Справа № 538/1248/25
Провадження № 2/538/799/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2025 року м. Лохвиця
Лохвицький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Цімботи Л.Г., за участю секретаря судового засідання Криворучко В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиця в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,
в с т а н о в и в:
Ухвалою судді Лохвицького районного суду від 14.07.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.
Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов.
Суд, вислухавши сторони, дослідивши подані сторонами письмові докази, дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 10 квітня 2025 року у справі № 538/434/25 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який було укладено 23.09.2006 розірвано (а.с. 5).
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3 , батьками якої записані сторони, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.12).
Як вбачається з копії договору купівлі-продажу будинку, що був укладений 12 жовтня 2007 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_5 будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташованого на приватній земельній ділянці розміром 0,10 га. У п.17 цього договору зазначено, що дружиною Покупця, ОСОБА_2 , дано згоду на придбання будинку та земельної ділянки. Зареєстровано в реєстрі за № 1681. Аналогічна інформація про склад майна відображена і у Витязі з Державного реєстру правочинів від 12.10.2007 (а. с. 14, 15, 26).
З Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП "Лубенське МБТІ" від 19.10.2007 року, тип об`єкта: будинок, адреса: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_1 , форма власності: приватна, чакстка: 1/1, підстава: договір-купівлі продажу від 12.10.2007, зареєстровано в реєстрі за № 1681 (а.с.16).
Як вбачається з копії договору купівлі-продажу земельної ділянки, що був укладений 12 жовтня 2007 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_5 земельну ділянку, площею 0,10 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у п.5.6 цього договору зазначено, що дружиною Покупця, ОСОБА_2 , дано згоду на придбання будинку та земельної ділянки. Зареєстровано в реєстрі за № 1683. Аналогічна інформація про склад майна відображена і у Витязі з Державного реєстру правочинів від 12.10.2007 (а. с. 17, 18).
КП "Лубенське МБТІ" станом на 10.10.2007 виготовлено Технічний паспорт на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому зазначено, що всі будівлі і споруди побудовані в 1953-1975 рр, ринкова вартість об`єкту оцінки становить 231 932,47 грн (а.с.19-24).
Наведені факти свідчать, що між сторонами склалися спірні правовідносини з приводу спільної сумісної власності подружжя, які регулюються такими правовими нормами.
Згідно ст.ст. 60, 61, 63 65, 66 та 68-71 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Подружжя має право домовитися між собою про порядок користування майном, що йому належить на праві спільної сумісної власності. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.
Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Статтею 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 369 ЦК України регламентовано, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Згідно ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати цільового
Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб,
житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди судом за дійсною вартістю будинку на час розгляду справи.
За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача є доведеними та обґрунтованими, такими, що грунтуються на вимогах закону, а отже, підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з даним позовом сплатив судовий збір у сумі 1506,60 грн, в судовому засіданні просив витрати по сплаті судового збору не стягувати з відповідача, тому суд не вирішує питання про розподіл судових витрат понесених позивачем.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 137, 141, 258, 259, 263-265, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.
Визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Присудити відповідачу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , грошову компенсацію в розмірі 1/2 частини замість її частки у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за ціною визначеною «Експертним бюро «Рідний дім», за яким повна оціночна вартість домоволодіння становить 231 932 (двісті тридцять одна тисяча дев`ятсот тридцять дві) грн 47 коп. Сума 1/2 частки у формі грошової компенсації становить 115966,23 грн.
Визначити загальну суму грошової компенсації яку повинен сплатити позивач -
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , відповідачу - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , замість її частки у праві спільної сумісної власності у розмірі 1/2 частини спільного майна подружжя, у розмірі 170 000 (сто сімдесят тисяч) грн 00 коп.
Зобов`язати позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , перерахувати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , кошти в сумі 170 000 (сто сімдесят тисяч) грн 00 коп, за такими банківськими реквізитами:
Одержувач ОСОБА_2
рахунок НОМЕР_6
IBAN НОМЕР_7
Банк одерувача АТ КБ "ПРИВАТБАНК", Київ, Україна
РНОКПП одержувача НОМЕР_5 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку передбаченому п.15.5) Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 22 вересня 2025 року.
Суддя Лохвицького
районного суду Людмила ЦІМБОТА