Справа № 954/2088/24
Номер провадження 2-п/954/23/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 рокус-ще Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Олійник В. М.,

за участю секретаря судового засідання Чумак Г. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПІНГ-ПОНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася із заявою про перегляд заочного рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПІНГ-ПОНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заява обгрунтована тим, що 02 травня 2025 року заочним рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області по справі № 954/2088/24 було задоволено позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПІНГ-ПОНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

З даним рішенням відповідач не погоджується, оскільки обставини справи встановленні не у повному обсязі. Зокрема відповідач зазначає, що позивач пізно дізналася про розгляд справи, а тому вчасно не змогла скористатися правом на відзив. Щодо повідомлення відповідача про розгляд справи шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, зазначила, що підлягає застосуванню частина одинадцята статті 128 ЦПК України, лише якщо цьому передувало з`ясування місця проживання (перебування) відповідача. Такий правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 283/289/18-ц (провадження № 61 -18125св19) та від 12 березня 2020 року у справі № 522/5315/15-ц (провадження № 61-40463св18).

Також, розгляд справи за відсутності учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Щодо смс-повідомлення направленого відповідачу, не можна вважати належним повідомленням про розгляд справи, оскільки відповідно до пункту 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року № 73, текст судової повістки може бути надісланий судом учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду відповідної заявки.

Крім того, у матеріалах справи відсутні й суду не надано будь-які належні, допустимі і достатні докази перерахування кредитних коштів за вищезазначеним договором позичальнику відповідно до вимог ст. 526, 1046, 1054, 1088 ЦК України. У матеріалах справи відсутні первинні документи, які підтверджують видачу кредитних коштів Відповідачеві. Надане позивачем платіжне доручення не містить обов`язкових реквізитів, що передбачені для такого виду фінансових документів згідно із Законом України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні», а саме: підпису керівника та бухгалтера платника та печатки; не містить печатки банку через який здійснювався платіж; графа «Призначення платежу» за цим платіжним дорученням усупереч вимог Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» не містить посилання як на підставу для здійснення цього платежу, на кредитний договір. Оскільки на платіжному дорученні не вказано прізвище, ім`я, по батькові та посаду працівника банку, який засвідчив проходження цього платежу на оплату, вказане платіжне доручення не можна вважати належним та допустимим доказом у розумінні статей 76-79, 81 ЦПК України.

Право вимоги за основним зобов`язанням переходить не в момент «передачі» суми заборгованості в обліку первісного кредитора, не в момент передачі Кредитного договору, не в момент передачі судового рішення, яким стягнено (чи визнано) суму боргу, а в момент передачі оригіналів документів, які є доказами права вимоги. Таким чином, керуючись ст. 517 ЦК України первісний кредитор мав би надати ТОВ «ФК «Пінг-Понг» належні та достовірні докази переказу коштів на рахунок Відповідача.

Доданий розрахунок заборгованості є документом, що складений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на стягненні якої наполягає позивач. Наданий позивачем розрахунок заборгованості, не є борговим документом та належним доказом, що доводить отримання кредиту. Таким документом відповідно до ч. 1 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління НБУ від 25 вересня 2018 року, може бути банківський документ з підписом відповідача, якого не надано. Розрахунок заборгованості не є доказом наявності чи відсутності договірних зобов`язань між сторонами, оскільки він є доповненням до позову з зазначенням обрахунку позивачем позовних вимог майнового характеру, має інформаційний характер, а також не відповідає вимогам, яким має відповідати доказ здійснення фінансово-господарської

Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. Відтак, надані позивачем розрахунок заборгованості та витяг з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги не можуть вважатися належними доказами на підтвердження наявності заборгованості.

До того ж , сума заборгованості по відсотках у розмірі 39 600 гривень, нарахована з порушенням вимог закону, оскільки, відповідно до cm. 1048 ЦК України, позикодавець має право стягнути заборгованість по нарахованим та несплаченим процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до наданої копії кредитного договору зазначено погодженні умови кредитування, відповідно до яких погоджений строк кредитування становить 30 днів, тобто до 11.05.2021, жодних пролонгацій відповідач не робила. Як вбачається із розрахунку заборгованості проценти нараховувались поза межами строку кредитування, що є незаконним та суперечить умовам кредитного договору погодженого сторонами.

Враховуючи викладене, просила: прийняти заяву про скасування заочного рішення та скасувати заочне рішення.

Учасники у судове засідання не з`явилися.

Розглянувши заяву про перегляд заочного рішення, суд встановив наступне.

У заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено:

1) найменування суду, який ухвалив заочне рішення;

2) ім`я (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобу зв`язку, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це;

4) посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача;

5) клопотання про перегляд заочного рішення;

6) перелік доданих до заяви матеріалів (ч. 2 ст. 285 ЦПК України).

Отже, визначено перелік необхідних відомостей, які повинна містити заява про перегляд заочного рішення.

Відповідач у заяві зазначає про поважність причин неявки у судове засідання, призначене на 02.05.2025.

Суд встановив, що відповідач отримала судовий виклик на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 ; судовий виклик отримала 26.03.2025.

Додатково на сайті судової влади України розміщувалося оголошення про виклик відповідача ( дата оголошення 26.03.2025).

Крім того, з метою інформування всіма засобами зв`язку, для виконання всіх дій щодо належного повідомлення відповідача про час, дату та місце розгляду справи, суд додатково здійснив виклик ОСОБА_1 шляхом смс-повідомлення на мобільний номер НОМЕР_1 .

Таким чином, відповідач з 26.03.2025 знала про наявність пред`явленого позову до неї, а розгляд справи було призначено на 02.05.025.

Отже, суд, вирішуючи питання про наявність підстав для перегляду заочного рішення враховував:

1 ) належне повідомлення: відповідач був належним чином повідомлений про судовий розгляд;

2) відсутність поважних причин неявки: відповідач не надала доказів поважності причин своєї неявки та не зазначала про їхню наявність у заяві про перегляд заочного рішення.

3) можливість подати відзив: відповідач мала можливість подати відзив і викласти свою позицію, зазначивши про всі обставини, які мають значення для вирішення спору,однак не скористалася цим правом.

Щодо наявності нових обставин, які можуть бути істотними та впливають на результат розгляду справи, та про які зазначив відповідач у заяві про перегляд заочного рішення, суд зазначає наступне.

Принцип юридичної визначеності (res judicata) є фундаментальним у правовій системі та означає, що рішення суду, яке набрало законної сили, є остаточним і обов`язковим для виконання. Він забезпечує стабільність правовідносин, прогнозованість судових рішень і запобігає нескінченному перегляду справ.

Суд забезпечив відповідачу повну можливість реалізувати свої процесуальні права: вона була належним чином повідомлена про спір, мала час на ознайомлення з позовом та підготовку своєї позиції, а також можливість подати відзив та надати всі наявні у неї докази та обставини.

З аналізу ст. 288 ЦПК України слідує, що однією з підстав для скасування заочного рішення є докази, на які відповідач посилається, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, взято до уваги, що відповідачу такі обставини були відомі на момент розгляду справи, а відтак останній мав можливість заявити їх до остаточного вирішення справи.

Відповідач, заперечуючи щодо правильності розрахунку боргу, власного розрахунку не надала.

Щодо доводів про факт укладення кредитного договору та отримання коштів, суд відповідні висновки зробив у судовому рішенні. Відповідач будь-яких доказів, які б спростовували чи змінювали такі висновки, не надала.

За ч. 3 ст. 287 КПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (ч. 4 ст. 287 КПК України).

З огляду на викладене, заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. 284-287 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПІНГ-ПОНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочне рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

СуддяВ.М. Олійник