Справа № 363/1702/20-ц
№ апеляційного провадження: 22-з/824/967/2025
Головуючий у суді першої інстанції: Григоренко І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
16 вересня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача Крижанівської Г.В.,
суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,
при секретарі Шпирук Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву адвоката Поповича Валентина Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 363/1702/20-ц за скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Акціонерного товариства «Дельта Банк» з ринку на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Синельник Ю.М. по примусовому виконанню рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа: ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити дії,-
У травні 2024 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення АТ «Дельта Банк» з ринку звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Синельник Ю.М. по примусовому виконанню рішення Печерського районного суду м. Києва у справі № 363/1702/20-ц від 03 грудня 2020 року за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа: ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити дії. Просив суд визнати неправомірним та скасувати подання (повідомлення) державного виконавця Печерського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Синельник Ю.М. щодо притягнення до кримінальної відповідальності директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Рекрут С.В. від 09.05.2024 року № 64784595/2 у зв`язку з фактичним виконанням рішення Печерського районного суду міста Києва у справі № 363/1702/20-ц від 03.12.2020 року за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Акціонерного товариства «Дельта Банк» про зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03 лютого 2025 року у задоволенні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення АТ «Дельта Банк» з ринку відмовлено.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, адвокат Мізунський А.І., який діє в інтересах ПАТ «Дельта Банк», подав апеляційну скаргу. Просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення АТ «Дельта Банк» з ринку задовольнити в повному обсязі.
Постановою Київського апеляційного суду від 10 червня 2025 року апеляційну скаргу Мізунського А.І., подану в інтересах ПАТ «Дельта Банк», залишено без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 03 лютого 2025 року залишено без змін.
24 червня 2025 року адвокат Попович В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав заяву про ухвалення додаткового рішення суду, в якій просив стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення АТ «Дельта Банк» з ринку на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 8 000,00 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_2 заяву про ухвалення додаткового рішення суду підтримав, просив її задовольнити з наведених у ній підстав.
Адвокат Павликівський В.І., який діє в інтересах Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення АТ «Дельта Банк» з ринку, проти доводів заяви заперечував, просив відмовити в задоволенні заяви.
ОСОБА_1 , державний виконавець Печерського районного відділу ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ України (м. Київ) Синельник Ю.М. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, колегія суддів дійшла висновку, що заява адвоката Поповича В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.
Відповідно до положень п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, або судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст. 133 ЦПК Україна, правнича допомога є складовою судових витрат.
Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
При цьому витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
Як було зазначено, постановою Київського апеляційного суду від 10 червня 2025 рокуапеляційну скаргу Мізунського А.І., подану в інтересах ПАТ «Дельта Банк», залишено без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 03 лютого 2025 року залишено без змін.
Правничу допомогу ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції надавав адвокат Попович В.М., який подав відзив на апеляційну скаргу та клопотання по справі (т.3, а.с. 191-196, 218-220, 231-232). У відзиві на апеляційну скаргу Мізунського А.І., подану в інтересах ПАТ «Дельта Банк», адвокат Попович В.М. зазначав, що ОСОБА_1 в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції понесені витрати на правничу допомогу, загальний розмір яких попередньо становить 7 000,00 грн.
05 червня 2025 року адвокат Попович В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав заяву про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення АТ «Дельта Банк» з ринку витрат на правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, представником Голуба К.В. надано копії договору про надання правової допомоги від 03 липня 2024 року, акту наданих послуг згідно з договором про надання правової допомоги №1 від 03 червня 2025 року, рахунку-фактури № 1 від 03 червня 2025 року згідно з договором про надання правової допомоги, платіжну інструкцію № К44Р-Т2М5-8Т75-М9А4 від 05 червня 2025 року, відповідно до яких розмір витрат ОСОБА_1 на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції склав 8 000,00 грн. (т. 3, а.с. 223, 228, 229, 230).
Відтак, надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Поповичем В.М. підтверджується матеріалами справи, з яких можна встановити обсяг виконаних адвокатом робіт та наданих ним послуг, а також встановити їх вартість.
Враховуючи вище викладене, з матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з апеляційним переглядом справи позивач ОСОБА_1 поніс витрати на правничу допомогу.
Разом з тим, при ухваленні судового рішення, Київським апеляційним судом не вирішено питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, зокрема, витрат на правничу допомогу, понесених ОСОБА_1 у зв`язку з апеляційним переглядом справи, що є підставою для ухвалення додаткового рішення у справі.
Адвокат Мізунський А.І., який діє в інтересах Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення АТ «Дельта Банк» з ринку, подав письмові пояснення, в яких просив відмовити в стягненні з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення АТ «Дельта Банк» з ринку, витрат на правничу допомогу в повному обсязі.
Проте, представником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення АТ «Дельта Банк» з ринку, не надано належних та допустимих доказів того, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт з ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
Відтак, колегія суддів вважає, що вимоги заявника про відшкодування витрат на правничу допомогу є законними і обґрунтованими, у зв`язку з чим у справі підлягає ухваленню додаткове судове рішення.
У колегії суддів відсутні підстави вважати, що заявлений представником ОСОБА_1 розмір витрат на правничу допомогу - 8 000,00 грн. є неспівмірним із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг.
Враховуючи викладене, з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення АТ «Дельта Банк» з ринку на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в апеляційному суді в розмір 8 000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд,-
Заяву адвоката Поповича Валентина Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення суду задовольнити.
Ухвалити у справі за скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Акціонерного товариства «Дельта Банк» з ринку на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Синельник Ю.М. по примусовому виконанню рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа: ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити дії, додаткову постанову.
Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 8 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повне судове рішення складено 22 вересня 2025 року.
Суддя-доповідач:
Судді: