Справа № 314/3634/25
Провадження № 2/314/1845/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2025 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Мануйлової Н. Ю., секретар судового засідання Рясна А. В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 314/3634/25 за позовом ОСОБА_1 до Матвіївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа: Вільнянська державна нотаріальна контора Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання факту перебування у шлюбі, визнання права власності на житловий будинок,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із позовом про визнання факту перебування у шлюбі, визнання права власності на житловий будинок. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 23.07.1998 Кам`яною селищною радою Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 22, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказана нерухомість належала ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 15.04.1988 № 61, посвідченого виконкомом Кам`яної селищної ради Вільнянського району Запорізької області та зареєтрованого в ЗМБТІ в реєстровій книзі за № 197. Спадкоємцями за законом першої черги за приписами ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) є чоловік померлої ОСОБА_4 та донька - позивачка у справі ОСОБА_1 . Батько позивача ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті дружини, оскільки на час її смерті був зареєстрований та проживав разом із нею за однією адресою, проте своїх спадкових прав не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 16.03.1999 Кам`яною селищною радою Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 10.

Постановою державного нотаріуса Вільнянської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 17.04.2021 № 549/02-31, позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме із оформлення спадщини на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 із тих підстав, що позивачкою не надано свідоцтва про шлюб батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . У Державному реєстрі актів цивільного стану громадян також відсутні відомості щодо актового запису про шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Позивачка просить встановити факт перебування у шлюбі жінки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та чоловіка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 як за спадкоємицею після смерті батька - ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не переоформив своїх спадкових прав.

Ухвалою суду від 14.08.2025 відкрито провадження у вказаній у цивільній справі у порядку загального позовного провадження, з одночасним витребуванням від державного нотаріуса Вільнянської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) завіреної копії спадкової справи № 334 за 1999 рік, заведеної після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, просили позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - адвокат Сашков М.В. подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Матвіївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, позов визнав.

Представник третьої особи Вільнянської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення.

Із довідки № 457, виданої 27.06.2025 виконавчим комітетом Матвівської сільської ради Запорізького району Запорізької області встановлено, що відповідно до відомостей паперових носіїв картотеки реєстраційного обліку місця проживання/перебування фізичних осіб, що містяться у виконавчому комітеті Матвіївської сільської ради Запорізького району Запорізької області за адресою: АДРЕСА_1 , із 1980 року по день смерті проживали та були зареєстровані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

До матеріалів справи долучено копію договору купівлі-продажу від 15.04.1988, згідно з яким ОСОБА_3 придбано житловий будинок АДРЕСА_1 .

Згідно з копією технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , належить 1/1 частки ОСОБА_3

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 28.08.1960 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_5 , батьком якої зазначений « ОСОБА_4 ", матір`ю зазначена ОСОБА_3

Зі свідоцтва серії НОМЕР_4 , виданого 16.05.1988, встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб ІНФОРМАЦІЯ_6, після реєстрації шлюбу змінено прізвище позивачки на " ОСОБА_7 ".

Матеріали спадкової справи містять заповіти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , складені 12.08.1996 на користь дочки ОСОБА_1 , посвідчені Кам`яною селищною радою Вільнянського району Запорізької області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 23.07.1998 Кам`яною селищною радою Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 22.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 16.03.1999 Кам`яною селищною радою Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 10.

Постановою державного нотаріуса Вільнянської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 17.04.2021 № 549/02-31, позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме із оформлення спадщини на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 із тих підстав, що позивачкою не надано свідоцтва про шлюб батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

За приписами Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», навезений у ст. 273 ЦПК (1502-06) перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Відтак, суд дійшов висновку, що за наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, що безперечно кореспондується із вказаною постановою Пленуму.

Статтею 17 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217A Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948, встановлено, що кожна людина має право володіти майном. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до п. п. 4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, норми цього Кодексу застосовуються до правовідносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто з 01.01.2004.

Відповідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду від 18.01.2018 у справі № 556/1354/15-ц, за змістом ч. ч. 4, 5 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК (2004 року), відносини спадкування регулюються нормами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01.01.2004), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР (1963 року). Спадкові відносини виникають із моменту відкриття спадщини. Як ч. 2 ст. 1220 ЦК, так і ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, за змістом указаних норм, відносини спадкування регулюються нормами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року, а в разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01.01.2004), або якщо вона була прийнята хоча б одним зі спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР (1963 року).

За приписами ч. ч. 1,2 ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК УРСР). Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (ст. 526 ЦК УРСР).

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За приписами ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 № 18/5, яка діяла на час виникнення правовідносин, було визначено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, зокрема, довідка виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що батьком позивачки ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 фактично прийнято спадщину у вигляді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 дружини ОСОБА_3 , вступивши у фактичне володіння спадковим майном, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР свідчить про прийняття ним спадщини. Про відмову від спадщини ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заявляв.

Враховуючи встановлені по справі обставини, оцінюючи належність, допустимість, достатність, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до беззаперечного висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 3 ст. 136 ЦПК України із відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 3281,20 грн. грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Матвіївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа: Вільнянська державна нотаріальна контора Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання факту перебування у шлюбі, визнання права власності на житловий будинок, задовольнити.

Встановити факт перебування у шлюбі жінки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та чоловіка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 21.12.2000 Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області, РНОКПП НОМЕР_6 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути із Матвіївської сільської ради Запорізького району Запорізької області (, 70035, Запорізька область, Запорізький район, с. Матвіївка, вул. Центральна, 77 А) на користь держави суму судового збору у розмірі 3281,20 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

17.09.2025