Провадження №2/592/2625/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Шияновської Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Чайки Т.В.,

представника позивачів ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності права власності у порядку спадкування,

у с т а н о в и в :

У липні 2025 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Вакула В.М., звернулися з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності права власності у порядку спадкування.

Позов обґрунтований тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 07.02.2001 ОСОБА_6 дружина та матір позивачів відповідно була співвласником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (44/100 частки). Іншими співвласниками є відповідачки ОСОБА_4 (30/100) та ОСОБА_5 (26/100). Земельна ділянка за вказаною адресою під кадастровим номером 591013660:13:025:0003, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,1000 га, на підставі рішення Сумської міської ради від 30.05.2007 № 603-МР була передана у спільну часткову власність ОСОБА_6 (44/100), ОСОБА_4 (30/100), ОСОБА_5 (26/100).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла. Її спадщину за законом у рівних частках прийняли чоловік та син. Проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки за своє життя спадкодавець не виписала на своє ім`я державний акт на право власності на земельну ділянку та не зареєструвала його в реєстрі речового права, який існує з 2013 року.

Посилаючись на те, що було видано один державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №396096 на ім`я ОСОБА_4 , в якому вказані всі співвласники, в тому числі і ОСОБА_7 , неможливість отримання такого акту в установленому порядку на ім`я померлої, а також враховуючи те, що позивачі мають у власності частку житлового будинку, який розташований на приватизованій земельній ділянці, позивачі позбавлені права оформлення спадкових прав на неї, у позовній заяві просять:

визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності земельну ділянку у розмірі 22/100 часток за кожним, яка розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , під кадастровим номером 591013660:13:025:0003, цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,1000 га, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 22.07.2025 позовну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було залишено без руху; на виконання якої представником позивачів 24.07.2025 надано уточнену позовну заяву в новій редакції з ціною позову, визначеною на підставі звіту про оцінку майна, а також квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою від 28.07.2025 відкрито провадження у справі, призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою від 27.08.2025 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання відповідачки не з`явилися; про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином; відзиву на позов не надали.

Відповідачка ОСОБА_4 надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги визнає (а.с. 51).

Заслухавши представника позивачів на підтримку позовних вимог, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_6 з 28.04.1992 (копія свідоцтва про шлюб на а.с. 60-61).

Позивач ОСОБА_3 є сином ОСОБА_6 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 на а.с. 62).

На підставі договору купівлі-продажу від 07.02.2001, посвідченого державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори, ОСОБА_8 на праві спільної часткової приватної власності належало 44/100 часток будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з відповідною частиною надвірних будівель і споруд (а.с. 74).

Іншими співвласниками зазначеного житлового будинку є відповідачка ОСОБА_4 частка якої становить 30/100, та ОСОБА_5 , частка якої становить 26/100 (інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.02.2025 на а.с. 23).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 54-55).

08.11.2023 позивач ОСОБА_2 та 23.09.2024 позивач ОСОБА_2 звернулися до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 53, 84).

Приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Івановою К.С. 23.09.2024 видане свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_2 на 22/100 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10-12).

Приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Івановою К.С. 23.09.2024 видане свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_3 на 22/100 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13-16).

З архівного витягу з рішення Сумської міської ради V скликання XII сесії від 30.05.2007 № 603-МР та рішення Сумської міської ради V скликання XIV сесії від 24.10.2007 № 926-МР вбачається, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га, передається у спільну часткову власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд: ОСОБА_4 АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 44/100 (а.с. 16-17).

Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №396096 від 28.01.2008, кадастровий номер :13:025:0003, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільовим призначенням: для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, був виданий ОСОБА_4 (а.с. 18).

Вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку та Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :13:025:0003 містять список співвласників: ОСОБА_4 30/100, ОСОБА_5 26/100, ОСОБА_6 44/100 (а.с. 19- 22).

Листом від 02.08.2024 № 29-18-0.99,4-1961/15-24 ГУ Держгеокадастру у м. Сумській області повідомило, що станом на 01.01.2013 право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (30/100 частини), за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_4 ; право власності на вказану земельну ділянку інших співвласників не зареєстроване (а.с. 66).

15.07.2025 приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Іванова К.С. відмовила позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 44/100 часток земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_6 , за відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно (а.с. 24-25).

Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Наведеною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення / захисту в обраний спосіб.

Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка, на її думку, порушує її права та охоронювані законом інтереси.

Предметом спору є визнання права власності на спадкове майно, а саме: на земельну ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером :13:025:0003, яка належить кільком співвласникам, одним з яких відповідно була спадкодавець ОСОБА_6 .

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із статтею1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення (ст. 1225 ЦК України).

Згідно з пунктом «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Частиною 1 ст.116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, що передбачено пунктом «а» ч.3 ст.152 ЗК України.

Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації (ст.125 ЗК України в редакції від 31.03.2006).

Підстави набуття права власності визначені у ст.328 ЦК України, згідно з якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18) вказано, що «захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої статті 152 ЗК України. ЗК України у редакції, чинній до 01 січня 2013 року, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю чи укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку».

Суд встановив, що земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , було передано спадкодавцю ОСОБА_6 та іншим співвласникам відповідачам у справі на підставі рішень Сумської міської ради від 30.05.2007 №603-МР та 24.10.2007 №926-МР.

Спадкодавцем ОСОБА_6 за життя розпочатий процес приватизації земельної ділянки, площею 0,1000 га, кадастровий номер :13:025:0003, за вказаною адресою, проте державний акт на землю нею отриманий не був, не була проведена реєстрація права власності.

Відтак до позивачів не може перейти право власності на дану земельну ділянку у порядку спадкування, оскільки в цьому випадку до складу спадщини входить право спадкоємців на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочала за життя у встановленому порядку та не завершила у зв`язку зі смертю.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивачів у зв`язку з відмовою в позові.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 48, 51, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності права власності у порядку спадкування.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Позивач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідачка: ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , відомості про РНОКПП в матеріалах справи відсутні.

Відповідачка: ОСОБА_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , відомості про РНОКПП в матеріалах справи відсутні.

Повне судове рішення складене 29.09.2025.

Суддя Т.В. Шияновська