Справа № 578/1264/24
Провадження № 2/591/1791/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2025 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Косар А. І.

секретар судового засідання Хроменко А. О.

справа № 578/1264/24 про стягнення заборгованості за кредитним договором

сторони:

позивач - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» /далі - ТОВ «БІЗПОЗИКА»/

представник позивача Сімчук Яна Віталіївна

відповідач ОСОБА_1 /далі ОСОБА_1 /

вимоги позивача: стягнення заборгованості за Договором № 485744-КС-002 про надання кредиту від 20.01.2024 у загальному розмірі 48 381.52 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 15 000.00 грн; суми прострочених платежів по процентам у розмірі 31 131.52 грн, суми прострочених платежів за комісією у розмірі 2 250.00 грн та судові витрати по оплаті судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, у розмірі 2 422.40 грн.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Заявлені позовні вимоги мотивовано тим, що 20.01.2024 між ТОВ«БІЗПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №485744-КС-002,який підписаний електронним підписом позичальника відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, за умовами якого останній отримав кредит на споживчі потреби у розмірі 15 000.00 грн строком на 24 тижні до 11.05.2024, зі стандартною процентною ставкою 2 % на день. Комісія за надання кредиту 2 500.00 грн. Указаний договір був укладений відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач також ознайомився та підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором Паспорт споживчого кредиту, Пропозицію укласти договір, Прийняття пропозиції. Всупереч умовам кредитного договору відповідач порушив договірні зобов`язання і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит та не виконав інші грошові зобов`язання перед кредитодавцем. Станом на 18.12.2024 загальний розмір заборгованості становить 48 381.52 грн.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

У грудні 2025 року в системі Електронний суд позивач через представника подав до Краснопільського районного суду вказаний позов.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.12.2024 судову справу єдиний унікальний номер № 578/208/25 передано для розгляду головуючому судді Алевтині Іванівні Косар.

16 січня 2025 року Ухвалою суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін; за клопотанням позивача витребував від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» письмові докази, які становлять банківську таємницю.

22 травня 2025 року рішенням №1105/0/15-23 Вища рада правосуддя передала територіальну підсудність судових справ Краснопільського районного суду Сумської області Зарічному районному суду м. Суми.

Крім того, рішенням від 1 липня 2025 року №1384/0/15-23 Вища рада правосуддя відрядила суддю Краснопільського районного суду Сумської області Косар Алевтину Іванівну до Зарічного районного суду м. Суми для здійснення правосуддя строком на один рік з 14 липня 2025 року.

На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.07.2025 судову справу єдиний унікальний номер № 578/208/25 передано для розгляду головуючому судді Алевтині Іванівні Косар.

В судове засідання 19.09.2025 сторони не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Виклик відповідача суд здійснив через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив у визначений судом строк відповідач не подав.

У порядку частини другої статті 191 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК/ суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Інші процесуальні дії передбачені пунктом 3 частини третьої статті 265 ЦПК, судом не здійснювались.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд встановив, що 20.01.2024 між ОСОБА_1 та ТОВ «БІЗПОЗИКА у режимі онлайн було укладено договір про надання фінансового кредиту №485744-КС-002, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 15 000.000 грн на 24 тижні до 11.05.2024; стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 2%, фіксована; знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1,16 %, фіксована. Комісія за надання кредиту:2 250.00 грн.

Відповідно до умов договору кредит надається клієнту в безготівковій формі в національній валюті на реквізити платіжної картки, вказаної клієнтом.

Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору.

Зазначений договір був укладений між сторонами у формі електронного документа з відповідним електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора UA-5965 надісланого на надані ОСОБА_1 засоби зв`язку.

Також, підписано Паспорт споживчого кредиту.

На виконання умов зазначеного кредитного договору ТОВ «БІЗПОЗИКА» на картковий рахунок позичальника № НОМЕР_1 20.01.2024 було перераховано кошти в розмірі 15 000.00 грн.

Згідно Виписки по рахунку № НОМЕР_1 за період з 20.01.2024 по 11.05.2024 ОСОБА_1 здійснював перекази на картку, користувався коштами; баланс на позаток періоду:57 211.85 грн, усього надходжень за вказаний період:260 383.47 грн; баланс на кінець періоду:85.17 грн.

Згідно Довідки про стан заборгованості ОСОБА_1 за Договором №485744-КС-002 про надання кредиту від 20.01.2024, станом на 19.12.2024 загальна заборгованість за Договором: 48 381.52 грн, з якої: заборгованість за кредитом:15 000.00 грн; заборгованість по відсотках: 31 131.52 грн; заборгованість по комісії:2 250.00 грн.

Мотиви, якими керується Суд, та застосовані норми права

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї (далі - Конвенція), згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини (стаття 10 ЦПК).

Під час вирішення цивільного спору суд у межах своїх процесуальних повноважень та в межах позовних вимог установлює зміст (правову природу, права та обов`язки) правовідносин сторін, які випливають зі встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законодавець вказує саме на "норму права", що є значно конкретизованим, ніж закон. Більш того, керуючись положеннями ЦПК, така функціональність суду має імперативний характер. Підсумок такої процесуальної діяльності суду відображається в судовому рішенні, зокрема в його мотивувальній і резолютивній частинах.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України /далі ЦК/ кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК).

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК (тут і далі - у редакції, на час укладення договору кредиту) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За правилами статей 626, 628 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 1056-1 ЦК в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до статті 1050 ЦК, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Із прийняттям Закону України від 03 вересня 2015 року № 675-VIII "Про електронну комерцію" (далі - Закон № 675-VIII) на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів у мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Положеннями статті 3 Закону № 675-VIII (тут і далі - у редакції, чинній на час укладення договору кредиту) передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до статей 11, 12 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону № 675-VIII).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина дванадцята статті 11 Закону № 675-VIII).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідач відзив не подав. Обставин, викладених у позові, не спростував.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено:

Договір № 485744-КС-002 про надання кредиту є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим статтею 3 ЦК.

Уу встановленому законом порядку Договір такий недійсним не визнавався, суд доходить висновку про те, що між кредитором та відповідачем як позичальником, виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами.

Доказів того, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором таким не виконало, матеріали справи не містять.

Щодо доведеності розміру заборгованості

Згідно Довідки про стан заборгованості ОСОБА_1 за Договором №485744-КС-002 про надання кредиту від 20.01.2024, станом на 19.12.2024 загальна заборгованість за Договором: 48 381.52 грн, з якої: заборгованість за кредитом:15 000.00 грн; заборгованість по відсотках: 31 131.52 грн; заборгованість по комісії:2 250.00 грн.

Розрахунком заборгованості за Договором №485744-КС-002 про надання кредиту від 20.01.2024, станом на 19.12.2024 підтверджується, що ОСОБА_1 має заборгованість у загальному розмірі 48 381.52 грн, що складається з суми заборгованості за основної сумою боргу 15 000.00 грн, суми заборгованості за відсотками 31 131.52 грн, суми заборгованості за комісією 2 250.00 грн. У суду відсутні будь-які правові підстави ставити під сумнів наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором щодо основного боргу та процентів, стороною відповідача в ході розгляду справи такий розрахунок у жодній мірі не спростований.

Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позичальник ОСОБА_1 допустив неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка добровільно не сплачена. Враховуючи зазначене, з урахуванням обставин та підтверджуючих документів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «БІЗПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за основним боргом та відсотками.

Щодо позовних вимог про стягнення комісії за користування кредитом суд зазнає таке.

10 червня 2017 року набув чинностіЗакон «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі «Прозахист правспоживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечитьЗакону України «Про споживче кредитування».

Закон «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Ба більше, відповідачу встановлено комісію за надання кредиту, і такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. Відтак суд вважає положення пункту 2.5. Договору №485744-КС-002 від 20.01.2024 про надання кредиту, укладеного між ТОВ «БІЗПОЗИКА» до ОСОБА_1 щодо обов`язку позичальника сплатити комісію за надання кредиту, нікчемним.

Отже, вимога щодо стягнення заборгованості за комісією у розмірі 2 250.00 грн задоволенню не підлягає.

Суд відхиляє здійснений позивачем у довідці-розрахунку про стан заборгованості за Договором №485744-КС-002 від 20.01.2024 про надання кредиту, розрахунок заборгованості в частині заборгованості за комісією в розмірі 2 250.00 грн.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 за Договором №485744-КС-002 від 20.01.2024 про надання кредиту становить 46 131.52 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 15 000.00 грн; суми прострочених платежів по процентам у розмірі 31 131.52 грн, а тому позов ТОВ «БІЗПОЗИКА» до ОСОБА_1 підлягає до задоволення частково.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Понесення позивачем судових витрат у виді судового збору в розмірі 2 422.40 грн із застосуванням понижуючого коефіцієнта 0,8, що передбачено частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» підтверджено випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України.

Відповідно до статті141 ЦПК, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 309.75 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог, виходячи з розрахунку: 46 131.52 грн (розмір задоволених позовних вимог) * 2 422.40 грн (сума сплаченого судового збору) / 48 381.52 грн (розмір заявлених позовних вимог) = 2 309.75 грн

Керуючись стст. 7, 141, 191, 258, 259, 263-265, 268, 272, 352, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Ухвалив:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (, місце знаходження юридичної особи: бульвар Лесі Українки, буд. , офіс 411, м. Київ, 01133, Україна) заборгованість за Договором № 485744-КС-002 про надання кредиту від 20.01.2024 у розмірі 46 131.52 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 15 000.00 грн; суми прострочених платежів по процентам у розмірі 31 131.52 грн.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (, місце знаходження юридичної особи: бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133, Україна) в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позову 2 309 (дві тисячі триста дев`ять) грн 75 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК).

Інформація про сторони та інших учасників справи:

позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» , місце знаходження юридичної особи: бульвар Лесі Українки, буд.26 , офіс 411, м. Київ, 01133, Україна;

представник позивача: Сімчук Яна Віталіївна РНОКПП: НОМЕР_3 ; Довіреність у порядку передоручення від 07.10.2024; адреса: м. Київ;

відповідач: ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 24 вересня 2025 року.

Суддя А. І. Косар