П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2025 року м. Київ

Справа № 372/4266/21

Провадження№22-ц/824/6708/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Желепи В.В.

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 06 грудня 2024 року, ухваленого у складі судді Потабенко Л.В., -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2021 року позивач звернулася до Обухівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просила визнати батьком дитини ОСОБА_2 , та внести відповідні зміни в актовий запис про народження № 162, складений 18 травня 2021 року Обухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вказавши його батьком дитини. Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 10000 гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Також просила стягнути із ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки всіх видів доходів, починаючи від дня пред`явлення позову по 04 травня 2024 року, тобто до досягнення дитиною, ОСОБА_3 , трьох років.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач та відповідач в період з 2019 року по вересень 2020 року перебували у фактичних шлюбних стосунках. Позивач завагітніла і ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася спільна дитина, донька - ОСОБА_4 . При реєстрації дитини у відділі державної реєстрації актів цивільного стану відповідач відмовився подати заяву про реєстрацію батьківства, тому запис про батька дитини був здійснений відповідно до п. 1 ст. 135 СК України, а позивач вимушена звернутися з позовом про визнання батьківства. Лише після того, як позивач завагітніла, вона дізналася, що відповідач має іншу сім`ю.

Відповідач відразу після народження дитини припинив будь-який зв`язок з позивачем, спільну дитину не визнає та відмовляється приймати участь в утриманні дитини. Також між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання дитини, позивач змушена звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини до досягнення дитиною повноліття, також позивач звертається з вимогами до відповідача про стягнення з нього аліментів на її утримання, оскільки вона доглядає за дитиною до досягнення нею трьох років, не має самостійного доходу, окрім спільної дитини з відповідачем також має на утриманні малолітню дитину від першого шлюбу, який розірвано 23 березня 2018 року.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 06 грудня 2024 року Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Обухівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про визнання батьківства та стягнення аліментів, задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Республіки Узбекистан, батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести відповідні зміни в актовий запис № 162 від 18 травня 2021 року складений Обухівським міськрайоонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 - вказавши батьком дитини « ОСОБА_2 », прізвище дитини « ОСОБА_5 », по-батькові « ОСОБА_6 », та ім`я та дату народження дитини залишити без змін.

Рішення суду є підставою для внесення відповідних змін до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та видачі нового Свідоцтва про народження.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Республіки Узбекистан, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 гривень 00 копійок, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з 04.11.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Республіки Узбекистан, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) аліменти на її утримання на час догляду за малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 04.11.2021 року і до досягнення дитиною трьохрічного віку до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Республіки Узбекистан, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Республіки Узбекистан, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп..

В задоволенні решти вимог відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення Обухівського районного суду Київської області від 06 грудня 2024 року - змінити, а саме абзац третій резолютивної частини цього рішення викласти в наступній редакції «Внести відповідні зміни в актовий запис №162 від 18 травня 2021 року складений Обухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 - вказавши батьком дитини « ОСОБА_2 », прізвище, ім`я, по- батькові та дату народження дитини залишити без змін.»

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що рішення Обухівського районного суду Київської області від 06 грудня 2024 року в частині внесення змін в актовий запис про народження дитини про зміну прізвища та по - батькові дитини прийняте без з`ясування фактичних обставин справи, не відповідає нормам матеріального права та виходить за межі позовних вимог.

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 розділу 111 Правил реєстрації актів цивільного стану в України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.13.1, 2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Зазначає, що системний аналіз наведених вимог закону дає підстави для висновку, що в разі ухвалення судом рішення про визнання батьківства в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов' язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Разом із тим, вказані норми матеріального права не регулюють питання зміни прізвища дитини, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

Встановлення батьківства та внесення відомостей до актового запису про народження дитини про батька дитини самі по собі не є підставою для зміни прізвища дитини.

Відповідно до ст. 7 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання.

Одним із основних засобів ідентифікації дитини є її ім`я, яке надається дитині при народженні і складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Відповідно до ст. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 148 СК України у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.

У постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 365/322/17 (провадження №61-4097св19) зазначено, що «суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку про відсутність підстав для зміни прізвища дитини, оскільки дитина від народження проживає з матір`ю та має прізвище матері, позивачем не доведено необхідність такої зміни, а також того, що зміна прізвища буде відповідати її інтересам, психологічному та гармонійному розвитку.».

Верховним Судом в постанові від 02 червня 2021 року в справі № 759/2921/18 викладено правовий висновок, згідно з яким інтереси дитини є пріоритетним і визначальним для вирішення спору щодо зміни прізвища дітей. При вирішенні справи про зміну прізвища дитини необхідно також враховувати стосунки, які існують між дитиною та її батьками, в тому числі й з тим із батьків, хто проживає окремо.

Наведені вимоги Конвенції про права дитини, ст. 145, 148 СК України судом першої інстанції не застосовані, а правові висновки Верховного Суду - не враховані, внаслідок чого зроблено передчасний та помилковий висновок про необхідність зміни прізвища дитини в зв`язку з задоволенням вимог про визнання батьківства.

Вказаний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2023 року у справі № 752/11710/21.

Процесуальним правом на подачу відзиву сторона відповідача не скористалась.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Щиголь В.В., третя особа: Обухівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином (т.3 а.с.11, 15, 16).

За таких обставин, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.

Оскільки справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції оскаржується в частині внесення змін в актовий запис про народження дитини, апеляційний суд не переглядає рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутих аліментів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

ОСОБА_3 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України, батьком зазначений ОСОБА_7 , відомості про батька записані згідно ч. 1 ст. 135 СК.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення в повній мірі не відповідає.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд із такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства.

Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 розділу 111 Правил реєстрації актів цивільного стану в України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.13.1, 2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Таким чином, системний аналіз наведених вимог закону дає підстави для висновку, що в разі ухвалення судом рішення про визнання батьківства в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов' язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Разом із тим, вказані норми матеріального права не регулюють питання зміни прізвища дитини, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

Встановлення батьківства та внесення відомостей до актового запису про народження дитини про батька дитини самі по собі не є підставою для зміни прізвища дитини.

Відповідно до ст. 7 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання.

Одним із основних засобів ідентифікації дитини є її ім`я, яке надається дитині при народженні і складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Відповідно до ст. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 148 СК України у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.

У постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 365/322/17 (провадження №61-4097св19) зазначено, що «суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку про відсутність підстав для зміни прізвища дитини, оскільки дитина від народження проживає з матір`ю та має прізвище матері, позивачем не доведено необхідність такої зміни, а також того, що зміна прізвища буде відповідати її інтересам, психологічному та гармонійному розвитку».

Верховним Судом в постанові від 02 червня 2021 року в справі № 759/2921/18 викладено правовий висновок, згідно з яким інтереси дитини є пріоритетним і визначальним для вирішення спору щодо зміни прізвища дітей. При вирішенні справи про зміну прізвища дитини необхідно також враховувати стосунки, які існують між дитиною та її батьками, в тому числі й з тим із батьків, хто проживає окремо.

Наведені вимоги Конвенції про права дитини, ст. 145, 148 СК України судом першої інстанції не застосовані, а правові висновки Верховного Суду - не враховані, внаслідок чого зроблено передчасний та помилковий висновок про необхідність зміни прізвища дитини в зв`язку з задоволенням вимог про визнання батьківства.

Відповідно до ч.2 ст.264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Як убачається з прохальної частини позовної заяви, позивач не просила суд вносити зміни в актовий запис про народження дитини щодо зміни прізвища та по-батькові дитини.

Разом з тим, всупереч ст.264 ЦПК України суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та вніс зміни в актовий запис про народження в частині зміни прізвища та по-батькові дитини.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в частині внесення змін в актовий запис про народження дитини щодо зміни «прізвища» та «по-батькові дитини», вийшов за межі позовних вимог, а тому рішення Обухівського районного суду Київської області в цій частині підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 06 грудня 2024 року в частині внесення змін до актового запису №162 від 18 травня 2021 року щодо прізвища дитини « ОСОБА_5 », по батькові « ОСОБА_6 » - скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач А. М. Стрижеус

Судді: Л. Д. Поливач

О.І. Шкоріна