ПОСТАНОВА

Іменем України

22 вересня 2025 року м. Кропивницький

справа № 404/10223/24

провадження № 22-ц/4809/1317/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Дуковський О.Л., Письменний О.А.,

за участю секретаря судового засідання Соловйової І.О.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 20 травня 2025 року (суддя Русіна А.А.).

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулось до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою, відповідно до якої просило стягнути на свою користь з ОСОБА_1 (далі Позичальник) суму у загальному розмірі 144328,90 грн, яка складається із заборгованості

-за договором позики № 6236227 у розмірі 43003,20 грн, з яких: 13600,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 29403,20 грн сума заборгованості за процентами за користування позикою;

-за договором позики № 4391751 у розмірі 53325,70 грн, з яких: 13135,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 40190,70 грн сума заборгованості за відсотками;

-за кредитним договором № 12931-12/2023 у розмірі 16 000,00 грн, з яких: 4000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12000,00 грн сума заборгованості за відсотками;

-за кредитним договором № 18426-12/2023 у розмірі 12000,00 грн, з яких: 3000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 9000,00 грн сума заборгованості за відсотками;

-за кредитним договором № 30757-11/2023 у розмірі 20000,00 грн, з яких: 4000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 16000,00 грн сума заборгованості за відсотками.

В обґрунтування позову вказує, що 29 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» (далі ТОВ «Маніфою») таОСОБА_1 укладено Договір позики № 6236227. Відповідно до договору факторингу від 11 січня 2024 року № 11-01/2024, укладеного між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ТОВ «Маніфою» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників. На підставі зазначеного договору факторингу позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 6236227 у сумі 43003,20 грн, з яких: 13600,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 29403,20 грн сума заборгованості за процентами за користування позикою.

21 листопада 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») таОСОБА_1 укладено Договір позики № 4391751. Згідно з договором факторингу від 14 червня 2021 року №4/-6/21, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором позики № 4391751 у сумі 53325,70 грн, з яких: 13135,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 40190,70 грн сума заборгованості за відсотками.

08 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» (далі ТОВ «Аванс Кредит») таОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 12931-12/2023. Відповідно до договору факторингу від 29 квітня 2024 року № 29042024 (далі Договір факторингу № 29042024), укладеного між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 12931-12/2023 у розмірі 16000,00 грн, з яких: 4000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12000,00 грн сума заборгованості за відсотками.

11 грудня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» таОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 18426-12/2023. За умовами Договору факторингу № 29042024 позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором 18426-12/2023 у розмірі 12000,00 грн, з яких: 3000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 9000,00 грн сума заборгованості за відсотками.

22 листопада 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» таОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 30757-11/2023. На підставі Договору факторингу № 29042024 позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 30757-11/2023 у розмірі 20000,00 грн, з яких: 4000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 16000,00 грн сума заборгованості за відсотками.

Стверджується, що з моменту отримання прав вимоги до відповідачки за укладеними нею договорами позики та кредитними договорами, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

У зв`язку із невиконанням відповідачкою взятих на себе зобов`язань, позивач вимушений звернутись до суду.

Відповідачка у поданих до суду першої інстанції додаткових поясненнях просила у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування заперечень зазначила, що в матеріалах справи відсутні докази отримання кредиту за договором з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» від 21 листопада 2023 року. Вказує, що проценти за кредитними договорами від 08 грудня 2023 року № 12931-12/2023 та від 11 грудня 2023 року № 18426-12/2023 нараховані поза межами строку кредитування. Наголошує, що не доведено перехід прав вимоги від первісних кредиторів до позивача за жодним із договорів факторингу. При цьому, акцентує увагу, що договір факторингу між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» від 14 червня 2021 року укладений за два роки до договору позики (21 листопада 2023 року), додатковими угодами до договору факторингу не вносилися зміни до предмету договору (а.с. 28-37 том 2).

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 20 травня 2025 року у задоволенні позову ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до відповідачки за кредитними договорами, оскільки наявні в матеріалах справи копії договорів факторингу не містять всіх сторінок, що, як стверджується судом, позбавляє його можливості встановити умови, за якими відбулося відступлення прав грошової вимоги. Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач не має права вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості.

Зауважує також, що позивач посилається на договір факторингу, який був укладений ним з первісним кредитором 14 червня 2021 року, тоді як договір позики № 4391751 був укладений з відповідачкою 21 листопада 2023 року, тобто після відступлення прав вимоги. Зазначене, на думку суду, вказує на безпідставність доводів позивача, оскільки не може відступатися вимога, яка на час укладання договору факторингу ще не існувала.

Судом зважено на те, що позивачем у якості доказів придбання прав вимоги до відповідачки надано копії Реєстрів боржників до Договорів факторингу. Однак, зазначені Реєстри сформовані позивачем і підписані також виключно представником ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», не містять підпису посадових осіб і відтисків печатки первісних кредиторів.

Судом першої інстанції враховано також відсутність доказів на підтвердження сплати позивачем визначених договорами факторингу сум ціни продажу за отримання права вимоги до відповідачки.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позивачем не доведено правомірність заявлених вимог й не доведено факт набуття права грошової вимоги до відповідачки за договорами № 6236267 від 29 вересня 2023 року, № 4391751 від 21 листопада 2023 року, №12931-12/2023 від 08 грудня 2023 року, №18426-12/2023 від 11 грудня 2023 року, №18426-12/2023 від 22 листопада 2023 року в загальному розмірі 144328,90 грн.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції у даній справі, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Відповідно до поданої апеляційної скарги просить рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 20 травня2025 року у даній справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Вважає, що суд першої інстанції не дослідив у повній мірі матеріали справи, необгрунтовано та помилково дійшов хибних висновків.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що належними у справі доказами доведено факт отримання відповідачкою кредитних коштів відповідно до укладених договорів та виконання первісними кредиторами узятих на себе зобов`язань перед Позичальником. Кошти були зараховані на картку банка відповідачки у день укладання договорів відповідно до їх умов, відповідачка користувався кредитними коштами, проте не виконала своїх зобов`язань за укладеними договорами, допустивши заборгованість.

Щодо договорів факторингу, за якими відступлено право вимоги боргу за договорами позики та кредитними договорами, наполягає, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов, визначили межі, обсяг і зміст прав, які перейшли до нового кредитора, порядок передачі документів новому кредитору, що підтверджують права вимоги до боржника, ціну договору та порядок розрахунку між сторонами за відступлення, що відповідачкою не спростовано.

Звертає увагу, що договори факторингу, укладені первісними кредиторами з позивачем, у встановленому порядку недійсними не визнані, а тому діє презумпція правомірності правочину.

Стверджує, що позивачем було надано до суду всі наявні документи по кредитним справам, які були передані первісними кредиторами до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі укладених договорів факторингу.

Короткий зміст заперечень на апеляційну скаргу

У поданому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу відповідачка просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Суд першої інстанції, відмовляючи у позові, діяв у повній відповідності до норм чинного законодавства та сформованих правових позицій Верховного Суду. Ключові висновки суду першої інстанції не спростовані апеляційною скаргою.

Зауважує, що скаржник не надав жодних нових доказів або переконливих аргументів, які б спростували висновки суду щодо: недоведеності факту належного відступлення права вимоги; відступлення неіснуючої на момент укладення договору факторингу вимоги; неналежного оформлення реєстрів боржників; відсутності доказів оплати за договорами факторингу; неналежності банківських виписок ПриватБанку як доказу отримання коштів саме від первісних кредиторів. (а.с. 125-131 том 2).

Крім того, просить стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 5 000,00 грн витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції (а.с. 125-131 том 2).

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Відповідно до ухвали Кропивницького апеляційного суду від 07 липня 2025 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» залишено без руху; запропоновано скаржнику у встановлений судом строк усунути недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою апеляційного суду від 17 липня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Згідно з ухвалою апеляційного суду від 23 липня 2025 року підготовчі дії у справі закінчено; справу за апеляційною скаргою ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 20 травня 2025 року призначено до розгляду у Кропивницькому апеляційному суді на 12 год. 30 хв. 09 вересня 2025 року.

У відповідності до вимог процесуального закону учасників справи повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду справи (а.с. 121-124 том 2).

У судовому засіданні 09 вересня 2025 року апеляційний суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та оголосив, що проголошення судового рішення у справі відбудеться 22 вересня 2025 року о 12 год. 00 хв.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, за наступного.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

29 вересня 2023 року між ТОВ «Маніфою» (Позикодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено Договір позики № 6236227 (далі Договір 1, а.с. 11-26 том 1), за умовами якого: сума позики - 13600,00 грн (пп. 2.3.3.); строк позики: загальний строк - до 10 грудня 2023 року (72 днів) (пп. 2.3.4.); акційна процентна ставка, фіксована: 1,74300% на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій (пп. 2.4.1.); базова процентна ставка, фіксована: 2,49000% на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п. 3.1.2 цього Договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної Додаткової угоди, укладеної сторонами цього Договору (пп. 2.4.2. ); основна процентна ставка, фіксована: 3,00000% на день, застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду (пп. 2.4.3.); позика надається Позичальнику в день підписання Сторонами Договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок Позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) НОМЕР_1 (п. 2.5.).

Шляхом укладення в електронній формі Додаткових угод № 1 та № 2 до Договору 1 Позикодавцем та Позичальником погоджувалось продовження строку позики шляхом встановлення строку користування позикою за цими Додатковими угодами до 10 січня 2024 року та до 09 лютого 2024 року відповідно. Також погоджено процентні ставки, що застосовуються у межах строку позики за додатковими угодами, а саме: базова процентна ставка, фіксована: 2,49000% на день застосовується протягом першого розрахункового періоду за додатковими угодами; основна процентна ставка, фіксована: 3,00000% на день застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду за додатковими угодами.

Договір 1 та Додаткові угоди до нього підписані електронним підписом Позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора.

11 січня 2024 року між TOB «Маніфою» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) укладено Договір факторингу № 11-01/2024, за яким Клієнт передає (відступає) Фактору за плату належні йому права вимоги, а Фактор приймає належні Клієнту права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с. 27-30 том 1).

Відповідно до сформованого представником позивача витягу з Реєстру боржників № 4 до Договору факторингу №11-01/2024 від 11 січня 2024 року та розрахунку заборгованості, позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за Договором 1 в сумі 43003,20 грн, з яких: 13600,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 29403,20 грн - сума заборгованості за процентами за користування позикою (а.с. 32-33 том 1).

21 листопада 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Позикодавець) таОСОБА_1 (Позичальник) укладено Договір позики № 4391751 (далі Договір 2, а.с. 38-41 том 1), за умовами якого: сума позики - 15000,00 (п. 2.1.); строк позики (строк договору) - 20 днів (п. 2.2.); процентна ставка (базова, фіксована) - 17,81% за перший день користування позикою; 3,00 % - з другого дня користування позикою до дати її повернення.

Договір 2 підписаний електронним підписом Позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора.

14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) укладено Договір факторингу № 14/06/21, за яким Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав для третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту (а.с. 42-45 том 1).

Відповідно до сформованого представником позивача витягу з Реєстру боржників № 23 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року та розрахунку заборгованості, позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за Договором 2 в сумі 53325,70 грн, з яких: 13135,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 40190,70 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 47-48 том 1).

08 грудня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» (Позикодавець) таОСОБА_1 (Позичальник) укладено Договір про надання фінансового кредиту № 12931-12/2023 (далі Договір 3, а.с. 54-59 том 1), за умовами якого: сума кредиту - 4000,00 грн, що надається на умовах строковості, зворотності, платності (п. 1.1.); кредит надається строком на 120 днів, дата погашення кредиту 05 квітня 2024 року (п. 1.2.); процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього Договору (пп. 1.4.1.); кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5168 - 74хх - хххх - 8850 (п. 1.6.).

Договір 3 підписаний електронним підписом Позичальника.

11 грудня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» (Позикодавець) таОСОБА_1 (Позичальник) укладено Договір про надання фінансового кредиту № 18426-12/2023 (далі Договір 4, а.с. 61-67 том 1), за умовами якого: сума кредиту - 3000,00 грн, що надається на умовах строковості, зворотності, платності (п. 1.1.); кредит надається строком на 120 днів, дата погашення кредиту 08 квітня 2024 року (п. 1.2.); процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього Договору (пп. 1.4.1.); кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5168 - 74хх - хххх - 8850 (п. 1.6.).

Договір 4 підписаний електронним підписом Позичальника.

22 листопада 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» (Позикодавець) таОСОБА_1 (Позичальник) укладено Договір про надання фінансового кредиту № 30757-11/2023 (далі Договір 5, а.с. 68-73 том 1), за умовами якого: сума кредиту - 4000,00 грн, що надається на умовах строковості, зворотності, платності (п. 1.1.); кредит надається строком на 360 днів, дата погашення кредиту 15 листопада 2024 року (п. 1.2.); процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього Договору (пп. 1.4.1.); кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5168 - 74хх - хххх - 8850 (п. 1.6.).

Договір 5 підписаний електронним підписом Позичальника.

29 квітня 2021 року між ТОВ «Аванс Кредит» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) укладено Договір факторингу № 29042024, за яким Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту (а.с. 75-77 том 1).

Відповідно до сформованого представником позивача витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 29042024 від 29 квітня 2021 року та розрахунків заборгованості, позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за Договором 3 в сумі 16000,00 грн, з яких: 4000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12000,00 грн - сума заборгованості за відсотками; за Договором 4 в сумі 12000,00 грн, з яких: 3000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9000,00 грн - сума заборгованості за відсотками; за Договором 5 в сумі 20000,00 грн, з яких: 4000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16000,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 79, 60, 67, 74 том 1).

На підтвердження набуття прав вимоги за Договорами 1-5 позивачем до суду першої інстанції були надані копії платіжних документів, що засвідчують здійснення ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» плати за договорами факторингу, а також копії реєстрів боржників за договорами факторингу (а.с. 186-187,194-196, 214-216, 223 - 226 том 1).

АТ КБ «ПриватБанк» на вимогу суду першої інстанції надано виписки по рахункам відповідачки, відкритим у Банку за період з 29 вересня 2023 року по 01 листопада 2023 року, з 22 листопада 2023 року по 01 грудня 2023 року, що засвідчують отримання ОСОБА_1 позики у сумі 13600,00 на підставі Договору 1 та кредитних коштів у сумі 4000,00 грн на підставі Договору 5 (а.с. 23-26 том 2). Банком також повідомлено про наявність у відповідачки карткових рахунків станом на 29 вересня 2023 року: НОМЕР_2 , 847852, НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_2 (а.с. 22 том 2).

Крім того, відповідно до довідок ТОВ «Універсальні платіжні рішення» було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 08 грудня 2023 року 09:45:02 на суму 4000,00 грн, маска картки НОМЕР_5 ; 11 грудня 2023 року 09:55:01 на суму 3000,00 грн, маска картки НОМЕР_5 ; 22 листопада 2023 року 22:05:03 на суму 4000,00 грн, маска картки НОМЕР_5 ; 29 вересня 2023 року 22:30:14 на суму 13600,00 грн, маска картки НОМЕР_1 (а.с. 121, 125, 128, 132 том 1).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Загальними положеннями ЦПК України передбачено обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються, перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки, оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Однак, оскаржуване рішення суду першої інстанції у даній справі зазначеним вимогам процесуального закону відповідає не у повній мірі.

Так, щодо стверджуваної скаржником наявності у позивача права вимоги до відповідачки за Договорами 1 5 на підставі укладених договорів факторингу, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність позивачем належними та допустимими доказами вказаної обставини.

Частинами 1, 3 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513, ст. 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Колегією суддів зважено на те, що суд першої інстанції, обґрунтовуючи власні висновки, посилається на позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, 21 липня 2021 року у справі 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012, 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17, від 15 квітня 2024 року у справі № 2221/2373/12, за якою належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Апеляційний суд не вбачає підстав від відступу від зазначеного висновку суду касаційної інстанції. Водночас, вважає за необхідне звернути увагу на наявність у матеріалах справи належних, допустимих та таких, що узгоджуються з наведеною позицією Верховного Суду, доказів набуття позивачем прав вимоги до відповідачки за Договорами 1-5 на підставі укладених договорів факторингу, а саме: копій договорів факторингу, копії реєстрів боржників до договорів факторингу та копії платіжних документів, що засвідчують здійснення позивачем оплати за укладеними договорами факторингу.

Викладене свідчить про безпідставність висновку суду першої інстанції щодо відсутності доказів набуття позивачем прав вимоги до відповідачки за укладеними нею Договорами 1-5.

Вирішуючи спір між сторонами по суті позовних вимог, колегія суддів виходить з того, що відповідачкою не заперечується сам факт укладення нею Договорів 1-5, водночас, стверджується про відсутність доказів виконання Позикодавцями своїх зобов`язань за Договорами, які полягають у перерахуванні Позичальнику погоджених сторонами у договорах коштів позики/кредиту.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з такими доводами відповідачки щодо Договору 2, оскільки у справі відсутні та позивачем не надані будь-які докази, які б свідчили про виконання ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» своїх зобов`язань за договором позики № 4391751 та перерахування Позичальнику суми позики у розмірі 15000,00 грн.

Водночас, як встановлено апеляційним судом, належними у справі доказами підтверджується надання Позикодовцями та отримання відповідачкою коштів за Договором 1 у сумі 13600,00 грн, за Договором 3 у сумі 4000,00 грн, за Договором 4 у сумі 3000,00 грн та за Договором 5 у сумі 4000,00 грн.

При цьому, надаючи оцінку наявними у справі доказам виконання Позикодавцями своїх зобов`язань, апеляційним судом враховано, що учасниками спірних правовідносин з відповідачем є не банки, а фінансові установи, нормативно-правове регулювання діяльності яких має свої особливості, зокрема, що стосується оформлення первинної документації.

Оскільки доказів належного виконання відповідачкою кредитних зобов`язань на користь первісних кредиторів за Договорами 1, 3, 4, 5 матеріали справи не містять, натомість, належними доказами у справі підтверджується факт набуття ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прав вимоги за цими договорами,колегія суддів погоджується з доводами позивача про наявність підстав для стягнення з відповідачки отриманих та неповернутих сум позики та кредиту за вказаними договорами.

Разом з тим, за встановленої відсутності доказів отримання відповідачкою коштів за Договором 2, позовні вимоги про стягнення заборгованості за вказаним договором є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо вимог позову про стягнення з відповідачки відсотків за користування позикою та кредитами за Договорами 1, 3, 4, 5, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі №300/438/18.

У постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Нарахування процентів за користування позикою за Договором 1 у сумі 29 403,20 грн, не в повній мірі відповідає.

Умовами Графіку обов`язкових платежів та Паспортом позики до Договору 1 передбачено, що сума процентів за позикою у розмірі 13600,00 грн за погоджені сторонами 72 дні користування позикою складає усього 7255,06 грн.

Додатковими угодами № 1 та № 2 до Договору позики продовжено строк користування позикою. Сторонами погоджено також, що з урахування положень Додаткової угоди № 1 відповідачка має сплати проценти за користування позикою у сумі 10159,20 грн, а на підставі умов Додаткової угоди № 2 - 10159,20 грн процентів за користування позикою.

Отже, сума процентів за користування позикою за Договором 1 підлягає стягненню з відповідачки у межах строку користування позикою саме у погодженому розмірі 27573,46 грн (7255,06 грн + 10159,20 грн + 10159,20 грн), тоді як подальше нарахування таких процентів було безпідставним.

Отже, вимога позову у цій частині підлягає частковому задоволенню.

Проценти за користування кредитом за Договором 3 у сумі 12000,00 грн, за Договором 4 у сумі 9000,00 грн та за Договором 5 у сумі 16000,00 грн нараховані у відповідності до умов цих Договорів та у межах погоджених сторонами строків кредитування, а тому вимоги позивача у цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Оскільки рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, що призвело до неправильного висновку по суті спору, воно підлягає скасуванню, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Судові витрати у справі.

Належними у справі доказами підтверджується надання відповідачці правової допомоги під час розгляду даної справи у суді апеляційної інстанцій адвокатом Хворост Дарією Михайлівною, а саме: свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ № 1932, виданим ОСОБА_2 31 жовтня 2017 року (а.с. 136 том 2), ордером на надання правничої допомоги серія ВІ № 1322658 від 31 липня 2025 року (а.с. 132 том 2), договором про надання правничої допомоги від 10 лютого 2025 року (а.с. 133-134 том 1), додатковою угодою № 1 від 25 липня 2025 року до договору про надання правничої допомоги (а.с. 135 том 2).

Так, відповідно до змісту додаткової угоди № 1 від 25 липня 2025 року до договору про надання правничої допомоги сторони домовились викласти п. 3.3 розділу 3 договору у новій редакції, за якою послуга юридичний супровід справи клієнта № 404/10223/24 в суді апеляційної інстанції включає в себе аналіз рішення суду першої інстанції, апеляційної скарги, консультування клієнта, підготовку та написання відзиву на апеляційну скаргу; оплата фіксована; вартість 5000,00 грн.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч.ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України).

Як визначено у ч.ч. 1 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результати розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На переконання суду апеляційної інстанції, склад та розмір витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги у даній справі у суді апеляційної інстанції підтверджений відповідачкою у встановленому процесуальним законом порядку.

При цьому, судом зважено на те, що позивач заяви про зменшення таких витрат не подавав.

Водночас, як зазначив Верховний Суд у постанові від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22, суд враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За викладеного, оскільки апеляційним судом частково задоволено апеляційну скаргу, позивачем пропорційно задоволеним позовним вимогам мають бути відшкодовані понесені відповідачкою у суді апеляційної інстанцій витрати на правничу допомогу адвоката.

Так, у справі, що переглядається вимоги позову судом апеляційної інстанції задоволено на 62%, відповідно для відповідачки такий відсоток складає 38%, а тому стягненню з позивача на користь відповідачки підлягають витрати на правову допомогу у суді апеляційної інстанції у сумі 1 900,00 грн (5000,00 грн х 38%).

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

За вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Викладене, а також встановлені у даній справі фактичні обставини свідчать, що оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

На виконання вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України апеляційним судом здійснено розподіл судових витрат у справі пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити частково.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 20 травня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики № 6236227 у розмірі 41173,46 грн, з яких: 13600,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 27573,46 грн сума заборгованості за процентами за користування позикою; за кредитним договором № 12931-12/2023 у розмірі 16000,00 грн, з яких: 4000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12000,00 грн сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 18426-12/2023 у розмірі 12000,00 грн, з яких: 3000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 9000,00 грн сума заборгованості за відсотками;за кредитним договором № 30757-11/2023 у розмірі 20000,00 грн, з яких: 4000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 16000,00 грн сума заборгованості за відсотками, а всього в розмірі 89 173,46 грн.

В іншій частині позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» залишити без задоволення.

Стянути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1 877,36 грн та судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2816,04 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у сумі 1 900,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О. Л. Дуковський

О. А. Письменний