Провадження № 22-ц/801/1853/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 рокуСправа № 127/35764/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого: Матківської М. В.

Суддів: Войтка Ю. Б., Сопруна В. В.

Секретар: Закернична А. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 січня 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Рішення ухвалила суддя Романюк Л. Ф.

Рішення ухвалено без повідомлення (виклику) сторін у м. Вінниця

Дата складення повного тексту рішення 06 січня 2025 року,

Встановив:

У жовтні 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 114 225,00 грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 27 листопада 2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 37348-11/2023.Також, 22 грудня 2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 36202-12/2023.

29 квітня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29042024 у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 29 квітня 2024 року до договору факторингу № 29042024 від 29 квітня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 37348-11/2023 в розмірі 34 000,00 грн. з яких: 8000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 26 000,00 грн. сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 36202-12/2023 в розмірі 50 000,00 грн. з яких: 12 500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 37 500,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

24 грудня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 4133566.

14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників № 28 від 25 липня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 4133566 в розмірі 17 275,00 грн. з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 275,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

21 грудня 2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 було укладено договір № 18204-12/2023.

29 квітня 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29042024-1 у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 29042024-1 від 29 квітня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 18204-12/2023 в розмірі 12 950,00 грн. з яких: 3700,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 9250,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

У зв`язку з викладеним позивач просив, стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 37348-11/2023 в розмірі 34 000,00 грн., за кредитним договором № 36202-12/2023 в розмірі 50 000,00 грн., за договором позики № 4133566 в розмірі 17 275,00 грн., за кредитним договором № 18204-12/2023 в розмірі 12 950, 00 грн. та судові витрати.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 січня 2025 року позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором № 37348-11/2023 в розмірі 34 000,00 грн., за кредитним договором № 36202-12/2023 в розмірі 50 000,00 грн., за договором позики № 4133566 в розмірі 17 275,00 грн., за кредитним договором № 18204-12/2023 в розмірі 12 950, 00 грн. у загальному розмірі 114 225,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» 3028,00 грн судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», а також стягнути сплачений судовий збір у розмірі 4542,00 грн.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що судом першої інстанції розглянуто справу у відсутність відповідача, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішен

Крім того, відповідач зазначає, що на його думку ТОВ «ФК «ЄАПБ» є неналежним позивачем у справі та не може пред`являти вимогу до ОСОБА_1 , оскільки будь-яких повідомлень про передачу права вимоги за кредитними договорами № 37348-11/2023 від 27 листопада 2023 року, № 36202-12/2023 від 22 грудня 2023 року, № 4133566 від 24 грудня 2023 року, № 18204-12/2023 від 21 грудня 2023 року іншій особі він не отримував.

Крім того просить врахувати, що 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. А тому починаючи з 14 червня 2021 року позивачу було відомо про своє порушене право за договором позики № 4133566 від 24 грудня 2023 року. У зв`язку з цим відповідач керуючись ст. 257, 258 ЦК України просить застосувати позовну давність.

Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановлений судом строк надав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечив проти її доводів, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач у поданому відзиві просив розгляд справи здійснити за його відсутності. Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Куйдан О. І. надіслав заяву, якою просив судове засідання провести без участі відповідача ОСОБА_1 та його адвоката Куйдана О. І., зазначивши, що апеляційну скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що 27 листопада 2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 37348-11/2023 (а. с. 8-11).

Також, 22 грудня 2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 36202-12/2023 (а. с. 15-18).

Кредитні договори підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і було надіслано на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений у п. 8 кредитного договору, реквізити та підписи сторін.

29 квітня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29042024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а. с. 22-25).

Відповідно до Реєстру боржників від 29 квітня 2024 року до договору факторингу № 29042024 від 29 квітня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 37348-11/2023 в розмірі 34 000,00 грн., з яких: 8000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 26 000,00 грн. сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 36202 12/2023 в розмірі 50 000,00 грн., з яких: 12 500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 37 500,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а. с. 26).

24 грудня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 4133566 (а. с. 29-31).

Згідно з п. 1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату від суми позики.

Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію».

14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а. с. 33-37).

Відповідно до Реєстру боржників № 28 від 25 липня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 4133566 в розмірі 17 275,00 грн., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 12 275,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а. с. 38).

21 грудня 2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 було укладено договір № 18204-12/2023 (а. с. 45-48).

Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і було надіслано на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений у п. 8 кредитного договору, реквізити та підписи сторін.

29 квітня 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29042024-1, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а. с. 51-53).

Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 29042024-1 від 29 квітня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 18204-12/2023 в розмірі 12 950,00 грн. з яких: 3700,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 9250,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а. с. 54).

Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання по поверненню коштів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості в загальній сумі 114 225,00 грн. за кредитними договорами такими, що засновані на законі, оскільки позичальник не виконував умови договорів та має заборгованість, тому повинен відповідати за порушення взятих на себе зобов`язань.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 ЦК України.

За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Як вбачається з матеріалів справи, укладення кредитних договорів здійснювалося із застосуванням електронного підпису та одноразового ідентифікатора, зокрема:

кредитний договір № 37348-11/2023 від 27 листопада 2023 року підписано електронним підписом W8162 (а. с. 8-10);

кредитний договір № 36202-12/2023 від 22 грудня 2023 року підписано електронним підписом W0780 (а. с. 15-17);

договір позики № 4133566 від 24 грудня 2023 року підписано одноразовим ідентифікатором JV0Kc5e1up (а. с. 29-31);

кредитний договір № 18204-12/2023 від 21 грудня 2023 року підписано електронним підписом W1286 (а. с. 45-47).

У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.

Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитних договорів, які оформлені сторонами в електронній формі.

Факт неукладення кредитних договорів чи невиконання кредитодавцями обов`язків за ними відповідачем не заперечується. Контррозрахунку, спрямованого на спростування визначеного позивачем розміру заборгованості, відповідачем у поданій апеляційній скарзі не надано.

Надані позивачем докази суд визнає належними, допустимими та достатніми для підтвердження факту надання (перерахування) грошових коштів позичальнику та для обґрунтування розміру заборгованості відповідача за кредитними договорами.

Посилання апелянта на те, що справу розглянуто за його відсутності, без належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання, що, на його думку, є безумовною підставою для скасування судового рішення, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані.

Згідно з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. В ухвалі встановлено відповідачу строк для подання відзиву протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали (а. с. 73).

Листом № 127/35764/24 від 11 листопада 2024 року суд першої інстанції надіслав сторонам у справі, у тому числі і відповідачу за адресою його проживання, копію ухвали суду про відкриття провадження від 11 листопада 2024 року та копію позовної заяви з додатками (а. с.74).

Матеріалами справи підтверджується, що копію ухвали суду відповідач ОСОБА_1 отримав 26 листопада 2024 року, про що свідчить розписка (а. с. 75). Отже, відповідач був належним чином та завчасно повідомлений про поданий позов і розгляд справи по суті, та мав реальну можливість подати відзив чи заперечення проти позовних вимог, однак цього не зробив.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» є неналежним позивачем у справі та не може пред`являти вимогу до ОСОБА_1 , оскільки будь-яких повідомлень про передачу права вимоги за кредитними договорами іншій особі він не отримував, апеляційний суд вважає безпідставним.

У чинному законодавстві України відсутні норми, які покладають на позивача обов`язок направляти відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором, а тим більше отримувати письмове підтвердження факту його відправлення чи отримання відповідачем.

Відповідно до положень статті 18 Закону України «Про споживче кредитування» та умов договору факторингу, обов`язок інформування боржника про відступлення права вимоги за кредитними договорами покладається на первісного кредитора. При цьому копії документів, які готувалися та направлялися боржникам, зберігаються безпосередньо у первісного кредитора.

Слід зазначити, що такі повідомлення не змінюють умов кредитного договору, а мають виключно інформаційний характер.

Водночас відповідач ОСОБА_1 не надав жодних доказів виконання свого обов`язку щодо сплати заборгованості на рахунки первісних кредиторів, що свідчить про його свідоме ухилення від виконання зобов`язань за кредитними договорами.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20).

Матеріали справи містять надані позивачем копії договорів факторингу (а. с. 22-24, 33-36, 51-52), актів прийому-передачі Реєстрів Боржників та витягів з реєстру боржників (а. с. 25-26, 37-38, 53-54), а також докази оплати за договорами факторингу (а. с. 127, 129, 131).

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги за кредитними договорами № 37348-11/2023 від 27 листопада 2023 року, № 36202-12/2023 від 22 грудня 2023 року, № 4133566 від 24 грудня 2023 року, № 18204-12/2023 від 21 грудня 2023 року, а тому доводи апеляційної скарги є неспроможними.

Щодо доводів відповідача про сплив строку позовної давності колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного).

При цьому, як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір №37348-11/2023 було укладено 27 листопада 2023 року на строк 360 днів, кредитний договір № 18204-12/2023 укладено 21 грудня 2023 року на строк 100 днів, кредитний договір № 36202-12/2023 укладено 22 грудня 2023 року на 120 днів, договір позики № 4133566 укладено 24 грудня 2023 року на 15 днів.

Право вимоги за зазначеними договорами було відступлено у 2024 році. При цьому посилання відповідача на те, що починаючи з 14 червня 2021 року, коли було укладено договір факторингу № 14/06/21, позивачу було відомо про своє порушене право за договором позики № 4133566 від 24 грудня 2023 року є юридично некоректним.

Відповідно до додаткової угоди № 31 від 25 липня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року сторони погодили передачу прав вимоги згідно з реєстром боржників № 28 від 25 липня 2024 року, у якому, зокрема, зазначено боржника ОСОБА_1 . Зазначена додаткова угода є невід`ємною частиною договору факторингу (а. с. 36).

Таким чином, договір факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року діяв на момент відступлення права вимоги, а додаткова угода, якою таке відступлення було оформлене, є складовою цього договору.

За таких обставин позивач, звернувшись до суду, реалізував своє право на судовий захист у межах строку позовної давності.

Крім того, пунктом 12 Кінцевих та Перехідних положень ЦК України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

11 березня 2020 року Кабінет міністрів України виніс постанову № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Дію карантину, встановленого цією постановою, продовжено на всій території України згідно з Постановами Кабінету Міністрів України.

Відтак, на період дії зазначених вище постанов Кабінету Міністрів України строки позовної давності продовжувалися.

Також, пунктом 19 Кінцевих та Перехідних положень ЦК України (на момент подання позову) передбачено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Враховуючи, що з 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, який діяв і станом на момент подання позову, підстави для застосування строків позовної давності відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст. 141, 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіЮ. Б. Войтко
В. В. Сопрун

Повний текст судового рішення складений 24 вересня 2025 року