору про надання правової допомоги №07-88/2 від 10.08.2024 додатковими угодами № 1 від 10.08.2024 та № 2 від 10.06.2025 (а.с. 87 зворот-90, 93 зворот-96, 169 зворот-173).

Згідно з п. 1.1. Договору №07-88/2 від 10.08.2024, укладеного між ОСОБА_1 (клієнт) та Адвокатським бюро «Сергія Андрощука» (бюро), бюро зобов`язується надати клієнтові правову (правничу) у справі про повернення сплачених грошових коштів по попередньому договору № 9 від 27.10.2021 і попередньому договору № 18/73 від 24.11.2021, укладеними між ТОВ «ЖК «Парковий» і клієнтом (надалі - справи).

Представництво інтересів буде здійснюватись у відносинах з підприємствами, установами і організаціями всіх форм власності публічного та/або приватного права, в т.ч. в суді, органах податкової/фіскальної служби міста Києва, органах нотаріату тощо (п. 1.2 договору).

Пунктом 1.3 вказаного договору встановлено, що при надані клієнту правової (правничої) допомоги за договором Бюро: a) здійснює юридичний аналіз обставин справ, визначає правову позицію клієнта у справі в т.ч. з урахуванням положень Цивільного процесуального кодексу України (падалі - «ЦПК України»), Кодексу про адміністративні судочинства України (надалі - «КАС України»); б) досліджує докази, законодавство та судову практику стосовно обставин справ; в) готує в рамках ЦПК України, КАС України і Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» процесуальні документи і інші звернення від імені клієнта, в т.ч. (у разі необхідності) до органів державної та муніципальної влади, підприємств, установ, організацій та/або правоохоронних органів (слідчого, прокурора, суду) за захистом його прав і охоронюваних законом інтересів, в т.ч. - необхідні запити, заяви, клопотання, скарги тощо, підписує і подає такі документи до компетентних органів / установ / підприємств / організацій (в т.ч. до суду, Верховного Суду), а також користується іншими правами, які надані клієнту ЦПК України, КАС України та/або Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; г) здійснює представництво інтересів клієнта у відповідних органах державної та місцевої влади, в правоохоронних органах (слідчих органах, органах прокуратури), судах (в т.ч. у Верховному Суді), підприємствах, установах і організаціях без приналежності до організаційно-правової форми публічного та/або приватного права, може вчиняти інші дії (в т.ч. в рамках ЦПК України, КАС України і Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), необхідні для найбільш ефективного надання клієнту правової (правничої) допомоги за договором; д) сплачує від імені і за рахунок клієнта судовий збір і несе за рахунок клієнта інші судові витрати у розмірах, необхідних для вирішення справи; е) знайомитися з матеріалами судової справи або виконавчого провадження, робити з них витяги, знімати копії, одержувати дублікати або копії судових рішень, ухвал, постанов, довідок, витягів та інших документів, що є в справі або в матеріалах виконавчого провадження, брати участь в судових засіданнях, у провадженні виконавчих дій, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, засвідчувати своїм підписом копії письмових доказів, надавати та одержувати різноманітні довідки чи інші документи, направляти та отримувати поштові відправлення на пошті, заявляти клопотання чи відводи, давати усні чи письмові пояснення суду, наводити свої доводи, міркування чи заперечення з усіх питань, що виникають у ході судового процесу або у ході виконавчого провадження, заперечувати проти клопотань або доводів інших учасників судового процесу або виконавчого провадження, знайомитись з протоколом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржувати судові рішення, ухвали, постанови чи інші акти, подавити заяви про перегляд рішення, ухвали суду чи судового наказу в зв`язку з нововиявленими обставинами, оскаржувати дії чи бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження, змінювати підставу або предмет позову, збільшувати розмір позовних вимог, відмовлятися від позову або зменшувати розмір позовних вимог, подавати заяву про залишення позову без розгляду, визнавати позов чи зустрічний позов повністю або частково, укладати мирову угоду, одержувати виконавчий документ, подавати заяву та виконавчий документ для відкриття виконавчого провадження, користуватися будь-якими іншими правами, наданими позивачу, відповідачу, скаржнику, третій особі, кредитору, стягувачу, боржнику ЦПК України, КАС України і Законом України «Про виконавче провадження» або іншими актами законодавства України, а також виконувати будь-які інші дії, пов`язані із виконання договору; є) отримує / аналізує / використовує в рамках справи інформацію відносно клієнта в т.ч. ту, яка є конфіденційною інформацією або охороняється у відповідності до вимог Закону України «Про захист персональних даних», і клієнт, укладаючи договір, надає бюро право на отримання такої інформації.

Пунктом 3.3 передбачено обов`язок клієнта оплатити бюро правову (правничу) допомогу, що надається бюро клієнтові, відповідно до умов договору.

За надання бюро клієнтові правової (правничої) допомоги клієнт сплатить винагороду, визначену додатковою угодою до договору. Винагорода сплачується на підставі виставленого бюро клієнту рахунку. (п. 4.1 договору)

Сторони домовились, що документом, який підтверджує надання правової (правничої) допомоги за договором, є акт про надання правової (правничої) допомоги, який повинен бути підписаний сторонами договору. (п. 5.1)

10.06.2025 між ОСОБА_1 (клієнт) та Адвокатським бюро «Сергія Андрощука» (бюро) укладено додаткову угоду № 2 до договору № 07-88/2 про надання правової (правничої) допомоги (а.с. 172 зворот-173), яким сторони погодили внести зміни до п. 4 договору і викласти його в новій редакції, зокрема відповідно до п. 4.1, 4.1.1 договору за надання бюро клієнтові правової допомоги клієнт сплатить наступну винагороду: за супроводження справи в судах апеляційної / касаційної інстанції оплата буде узгоджуватися в сумі еквіваленту 1 000,00 (однієї тисячі) доларів США за кожну окрему справу / інстанцію. Оплата по п. 4.1.1. договору здійснюється у формі передоплати на підставі рахунку.

15.09.2025 Бідна О.М. (клієнт) та Адвокатське бюро «Сергія Андрощука» уклали акт №? 3 про надання правової (правничої) допомоги до договору № 07-88/2 про надання правової (правничої) допомоги від 10.08.2024 про те, що цим актом підтверджується надання з боку бюро клієнту правової (правничої) допомоги у справі № 751/3774/25.

За надання правової (правничої) допомоги по п. 1 акту № 3 клієнт 30.07.2025 сплатив бюро грошову суму в розмірі еквіваленту 1 000,00 (однієї тисячі) доларів США, що на день оплати становило 41 850,00 грн.

Складаючи акт № 3, сторони визнають, що правова (правнича) допомога надана в повному об`ємі, а вартість гонорару оплачена (а.с. 173 зворот-174).

Сплата 30.07.2024 ОСОБА_1 бюро 41 850 грн за надану правову (правничу) допомогу за договором № 07-88/2 підтверджується витягом з клієнт-банку АБ «Сергія Андрощука» за 30.07.2025 (а.с. 174 зворот).

Так, при розгляді даної справи у суді апеляційної інстанції адвокатом Андрощуком С.В. в інтересах ОСОБА_1 складено та подано відзив на апеляційну скаргу ТОВ «ЖК «Парковий», клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції та здійснено відправлення цих документів до суду та стороні відповідача (а.с. 141-150).

Адвокат Андрощук С.В. брав участь у судовому засіданні в режимі відео конференції 10.09.2025 (а.с. 155-156).

Розподіляючи понесені ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що заявлені до відшкодування витрати на правничу допомогу є розумними та такими, що відображають реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

Отже, аналізуючи обсяг правової допомоги адвоката у суді апеляційної інстанції та надані на його підтвердження належні, допустимі та достатні докази, у законодавчо встановлені спосіб та строки колегія суддів вважає, що вказані витрати є документально підтвердженими, а їх сума детально описана та обґрунтована адвокатом у наданих документах.

Ураховуючи викладене, зважаючи на характер виконаної адвокатом роботи (ознайомлення з апеляційною скаргою, складання відзиву на апеляційну скаргу та участь у судових засіданнях), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи відсутність заперечень іншої сторони, апеляційний суд дійшов висновку про те, що витрати на професійну правничу допомогу адвоката Бідної О.М. у суді апеляційної інстанції підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача ТОВ «ЖК «Парковий».

Керуючись ст. 141, 127, 270, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат задовольнити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖК «Парковий» (місцезнаходження: м. Чернігів, просп. Миру, буд. 12, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 41 850 (сорок одну тисячу вісімсот п`ятдесят) грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча О.Є.Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

О.І. Онищенко