Справа № 736/2222/25
Номер провадження 2/736/657/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2025 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Кутового Ю.С.,

при секретарі Батюк Я.С.,

розглянувши у підготовчому засіданні у залі судових засідань суду у м. Корюківці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Корюківської міської ради Чернігівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Менська державна нотаріальна контора Чернігівської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

До суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до Корюківської міської ради Чернігівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Менська державна нотаріальна контора Чернігівської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0217262 на земельну частку (пай) площею 4,83 в умовних кадастрових гектарах по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству ім. Леніна Домашлинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області виписаний на ім`я ОСОБА_2 належить ОСОБА_2 . Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування право власності на спадкове майно, яке належало ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (повторно свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_2 від 22.11.2019 р. запис за № 12), а саме на: земельну частку (пай) площею 4,83 в умовних кадастрових гектарах по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «ім. Леніна» Домашлинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0217262, виданого Корюківською районною державною адміністрацією 24.07.1996 р. Позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове нерухоме майно, за таких обставин позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі.

Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав.

Судом по справі встановлено, що ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 12.12.2018 р. органом 7420. Народився в с. Домашлин Корюківського району Чернігівської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 від 12.12.1963 р. батьками позивача були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_2 від 22.11.2019 р., який проживав один за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою старости Домашлинського старостинського округу Корюківської міської ради Корюківського району Чернігівської області № 151 від 18.06.2025 р.

За життя покійний був членом колективного сільськогосподарського підприємства ім. Леніна, розташоване на території Домашлинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області та отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0217262 на земельну частку (пай) розміром 4,83 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: земельну частку (пай) розміром 4,83 в умовних кадастрових гектарах на території Домашлинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0217262.

Позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове нерухоме майно, за таких обставин позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

У разі втрати, пошкодження сертифіката на право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування до суду (Лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13).

Для підтвердження факту належності земельної частки (паю) померлому ОСОБА_2 , позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області. Листом про надання інформації від 20.09.2024 р. № П-1397/0-1482/6-24 позивачу відповіли, що на підставі розпорядження Корюківської районної державної адміністрації від 10.07.1996 № 240 виписувався сертифікат на право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП ім. Леніна серії ЧН № 0217262 на території Домашлинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 24.07.1996 року за № 262, розміром 4,83 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на ім`я ОСОБА_2 .

На підставі зазначеного, є розбіжності в написанні по-батькові покійного в документах, а саме: свідоцтво про смерть - « ОСОБА_4 », а згідно вищезазначеного листа ГУД у Чернігівській області, сертифікат на право на земельну частку (пай) - « ОСОБА_5 ».

Дана плутанина могла статися внаслідок неточного перекладу в документах, які на той час видавалися російською мовою з подальшим перекладом на українську мову.

У зв`язку з цим нотаріус запропонувала позивачу звернутися до суду, так як видати свідоцтво про право на спадщину вона не має права та надала роз`яснення про необхідність встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Отже, з огляду на викладене, виникла ситуація, коли необхідно встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити, що сертифікат на право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «ім. Леніна» серії ЧН № 0217262 на території Домашлинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, виписаний на ім`я ОСОБА_2 належить батьку позивача ОСОБА_2 .

Даний факт необхідно встановити для можливості отримати в спадок після смерті земельну частку (пай), яка знаходиться на території Домашлинської сільської ради, Корюківського району Чернігівської області.

Згідно ч.1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Встановлення даного факту необхідно позивачу для оформлення спадщини.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1221 Цивільного кодексу України - далі ЦК).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 1, 3, 4 ст. 1268 ЦК).

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК).

На сьогоднішній день фактичним власником спадкового майна є ОСОБА_1 син ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 Цивільного кодексу України).

Статтею 319 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів.

Для подальшого утримання та збереження майна мені необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого шляху, окрім визнання права власності на вказану земельну ділянку в судовому порядку, не існує.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Оскільки спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визнання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на це майно.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову.

Зважаючи на викладене вище, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в підготовчому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір.

Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого засідання до початку розгляду справи по суті, несплачену позивачем частину судового збору в розмірі 605,60 грн. суд вважає за можливе віднести на рахунок держави.

Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 392, 1261, 1268, 1269, 1270, 1299 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 11, ч.1 ст. 142, 200, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Корюківської міської ради Чернігівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Менська державна нотаріальна контора Чернігівської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити повністю.

Встановити, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0217262 на земельну частку (пай) площею 4,83 в умовних кадастрових гектарах по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству ім. Леніна Домашлинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області виписаний на ім`я ОСОБА_2 належить ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування право власності на спадкове майно, яке належало ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (повторно свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_2 від 22.11.2019 р. запис за № 12), а саме на:

- земельну частку (пай) площею 4,83 в умовних кадастрових гектарах по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «ім. Леніна» Домашлинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0217262, виданого Корюківською районною державною адміністрацією 24.07.1996 р.

Сплачений судовий збір залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.С.Кутовий