22.09.2025 Справа № 363/163/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Олійник С.В.,

за участі секретаря судового засідання Онопрієнка І.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

10 січня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій просила стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму майнової шкоди завданої внаслідок введення в організм ін`єкційного препарату у розмірі 14 296,00 грн., моральну шкоду в розмірі 300 000,00 грн. та понесені судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19 липня 2023 року вона отримала косметологічну послугу ін`єкцію препарату Hikari Meso-Coctail Eyes з метою тонізації шкіри під очима, яку виконала відповідач ОСОБА_4 . Після проведення процедури у позивачки виникли тяжкі ускладнення у вигляді набряку Квінке, алергічної реакції, а також подальші зміни зовнішності й стану здоров`я. Позивачка зазначає, що препарат було введено неналежним способом та з порушенням протоколу його застосування, у зв`язку з чим вона була змушена пройти численні медичні втручання й лікування, що підтверджується відповідними медичними документами. Внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_4 їй завдано матеріальної шкоди на суму 14?296 грн, що складається з витрат на консультації лікарів, придбання препаратів та проведення процедур. Окрім того, позивачка зазнала моральної шкоди, яка полягає у фізичному болі, душевних стражданнях, психологічному дискомфорті, втраті можливості вести звичний спосіб життя та необхідності прикладати додаткові зусилля для організації особистого та соціального побуту, яку оцінює в розмірі 300000 грн.

Процесуальні дії.

23 січня 2024 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

21 лютого 2024 року позивачем подано заяву про поновлення процесуальних строків на подання доказів, а саме копію висновку експертного дослідження №043-33-2024 від 16.02.2024 року.

21 лютого 2024 року протокольною ухвалою прийнято заяву та поновлено процесуальний строк на подання доказів.

06 березня 2024 року від представника відповідача подано відзив на позовну заяву, в якій просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

27 березня 2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив та клопотання про витребування доказів.

18 червеня 2024 року від представника відповідача надійшли заперечення (на відповідь на відзив) та заява про виклик свідків.

25 липня 2024 року від представника позивача надійшла заява про виклик свідка.

03 вересня 2024 року від представника позивача надійшла заява про поновлення процесуальних строків на подання доказів, а саме відповідь з МОЗ України щодо наявності ліцензії на медичну практику.

29 жовтня 2024 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті та задоволено клопотання про витребування доказів та виклик свідків.

Позиції учасників справи.

Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити.

Позивач пояснила, що відповідач, не маючи відповідної ліцензії та не будучи зареєстрованою як суб`єкт підприємницької діяльності, протиправно здійснювала медичну практику. Зокрема, вона ввела позивачці ін`єкцію препарату, який не підлягав такому застосуванню та спричинив тяжкі наслідки для її здоров`я. Позивач погодилася на косметологічну процедуру саме за пропозицією відповідача. При цьому використовувався препарат без інструкції та належного маркування, сумнівної якості. Після введення препарату стан здоров`я позивачки різко погіршився, у зв`язку з чим вона була змушена звернутися за медичною допомогою. Внаслідок цього були отримані тілесні ушкодження на обличчі. Через тривалу реабілітацію, яка станом на сьогодні ще не завершена, на обличчі позивача залишилися помітні сліди від ін`єкцій і рубці після евакуації препарату введеного відповідачем підшкірно. Це негативно впливає на її моральний стан, самооцінку, жіночу привабливість, спричиняє постійні душевні страждання, оскільки усунути ці пошкодження неможливо протягом тривалого часу, обмежена в комунікації з друзями, відвідування школи для участі в заходах.

Представник позивача просив врахувати, що позивачем доведено. А відповідачем не заперечувалось проведення процедури, в присутності Шевердіної, в результаті якої стан погіршився, отримання медичної допомоги у лікарів дерматологів, отримання косметологічних послуг для усунення наслідків у позивача внаслідок виконаної неналежної якості процедури, тривале лікування, боротьбу за жіночу красу.

Відповідач у судове засідання неодноразово викликалась, однак не з`явилася, належним чином повідомлена про дату та час його проведення. До суду направила свого представника та подала письмові пояснення, які надані суду її представником. У письмових поясненнях відповідач зазначила, що перебуває на дев`ятому місяці вагітності та знаходиться у складному психоемоційному стані через ситуацію, яка триває вже понад два роки, у зв`язку з чим не мала змоги бути присутньою на судових засіданнях. З позовом ОСОБА_5 не погоджується. Підтвердила, що позивач неодноразово отримувала від неї косметологічні послуги, зокрема й безоплатно. У липні 2023 року позивач звернулася за процедурою мезотерапії препаратом Hikari Meso-Cocktail Eyes. Позивач була попереджена про можливі ризики, мала можливість ознайомитися з інформацією щодо препарату. Після процедури у позивачки виник набряк, що, на думку відповідача, був спричинений вживанням алкоголю, яке суперечило попереднім рекомендаціям. Відповідач надала необхідні консультації, супроводжувала позивача до лікарів для усунення наслідків процедури, частково відшкодувала понесені витрати. Крім того, позивач продовжувала отримувати косметологічні процедури в інших косметологів. Також відповідач повідомила, що внаслідок психологічного тиску та вимагання коштів з боку позивача звернулася до поліції. Вважає, що діяла добросовісно, надала всю можливу допомогу, однак сама зазнала як моральних, так і матеріальних збитків. У зв`язку з цим має намір подати позов про відшкодування.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Він аргументував свою позицію тим, що позивачка впродовж тривалого часу самостійно користувалася косметологічними послугами, зокрема ін`єкційними процедурами, як у відповідача, так і в інших салонах, і раніше негативних наслідків не виникало. ОСОБА_4 позивача попереджала про можливі побічні реакції, а також про заборону вживання алкоголю, перебування на сонці та інші обмеження після проведення мезотерапії, однак цих застережень позивач не дотрималася. Крім того, доводи позивача про введення препарату на надмірну глибину, його нерозчинність або неналежне застосування не підтверджені належними та допустимими доказами. Відтак, погіршення стану здоров`я позивача зумовлене її індивідуальними особливостями організму та недотриманням рекомендацій, а не діями відповідача, які вважає правомірними. Покази свідків просив не брати до уваги, оскільки перебувають у дружніх відносинах з позивачем. Висновок експерта не приймати, оскільки ним не встановлено, що саме через застосування препарату Hikari Meso-Cocktail Eyes отримані тілесні ушкодження, докази з медичних установ не належні, матеріальні та моральні витрати не підтверджуються належними доказами.

Фактичні обставини справи встановлені судом.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показала, що вона знайома зі сторонами давно, з Поплавською подруги, діти навчаються в одному класі. Після повернення з Німеччини, 19.07.2023 року була присутня під час проведення процедури ОСОБА_1 , яку здійснювала ОСОБА_4 , а саме при виконанні ін`єкційного втручання підшкірно у звязку із введенням препарату, який запропонувала косметолог ОСОБА_4 , обґрунтовуючи гарними властивостями для зволоження. Їй відомо, що після введення препарату у позивачки з`явився набряк, і в подальшому вона була змушена звертатися до лікарів для його усунення. ОСОБА_4 і ОСОБА_7 разом їздили до лікарів, які здійснювали допомогу по усуненню наслідків цієї процедури. У Поплавської після цієї процедури з негативними наслідками, стався нервовий зрив, і навіть у телефонних розмовах вона перебувала у пригніченому стані, у неї була істерика, вона постійно плакала. Їй відомо, що після процедури Поплавська алкоголь не приймала.

Свідок ОСОБА_8 в суді показала, що вона є косметологом, здійснює діяльність на законних підставах, має досвід роботи більше тридцяти років, перед процедурами такого виду підписується договір про проведення процедури. Позивача раніше не знала, вона звернулася до неї після отриманої процедури, проведеної відповідачем, зі скаргами на погіршення стану здоров`я та набряки обличчя через введений препарат, який спричинив утворення папул і пігментацію. Перевіряла наявність інформації отримання ліцензії на ведення діяльності косметологічних послуг, після перевірки наявності у ОСОБА_4 ліцензії, вона відповідної не мала. Препарат, який вводився підшкірно позивачу, мав застереження «для без ін`єкційного введення», отже, ін`єкційне застосування препарату не передбачалося. Вона рекомендувала видалити вміст папул хірургічним шляхом. За словами позивача, після видалення хірургічним шляхом, залишились рубці.

Показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 є послідовними, узгодженими з іншими доказами та підтверджують як факт надання процедури, так і погіршення стану здоров`я позивачки після неї.

Судом із досліджених письмових доказів, наданих позивачем встановлено наступне.

Відповідно до консультативного висновку спеціаліста клініки «Медікал Ком`юніті» ТОВ «Академія здоров`я та краси» лікаря ОСОБА_10 за консультацією звернулась косметолог, яка за згодою пацієнтки провів внутрішньодермальне введення препарату Hikari Meso-Coctail Eyes, який зареєстрований як засіб для зовнішнього застосування та не призначений для ін`єкцій. Із анамнезу встановлено, що введення препарату косметолог Рутян підкріпила авторитетом компанії дистрибьютера. Наслідки після процедури не дали результати. Обєктивно наявні папули, шкіра гіпермована, що може бути результатом алергічної реакції. За результатами обстеження УЗД здійснено висновок діагноз ICD ,M79,5 залишкове стороннє тіло м`яких тканин ОСОБА_11 , що формується. Здійснено пунктування утворень за згоди косметолога та пацієнта через 2-3 доби , а саме 07.08.2025 року стан пацієнта покращився, об`єм утворень зменшився, сліди травматизації наявні після пост запальної еритеи. Рекомендовано механічне видалення аспірація вмісту утворення для запобігання олеоми, продовження лікування для евакуації вмісту та заходів реабілітації.

Згідно з наданим анамнезом та результатами ультразвукового дослідження, в місцях введення препарату візуалізувалися гіпоехогенні гетерогенні утворення без чітких меж на глибині 0,52,2 мм, які не розсмоктувалися самостійно та потребували медичного втручання.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого у серпні жовтні 2023 року позивачці було проведено дев`ять процедур пункції та видалення вмісту утворень (01.08.2023, 02.08.2023, 05.08.2023, 23.08.2023, 09.09.2023, 15.09.2023, 20.09.2023, 29.09.2023, 17.10.2023), однак позитивного результату у вигляді повного усунення наслідків ін`єкції досягнуто не було.

Відповідно до Консультаційного висновку спеціаліста лікаря ОСОБА_10 від 29.09.2023 встановлено діагноз МКХ-10 481 постзапальна еритема з тенденцією до пост запальної пігментації, з призначенням процедур та терапії

Згідно з висновками спеціалістів клініки «BOGOMOLETS» від 25.10.2023 та 20.12.2023, у позивачки встановлено діагноз: «постзапальна пігментація, телеангіектазії».

На підставі фотоматеріалів установлено, що після процедури у позивачки наявні стійкі зміни обличчя: набряки, папули.

Згідно з випискою КНП «Димерська центральна селищна лікарня» від 16.10.2023 року, позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом нейроциркулярна дистонія, астеноневротичний синдром з приводу психоемоційних розладів, спричинених наслідками процедури.

Із наданих суду квитанцій та фіскальних чеків підтверджується, що позивачка понесла витрати на консультації лікарів, лікування та придбання лікарських засобів на суму (20.10.2023 консультація лікаря дерматолога - 2900 грн, 20.12.2023 року консультація лікаря ФОП ОСОБА_12 - 950 грн, 921,50 грн на придбання ліків)

Із квитанцій на суму 1000 грн від 29.09.2023, 6000 грн. від 17.10.2023, 695 грн 22.12.2023, 729 грн від 22.12.2023 судом не підтверджено призначення платежу.

Із фото і переписки у застосунку вайбер позивача і відповідача, встановлено, що відповідач здійснила процедуру, намагалась допомогти в реабілітації після наслідків і ускладнень, викликаних даною процедурою, фото позивача із папулами навколо очей.

Згідно з висновком експертного дослідження Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи №043-33-2024 від 16.02.2024 року, при огляді у позивачки виявлено післяопераційні рубці, темно рожевого кольору, неспаяні з підлеглими тканинами, неправильної форми можуть відповідати терміну та обставинам вказаних освідуваною зазначені ушкодження належать до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я понад 6, але менше 21 доби.

Згідно з офіційною відповіддю Міністерства охорони здоров`я України від 15.03.2024 року, відповідачка ОСОБА_4 не отримувала ліцензії МОЗ на провадження господарської діяльності з медичної практики і станом на квітень 2024 року не зверталася із заявами про її отримання.

Судом із досліджених письмових доказів, наданих відповідачем встановлено наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 20.09.2023 року відповідач зареєструвалася як фізична особа-підприємець із видом діяльності «надання послуг перукарнями та салонами краси».

Відповідно до консультативного висновку медичного центру «Лазерхауз» від 29.07.2023 року, у позивачки діагностовано ускладнення після мезотерапії, рекомендовано курс лікувальних процедур.

Згідно з результатами УЗД м`яких тканин, проведеного 29.07.2023 року в клініці «Oxford Medical», у ОСОБА_1 виявлено ознаки дрібної внутрішньошкірної анехогенної структури (акулової кістки) зліва.

З наданих платіжних інструкцій та квитанцій встановлено, що відповідачка ОСОБА_4 у липні серпні 2023 року здійснювала грошові перекази на користь позивачки ОСОБА_1 для часткового відшкодування вартості лікування на суму 2340 грн., 6000 грн.

Відповідно до довідок і висновків ПП «Клініка Медіком» від 28.08.2023 року, 20.02.2024 року та 21.02.2024 року, у відповідачки ОСОБА_4 діагностовано посттравматичний стресовий розлад, наявні симптоми тривоги, порушення сну, депресивні стани. Їй призначено медикаментозне лікування та психотерапію. Із рецепта №746 від 21.02.2024 року вбачається, що відповідачці виписано лікарські засоби.

Застосовані норми права.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до змісту ч.ч.3,4,6,7,10,11 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором. За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов`язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили.

Про відступи від умов договору та інші недоліки в роботі (послузі), що не могли бути виявлені при звичайному способі її прийняття, споживач зобов`язаний повідомити виконавцеві не пізніше трьох діб після їх виявлення.

Виконавець несе відповідальність за шкоду, завдану життю, здоров`ю або майну споживача, що виникла у зв`язку з використанням речей, матеріалів, обладнання, приладів, інструментів, пристосувань чи інших засобів, необхідних для виконання ним робіт (надання послуг), незалежно від рівня його наукових і технічних знань, що дає змогу виявити їх властивості, згідно із законодавством.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Якщо інше не встановлено законом,моральна шкода відшкодовується грошовими коштами,іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з пунктами 3,9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я; прав, наданих споживачам; при настанні інших негативних наслідків.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Мотиви і висновки суду.

Оцінивши пояснення сторін, показання свідків та письмові докази, суд установив, що 19 липня 2023 року позивач ОСОБА_1 отримала косметологічну процедуру від ОСОБА_4 ін`єкційне введення препарату Hikari Meso-Coctail Eyes.

Із пояснень сторін та свідків підтверджено, що процедуру виконувала саме відповідач.

Згідно з офіційною відповіддю МОЗ України від 15.03.2024 року, ОСОБА_4 не має ліцензії на провадження медичної практики та не зверталася по її отримання. Отже, ін`єкційне втручання, яке вона здійснила, є незаконним медичним втручанням.

З витягу з ЄДР встановлено, що відповідачка зареєструвалась як фізична особа-підприємець лише 20.09.2023 року, тобто після надання послуги. Таким чином, на момент проведення процедури вона не мала офіційного статусу суб`єкта господарювання та права надавати такі послуги.

Відповідно до медичних документів та висновків спеціалістів, препарат був введений внутрішньодермально способом, який не передбачений інструкцією. Hikari Meso-Coctail Eyes зареєстрований як засіб для зовнішнього (безін`єкційного) застосування, не мав належного маркування для ін`єкційного введення, а його використання суперечило офіційній інструкції.

Безпосередньо після процедури у позивача виникли ускладнення: алергічні реакції, набряк, а надалі утворення папул, рубців, пігментації, гіпоехогенні утворення, що потребували численних процедур пункції та хірургічного втручання.

Згідно з висновком Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи №043-33-2024 від 16.02.2024 року, позивачці було заподіяно легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (понад 6, але менше 21 доби).

Також встановлено психоемоційні порушення, через які позивач проходила стаціонарне лікування в КНП «Димерська центральна селищна лікарня».

Суд враховує, що відповідач частково відшкодувала вартість лікування позивачки у липнісерпні 2023 року, що свідчить про визнання факту заподіяння шкоди та спробу усунути її наслідки.

Суд дійшов висновку, що косметологічна процедура була надана з порушенням закону особою, яка не мала права на провадження медичної діяльності (відсутність ліцензії), що є протиправним діянням і тягне за собою цивільно-правову відповідальність. Введення препарату, не призначеного для ін`єкцій, із порушенням інструкції, є грубим порушенням стандартів безпеки, що спричинило шкоду здоров`ю позивачки. Причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та негативними наслідками для здоров`я позивачки доведено належними доказами: медичними висновками, фотоматеріалами, показаннями свідків, судово-медичним висновком.

Суд не приймає доводи відповідача, оскільки згода позивача на проведення процедури не була інформованою та юридично належною, адже:не укладено письмового договору або інформованої згоди; не надано доказів, що позивач була письмово поінформована про препарат, його статус, спосіб застосування та ризики. Відсутність у відповідача ліцензії МОЗ України на провадження медичної практики є самостійною підставою для визнання дій незаконними, незалежно від наявності усної згоди пацієнта. Посилання відповідача на те, що позивач не дотрималась рекомендацій, не підтверджено жодними медичними документами, які б доводили, що шкода була спричинена саме недотриманням обмежень (вживання алкоголю, інше). Не надано доказів, що наслідки процедури пов`язані виключно з індивідуальними особливостями організму або з дією непереборної сили. Натомість досліджені докази вказують на неправильне застосування препарату.

Згідно з наданими платіжними документами, позивачем понесено такі витрати:2900 грн консультація лікаря-дерматолога (дата: 20.12.2023 р.);950 грн консультація лікаря ФОП ОСОБА_12 ;921,50 грн вартість придбаних лікарських засобів. Отже суд дійшов висновку, що вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди є частково обґрунтованими та підтверджуються належними доказами. Таким чином, загальна сума підтверджених витрат становить 4771,50 грн.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд, враховуючи встановлені обставини, а саме тривалий фізичний біль і дискомфорт, яких зазнала позивач внаслідок численних медичних втручань (у тому числі дев`яти пункцій), тривале лікування в різних клініках, наявність залишкових змін зовнішності у вигляді папул, рубців та пігментації в зоні обличчя, зокрема навколо очей; перенесений нервовий зрив, тривалий стан емоційного пригнічення, тривожність, стаціонарне психоемоційне лікування, психологічні страждання, зумовлені змінами зовнішності, зниженням самооцінки, обмеженням соціальної активності та втратою відчуття жіночої привабливості, а також соціальну ізоляцію, зокрема уникнення участі в житті власної дитини і ці обставини підтверджено належними доказами (медичними документами, фотоматеріалами та свідченнями), з урахуванням принципів співмірності, розумності та справедливості, слід визначити розмір компенсації моральної шкоди у сумі 150?000 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково у частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 4?771,50 грн та моральної шкоди в розмірі 150?000 грн, що в сукупності становить 154?771,50 грн.

Щодо судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з цим у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору щодо позовних вимог, тому враховуючи вимоги ч. 1, ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

З огляду на те, що позовні вимоги задоволені судом частково, то судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в сумі 1540,05 грн. із розрахунку пропорційності вимог 49% (154771,50*100/314296) від 3142,96 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13,76-87, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної та моральної шкоди в розмірі 154?771 (сто п`ятдесят чотири тисячі сімсот сімдесят одну) гривню 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 1540 (одну тисячу п`ятсот сорок )гривень 05 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя С.В. Олійник