Справа № 574/590/25
Провадження №2/574/307/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Гука Т.Р.,

з участю секретаря судового засідання Божок В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.08.2017 року Буринським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №47, від якого вони мають малолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позов мотивує тим, що подружнє життя у них не склалося через конфлікти, суперечки, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного і до фактичного розпаду їх сім`ї, у зв`язку з чим вони більш ніж пів року проживають окремо. Посилаючись на те, що збереження сім`ї суперечить її інтересам, просила шлюб між ними розірвати. Крім того, позивачка просила залишити дитину проживати разом з нею, оскільки спору щодо визначення місця проживання між батьками немає.

Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 24.07.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

Позивачка подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на розірванні шлюбу, строк на примирення просить не надавати.

Відповідач в черговий раз про причини неявки не повідомив.

З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності сторін.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що з 15.08.2017 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Буринським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №47. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище із " ОСОБА_4 " на " ОСОБА_5 ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.8).

Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України).

Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.4 ст.56 СК України).

Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.110 цього Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

У відповідності до положень ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та про надання строку на примирення не просять.

З`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, суд вважає подальше спільне сімейне життя подружжя і збереження шлюбу неможливим.

Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач відзиву на позовну заяву не подав та в судове засідання для викладу своїх заперечень жодного разу не з`явився, шлюб між ними слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечило б інтересам позивачки.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З врахуванням позиції позивачки, викладеної у позовній заяві, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, яке вона обрала після реєстрації шлюбу з відповідачем.

У частині третій статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Статтею 160 СК України встановлено право батьків на визначення місця проживання дитини. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 161 СК України).

У постанові від 15.01.2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Тобто за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

І тільки за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Таким чином, при відсутності спору про визначення місця проживання дитини, суд має тільки констатувати, з ким залишається проживати дитина після розірвання шлюбу, не визначаючи і не змінюючи при цьому її місце проживання, така правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 22.12.2021 року у справі № 339/143/20.

Як вбачається зі справи, позивачка в позовній заяві вказала, що спору про майно та місце проживання дитини у неї з відповідачем на даний час немає.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що залишення проживання малолітньої дитини зі своєю матір`ю після розірвання шлюбу з її батьком не буде порушувати інтересів дитини.

Разом з тим, суд зазначає, що проживання дитини з одним із батьків, жодним чином не перешкоджає іншому з них брати участь у вихованні, матеріальному забезпеченні дитини, спілкуванню з нею, що передбачено чинним законодавством, а в разі зміни обставин, які впливають на вирішення питання про місце проживання дитини, другий з батьків не обмежений в праві ініціювати вирішення такого питання в порядку, передбаченому статтею 160 СК України.

Також, суд звертає увагу, що даним рішенням суд лише констатує з ким із батьків залишається проживати дитина після розірвання шлюбу, а не визначає місце проживання дитини, оскільки такі позовні вимоги не заявлялися та спір щодо цього між сторонами відсутній.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки, понесені нею судові витрати по сплаті судового збору, в сумі 1211 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст.2, 10, 12, 13, 23, 247, 258, 259, 265, 268, 279, 354 ЦПК України, ст.ст.21, 56, 105, 110, 112, 113 СК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 15.08.2017 року Буринським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №47.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу залишити проживати разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище " ОСОБА_6 ".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені по сплаті судового збору, в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: в матеріалах справи відсутній.

Повне судове рішення складено 26.09.2025 року.

Суддя Т.Р. Гук