Справа № 177/2694/25
Провадження № 2-з/177/18/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2025

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Коваль Н. В.

за участі секретаря судового засідання Андрійчук А.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначила, що ОСОБА_1 звернувся до суду Криворізького районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про виключення з актового запису про народження відомостей про батька дитини, звільнення від сплати аліментів, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно одержаних стягувачем грошових коштів за виконавчим документом.

Вказує, що в теперішній час Криворізьким відділом державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі судового наказу виданого 10.03.2025 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області здійснюється примусове стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки він не є біологічним батьком дитини, він не повинен сплачувати аліменти.

Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки у разі задоволення судом позовних вимог, зокрема, й визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, позивачу потрібно буде вживати додаткових заходів щодо захисту своїх прав власності та повернення грошових коштів, зокрема, звертатися до державної виконавчої служби щодо відкриття виконавчого провадження та стягнення грошових коштів з ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 , тому просить забезпечити позов, шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №78851133, яке відкрито 13.08.2025 та перебуває на виконанні у Криворізькому відділі державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жукович А.В. на виконання судового наказу №177/536/25, виданого 10.03.2025 Криворізьким районом судом Дніпропетровської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, щомісячно та до досягнення дитиною повноліття, до ухвалення судом рішення по справі.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з чим, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Розглянувши вказану заяву, суд прийшов до висновку що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. ч. 5-7 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Пунктами 6, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, а також іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Із матеріалів позовної заяви та заяви про забезпечення позову видно, що між позивачем та відповідачем виник спір, предметом якого є звільнення від сплати аліментів на утримання дитини.

При цьому стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 проводиться Криворізьким ВДВС у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі судового наказу виданого 10.03.2025 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області.

Відповідно до приписів пункту 9 статті 129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією з засад судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Зупинення виплат аліментів на утримання дитини за виконавчим провадженням, фактично зупинить виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що в свою чергу призведе до порушення гарантованого державою права інших учасників виконавчого провадження на своєчасне виконання рішення суду.

Метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала відповідне клопотання, інших осіб, які є учасниками справи, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням судового рішення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та постанови Верховного Суду від 01.10.2020 року у справі №524/188/18 (провадження № 61-38051св18), недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Аналогічна позиція викладена і в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 серпня 2020 року по справі N 950/2492/19, провадження N 61-11673ск20.

В даному випадку позивач фактично просить зупинити виконання судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, яке набрало законної сили, що суперечить гарантованому Конституцією України принципу обов`язковості судових рішень.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 149, 150-153, 157, 259-261, 353, 354, ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Н.В. Коваль