Справа № 404/8624/24
Номер провадження 2-п/404/67/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року Фортечний районний суд міста Кропивницького

в склад і: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Котової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому заяву ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14 листопада 2024 року, у справі за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14 листопада 2024 року позовну заяву Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість в сумі 56203,36 грн, з яких: 34269,83 грн заборгованість за кредитом; 21933,53 грн заборгованість процентами. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» 2422,40 грн судового збору (а.с. 18-19).

До суду ОСОБА_1 подано заяву (вх. № 50446 від 05.12.2024 року) про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14 листопада 2024 року, у справі за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування заяви зазначено, що винесення заочного рішення суду відбувалось без участі відповідача, остання в свою ж чергу ні повісток, ні копії позову, ні самого заочного рішення суду не отримувала. Крім того, відповідачем зазначено, що заочне рішення суду прийнято без врахування всіх обставин справи. А відтак, просить суд скасувати заочне рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14 листопада 2024 року. Вказує, що про існування рішення дізналася 25.11.2024 року за допомогою мобільного додатку «Дія». Враховуючи, що позивачем не надано пояснення щодо суми заборгованості в розмірі 56203,36 грн. Належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи, умовами кредитного договору, позивач не представив. Надані позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлені робітниками банку є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідачів. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розмірі всієї суми непогашеного кредиту. Документами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Проте, позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредита та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними. А відтак, просить суд скасувати заочне рішення суду, та призначити справу до розгляду (а.с.21-44).

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда Павелко І.Л. від 06 грудня 2024 року прийнято до розгляду заяву про перегляд заочного рішення суд, та призначено судове засідання (а.с.47).

В свою чергу позивачем подано заперечення на заяву про перегляд заочного рішення (вх. № 4550 від 06.02.2025 року), в яких останній заперечує проти скасування заочного рішення суду, оскільки заочне рішення є вмотивованим та обґрунтованим. На обгрунтування заперечень вказав, що позивачем доведено факт укладання вищевказаних договорів відповідачем, тому позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань (а.с. 50-103).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 06 травня 2025 року, суддю ОСОБА_2 , звільнено з посади судді Фортечного районного суду міста Кропивницького у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Враховуючи, що суддя Павелко І.Л. у вказаному випадку не може продовжувати розгляд справи, невирішені судові справи передані для повторного автоматизованого розподілу та згідно з пунктом 2.3.43 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи № 404/8624/24, номер провадження 2-п/404/67/24 (розпорядження № 335 від 07.05.2025 року керівника апарату Фортечного районного суду міста Кропивницького «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи»).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи № 404/8624/24, номер провадження 2-п/404/67/24 визначено суддю Фортечного районного суду міста Кропивницького Кулінка Л.Д..

Ухвалою судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 18 червня 2025 року заяву ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14 листопада 2024 року, прийнято до свого провадження, призначено судове засідання (а.с.113).

В свою чергу, представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» подано до суду заперечення про перегляд заочного рішення суду (вх. № 38088 від 24.09.2025 року, просив заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення. На обгрунтування заперечень вказав, що позивачем доведено факт укладання вищевказаних договорів відповідачем в електронній формі, тому позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань (а.с. 122-160).

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.118), причини неявки суду не відомі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.120), причини неявки суду не відомі.

Розглянувши заяву про скасування заочного рішення суду, проаналізувавши норми цивільного процесуального права, які регулюють порядок скасування заочного рішення суду, суд встановив таке.

Заочним рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14 листопада 2024 року позовну заяву Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість в сумі 56203,36 грн, з яких: 34269,83 грн заборгованість за кредитом; 21933,53 грн заборгованість процентами. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» 2422,40 грн судового збору (а.с.18-19).

Не погодившись з ухваленим заочним рішенням відповідач звернулася із заявою про перегляд заочного рішення в якій зокрема зазначила, що не отримувала судової повістки та не мала можливості подати заперечення щодо позовних вимог.

Відповідно статті 284 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно частини першої статті 287 Цивільного процесуального кодексу України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Зі змісту статті 288 Цивільного процесуального кодексу України випливає, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Крім того, істотною відмінністю заочного провадження від звичайного є встановлення особливого порядку перегляду заочного рішення судом першої інстанції за ініціативою лише відповідача, або його представника.

Відповідно до статті 288 Цивільного процесуального кодексу України відповідач у своїй заяві про перегляд заочного судового рішення повинен зазначити такі обставини, та такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку ухвалив би принципово інше рішення.

На необхідність з`ясування наявності доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення неодноразово звертав увагу Верховний Суд України при підготовці Узагальнень судової практики щодо ухвалення та перегляду судами заочних рішень, зазначаючи, що зв`язку з практикою скасування заочного рішення без з`ясування, чи є у відповідачів докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, в результаті нове ухвалене рішення після скасування заочного рішення є аналогічним. Тому касаційний суд наголошує, що правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у цивільно-процесуальному законі.

Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідачу направлялись повістки про виклик до суду на адресу, зазначену в позовній заяві, та є адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку що підтверджується відповіддю № 815427 від 30.09.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с. 12).

Однак відповідач в судове засідання не з`являлася, про причини неявки суд не повідомляла, заяв, клопотань та відзиву на позов до суду не подавала.

Суд погоджується з відповідачем, що в матеріалах справи наявна судова повістка, яка нею не отримана, та повернулась до суду із зазначенням «за закінченням терміну зберігання».

Однак, суд зазначає, що відповідно до пункту 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 05.03.2009 року №270, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод. У разі невручення рекомендованого листа з позначкою Судова повістка рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення. Рекомендовані поштові відправлення з позначкою Судова повістка, адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис.

Згідно частини першої статті 131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Таким чином, твердження відповідача про неповідомлення її про дату, час та місце розгляду справи не знайшли свого підтвердження, оскільки судом вчинено всі процесуальні дії у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства, щодо повідомлення відповідача про дату, час та розгляд справи.

Умисне ухилення стороною у справі (на яку судом покладено зобов`язання (стягнення заборгованості), яке виявляється у явному навмисному ігноруванні кореспонденції суду в жодному випадку не може вважатися як неналежне повідомлення відповідача про розгляд справи та ухвалене рішення у справі про стягнення заборгованості.

В даному випадку, тягар доведення не надісланої та не отриманої кореспонденції лежить на заявнику, який подав заяву про перегляд заочного рішення, що останнім не було зроблено, та не було надано жодних належних доказів об`єктивності причин не явки в судові засідання.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б, від 21 січня 2021 року у справі № 910/16249/19, від 19 травня 2021 року у справі № 910/16033/20, від 20 липня 2021 року у справі № 916/1178/20).

Таким чином, відповідач була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак без поважних причин в судові засідання не з`являлася, жодних клопотань чи відзиву на позов до суду не подавала.

Крім того, згідно статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як роз`яснено в пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.

В свою чергу, відповідачем не подано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин викладених у заяві про перегляд заочного рішення суду, як і не надано жодних доказів на спростування обставин справи викладених у вищевказаному рішенні суду.

За таких обставин, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, суд приходить до висновку що в заяві відсутні посилання на будь-які докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при ухваленні заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з рішенням суду по суті.

Оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже суд залишає заяву відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись статями 128, 260-261, 287, 288, 353 Цивільного процесуального кодексу України суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14 листопада 2024 року, у справі за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, залишити без задоволення.

Роз`яснити, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 29.09.2025 року.

Суддя Фортечного районного

суду міста Кропивницького Людмила КУЛІНКА

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Л. Д. Кулінка