Справа № 525/706/25
Номер провадження 2/525/407/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

19 вересня 2025 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Ячала Ю.І.,

за участю секретаря Лопатки О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

30 червня 2025 року на адресу Великобагачанського районного суду Полтавської області надійшла цивільна справа за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позовній заяві представник позивача Тараненко А.І. зазначив, що 04 квітня 2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та відповідачем ОСОБА_1 , укладено кредитний договір № 767603085 на суму 9200,00 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора RHKU-5572. Отже, саме відповідач ініціював укладення кредитного договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора, підписавши кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не було б укладено. У кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору, в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. Позивачем доведено факт укладення кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем. Згідно умов кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 9200,00 грн., 04.04.2024 на банківську карту № НОМЕР_1 хх-хххх-8280 відповідача, яку останній вказав у заявці при укладенні кредитного договору. Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі, відповідно до платіжного доручення. 28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТАЛІОН ПЛЮС" укладено договір факторингу № 28/1118-01. Первісний кредитор та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" на виконання договору факторингу підписали Реєстр прав вимоги №287 від 04.06.2024, за яким від первісного кредитора до ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному в реєстрі прав вимог. 19 грудня 2024 між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС" укладено договір факторингу № 19/1224-01, відповідно до якого визначено, що ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ "ФК"ОНЛАЙН ФІНАНС" зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" за плату на умовах, визначених договором. 29.05.2025 між ТОВ "ФК"ОНЛАЙН ФІНАНС" та позивачем укладено договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до умов договору факторингу, перехід від ТОВ "ФК"ОНЛАЙН ФІНАНС" до позивача прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників з додатком № 2, після чого позивач стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до реєстру боржників № б/н від 29.05.2025 за договором факторингу від ТОВ "ФК"ОНЛАЙН ФІНАНС" до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 48070,00 грн. Таким чином, умовами зазначених договорів факторингу передбачали можливість передачі права вимоги, які виникають після дати підписання договорів факторингу. Такі умови договорів факторингу не суперечать нормам чинного законодавства та в установленому законом порядку судом недійсними не визнавалися, а отже, виходячи із презумпції правомірності правочину, є правомірними, тобто такими, що погоджують певні цивільні права та обов`язки. Станом на дату подання позовної заяви на рахунок позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідачем за кредитним договором. Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором становить 48070,00 грн., яка складається з: 9200,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 34270,00 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 4600,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями.

Враховуючи вищезазначене представник позивача просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" заборгованість за кредитним договором в сумі 43470,00 грн. та судові витрати по сплаті судового в розмірі 2 422,40 грн. та 7000,00 грн. за надання професійної правничої допомоги.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в резолютивній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити без участі представника банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (зворотній а.с. 8).

Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, повторно не з`явилася в судове засідання, не повідомивши суд про причину неявки, (а.с. 141, 146, 155), заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала, відзив на позов не подавала.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, 04.04.2024 між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 767603085. Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов договору кредитор надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 9200,00 грн. строк дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2 договору. Кінцева дата повернення кредиту 04.05.2029. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора RHKU (а.с. 10-20).

Пунктом 14.1 Договору передбачено, що невід`ємною частиною договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано відповідачу до укладення Договору. Підписавши договір, відповідач ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил, текс яких розміщений на сайті ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА": www.moneyveo.ua. (а.с. 18).

Після вчинених дій відповідача ОСОБА_1 , 04.04.2024 ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" перерахувало грошові кошти в сумі 9200,00 грн. на її банківську карту № НОМЕР_1 хх-хххх-8280, що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" (а.с. 70).

Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується копією платіжного доручення від 04.04.2024 (а.с. 84).

Згідно повідомлення АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" від 10.07.2025 № БТ/Е-7377 на ім`я відповідача ОСОБА_1 банком було емітовано платіжну карту № НОМЕР_2 , в період з 04.04.2024 по 09.04.2024 на вказану карту було зараховано кошти в сумі 9200,00 грн. (а.с. 137).

Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 05.06.2025 розмір заборгованості за кредитним договором №767603085 від 04.04.2024 становить 48070,00 грн., з яких: 9200,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 34270,00 грн. - прострочена заборгованість за процентами, 4600,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями (а.с. 32).

28 листопада 2018 між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до умов якого та подальших укладених додаткових угод ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" відступило ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" право вимоги від відповідача коштів за Кредитним договором №767603085 від 04.04.2024, право на одержання яких належить ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА", а ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" набуло право вимоги грошових коштів від відповідача (а.с. 51-54).

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 287 від 04.06.2024 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 23230,00 грн. Таким чином, договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу (а.с. 49).

19 грудня 2024 між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС" укладено Договір факторингу № 19/1224-01, у відповідності до умов якого ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" відступило ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС" право вимоги від відповідача коштів за Кредитним договором № 767603085 від 04.04.2024, право на одержання яких належить ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", а ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС" набуло право вимоги грошових коштів від відповідача (а.с. 43-46).

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 19.12.2024 до Договору факторингу № 19/1224-01 від 19.12.2024 від ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" до ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС", перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 46000,00 грн. (а.с. 41-42).

29 травня 2025 ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" уклали Договір факторингу № 29/05/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором (а.с. 71-77).

За цим договором Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до 7277 Боржників (а.с. 83).

Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані Зазначені в Реєстрі Боржників.

Відповідно до Реєстру Боржників до Договору факторингу № 29/05/25-Е від ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС" до ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 48070,00 грн. (а.с. 81-82).

Аналіз вказаних письмових доказів свідчить про те, що ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" у встановленому порядку набуло прав та обов`язків кредитодавця за кредитним договором № 767603085 від 04.04.2024, укладеним відповідачем з ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА".

У матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 добровільно погасила борг за вказаним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом ст. 626, ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно із ч. 1ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 1, ч. 2 ст. 1047 ЦК України).

Механізм укладення електронного договору, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України "Про електронну комерцію" та "Про електронний цифровий підпис".

Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3, ч. 4, ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.. 12 цього Закону.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону).

Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію").

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Як передбачено ч. 1 ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ст. 514, 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15 "боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі".

Отже, судом встановлено, що у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ "ФК "ЕЙС" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором кредитної лінії № 767603085 від 04.04.2024 у сумі 43470,00 грн.

Доказів виконання умов договору та погашення заборгованості повністю або частково відповідачем до суду не надано.

Як вбачається з матеріалів справи та наявного у справі договору, такий договір був підписаний відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт укладення відповідачем договору про споживчий кредит № 767603085 від 04.04.2024 року із дотриманням вимог Закону України "Про електронну комерцію".

Підписавши договір саме такого змісту, відповідач погодилася з його умовами та правилами надання споживчого кредиту, що фактично нівелює усі можливі доводи стосовно невідповідності умов договору вимогам законодавства без його обґрунтування доказами.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

Зазначений договір є чинними та підлягає виконанню сторонами.

Однак, у порушення умов указаного договору відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредиту у розмірах та на умовах, визначених укладеним правочином, презумпція правомірності якого не спростована.

Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 9200,00 грн.

Щодо розміру нарахованої заборгованості за простроченими відсотками суд зазначає таке.

Право на нарахування відсотків, умови, розміри та періоди дії ставок визначено умовами кредитного договору. Як вбачається із розрахунку, здійсненого первісним кредитором, проценти нараховувалися за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, у період з 04.04.2024 до 04.06.2024 (а.с. 35), та частково проценти нараховувалися першим фактором у період з 05.06.2024 до 19.12.2024 (а.с. 33-34).

Первісний кредитор ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІАНСОВА ДОПОМОГА" здійснив нарахування відсотків за користування кредитом в межах строку періоду кредитування, включно впродовж пільгового та поточного періодів, що відповідає положенням статті 1048 ЦК України. Позивач у цій справі вимоги про стягнення з відповідача процентів за частиною другою статті 625 ЦК України не заявляв.

Підпунктом 6 пункту 5 Закону № 3498-ІХ від 22 листопада 2023 року "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" (далі Закон №3498-IX), стаття 8 Закону України "Про споживче кредитування" була доповнена частиною п`ятою, згідно з якою максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.

Закон України № 3498-XI набрав чинності 24 грудня 2023 року.

Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону "Про споживче кредитування" передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5%, протягом наступних 120 днів 1,5 %.

Кредитний договір № 767606085 укладений 04.04.2024, строк його дії продовжувався після внесення змін до Закону України "Про споживче кредитування" Законом № 3498-ІХ від 22.11.2023, тому відповідно до пункту 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування", до даних правовідносин слід застосовувати пункт 17 вказаних положень Закону.

За період з 04.04.2024 по 09.12.2024 первісним кредитором здійснено нарахування відсотків за користування кредитом за своїми розрахунками та незрозумілими суду відсотками, що суперечить вимогам закону.

Тому суд, здійснює перерахунок відсотків за період з 04.04.2024 по 21.04.2024 за процентною ставкою 2,5 % (9200,00 грн. х2,5 %), за період з 22.04.2024 по 19.08.2024 за процентною ставкою 1,5 % (9200,00 грн.х1,5%), а за період з 20.08.2024 по 19.12.2024 за процентною ставкою 1% (9200,00 грн.х1%).

Отже, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками підлягають частковому задоволенню в розмірі 31924,00 грн.

За наведених обставин, з урахуванням порушення позичальником умов кредитного договору № 767603085 від 04.04.2024 щодо своєчасного і повного погашення заборгованості, ненадання відповідачем доказів про її погашення, правомірності набуття прав вимоги ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" до відповідача ОСОБА_1 , суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі: 9200,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 31924,00 грн. заборгованість по відсоткам, а всього 41124,00 грн., обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за штрафними санкціями в розмірі 4600,00 грн., то суд зазначає наступне.

З 24.02.2022 відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану. 15.03.2020 Верховна Рада України прийняла Закон України № 2120-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", яким розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено новими пунктом 18 відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також розділ ІV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" доповнено пунктом 61, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені ч. 2 ст. 3 Закону. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем".

На підставі вищевикладеного вимога в частині стягнення штрафних санкцій у розмірі 4600,00 грн. з відповідача задоволенню не підлягає.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, то суд зазначає наступне.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 гривні, відповідно до Закону України ''Про судовий збір''.

Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково, в загальній сумі 41124,00 грн., що становить 94,60 %, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судові витрати в сумі 2291,59 гривень.

Встановлено, що до матеріалів справи стороною позивача долучено договір про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025 (а.с. 114-116), додаткову угоду № 7 до Договору про надання правничої допомоги 29/05/25-01 від 29.05.2025 (а.с. 113), копію Акту прийому-передачі наданих послуг від 05.06.2025 (а.с. 112), копію протоколу погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025 (а.с. 117), з яких вбачається, що вартість послуг наданих адвокатським об`єднанням становить 7000,00 грн.

За вказаних вище обставин на підставі зібраних у справі доказів суд приходить до переконання, що стороною позивача в силу вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України доведено реальність витрат на правову допомогу, розмір яких суд вважає співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, що об`єктивно вбачається з матеріалів справи та розцінюється судом, як достатніми підставами для розподілу судових витрат.

На думку суду, зазначені витрати є фактично понесеними, а їх розмір належно обґрунтований стороною позивача, проте позовні вимоги суд задовольняє частково, тому з відповідача необхідно стягнути витрати на правову допомогу у процентному відношенні до задоволеної частини позовних вимог, що становить 6622,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 288, 354, 355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС", місцезнаходження юридичної адреси: вулиця Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005, місто Київ, 02175, ідентифікаційний номер юридичної особи 42986956, до ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС", ідентифікаційний номер юридичної особи 42986956, заборгованість за кредитним договором № 767603085 від 04 квітня 2024 року в сумі 41124,00 грн. (сорок одна тисяча сто двадцять чотири гривні 00 копійок).

В іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС", ідентифікаційний номер юридичної особи 42986956, судові витрати в сумі 8913,59 грн. (вісім тисяч дев`ятсот тринадцять гривень 59 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг.

Повний текст рішення виготовлено 26.09.2025 року.

Суддя Ю.І. Ячало