Справа № 641/8804/24
Провадження № 2/643/1763/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Новіченко Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Оксі Банк»

до ОСОБА_1

про стягнення 19 940, 30 грн.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Оксі Банк» (далі позивач) звернулося до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення 19 940, 30 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що 26.05.2024 року між відповідачем та Акціонерним товариством «Оксі Банк» згідно з Публічною пропозицією (оферта) АТ «Оксі Банк» на укладення Договору про споживчий кредит по продукту «POS-кредитування для фізичних осіб» було укладено Кредитний договір № , відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит строком на 12 місяців до 26.05.2025 на суму 19 939, 50 грн. зі сплатою щомісячного проценту у розмірі 3,50% від початкової суми кредиту, річна процентна ставка 0,01% на суму несплаченого щоденного залишку коштів. Однак, відповідач взятих на себе за умовами Договору зобов`язань не виконав, а саме не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, внаслідок чого станом на 30.10.2024 за ним утворилась заборгованість в сумі 19 940, 30 грн., з яких 11 631, 59 грн. строкове тіло кредиту, 8 307, 91 грн. прострочене тіло кредиту, 0,01 грн строкові відсотки, та 0,79 грн. прострочені відсотки. У зв`язку з цим позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою від 11.12.2024 Комінтернівський районний суд м. Харкова вищезазначену справу направив за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова.

Ухвалою від 07.01.2025 Московський районний суд м. Харкова прийняв позов до розгляду та відкрив провадження у справі № 641/8804/24, розгляд справи вирішив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно відповідачу надіслано копію позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для подання до суду відзиву, оформленого відповідно до вимог статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, на позовну заяву та всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

Вищезазначена ухвала суду направлялася відповідачу за адресою реєстрації його місця проживання: АДРЕСА_1 , проте була повернута органом поштового зв`язку на адресу суду без вручення відповідачу.

Верховний Суд дотримується послідовної позиції, що викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 № 800/547/17, Касаційного господарського суду від 07.09.2022 № 910/10569/21, від 19.12.2022 № 910/1730/22, від 01.03.2023 № 910/18543/21, від 30.03.2023 № 910/2654/22, від 06.06.2023 № 922/3604/21, за якою направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Проте, відповідач відзив на позовну заяву в порядку статей 178, 278 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не подав.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 ЦПК України.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (стаття 275 ЦПК України).

Згідно з частиною 2 статті 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення (частина 4 статті 268 ЦПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

26.05.2024 між Акціонерним товариством «Оксі Банк» (далі Кредитодавець) та відповідачем (далі - Позичальник), відповідно до Публічної пропозиції (оферта) позивача на укладення Договору про споживчий кредит по продукту «POS - кредитування для фізичних осіб» на підставі Заяви-анкети № 94848, підписаної відповідачем було укладено Кредитний договір (індивідуальна частина) № (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору підписанням цього Договору Позичальник приєднується до Публічної пропозиції (оферти) АТ «Оксі Банк» на укладення Договору про споживчий кредит по продукту «POS - кредитування для фізичних осіб», та підтверджує що з умовами Договору та усіма його додатками повністю ознайомлений та погоджується. Керуючись умовами Договору про споживчий кредит Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим Договором, а Позичальник зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом, а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому Договором (п.п. 1.1 1.2 Договору).

Кредит надається Позичальнику на наступних умовах: тип кредиту - споживчий кредит, мета отримання кредиту - на споживчі цілі, сума кредиту - 19 939, 50 грн., кредит надається протягом 3 робочих днів з дати укладання Договору, шляхом безготівкового перерахування з позичкового рахунку № НОМЕР_1 на транзитний рахунок № НОМЕР_2 , відкритий для Позичальника у Кредитодавця. За надання кредиту Позичальник сплачує Кредитодавцю комісію (дисконт) у розмірі вказаному у п. 1.3.9 Договору. Комісія за надання кредиту є комісійною винагородою Кредитодавця, яку Позичальник сплачує за надані йому Кредитодавцем послуги за проведення операції видачі кредиту та оформлення цього Договору. Комісія за надання кредиту сплачується за рахунок кредитних коштів та отримується меморіальним ордером Кредитодавця. Позичальник уповноважує та доручає Кредитодавцю ініціювати оформлення меморіального ордеру для здійснення за рахунок кредиту, платежів передбачених цим Договором (п.п. 1.3.1 - 1.3.4 Договору).

Відповідно до п.п. 1.3.5 - 1.3.7.3 Договору строк на який надається кредит 12 місяців до 26.05.2025, зі сплатою щомісячного проценту 3.50% від початкової суми кредиту, річна процентна ставка 0.01% на суму фактичної заборгованості по кредиту.

Згідно з п. 1.4 Договору сторони досягли домовленості про порядок надання кредиту у спосіб сплати за рахунок кредитних коштів за наступними реквізитами:

- сума у розмірі 18 990, 00 грн. на рахунок ТОВ «РИТЕЙЛКОМПАНІ», , як оплата р/ф № ХН0003407 від 26.05.2024.

При цьому позивачем надано копію рахунку на оплату товару згідно рахунку № НОМЕР_3 від 26.05.2024 ТОВ «РИТЕЙЛКОМПАНІ».

Відповідно до п. 1.3.9 Договору та Додатку № 1 до цього Договору відповідачем як Позичальником було сплачено суму комісії за надання кредиту у розмірі 949, 50 грн.

Крім того, під час укладення Договору, відповідачем підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання позивачем АТ «Оксі Банк» кредитних коштів відповідачу, Додаток № 1 до Договору № від 26.05.2024 року, яким є Графік платежів/розрахунок загальної вартості кредиту для Позичальника та реальної процентної ставки за Договором, в якому відображені: дата видачі кредиту/дата платежу, кількість днів у розрахунковому періоді, чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період, сума кредиту за договором, річні проценти за користуванням кредитом, щомісячний процент за користування кредитом, комісія за надання кредиту, реальна річна процентна ставка, загальна вартість позики.

Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі 19 939, 50 грн. (сума кредиту 18 990, 00 грн., 949, 50 грн. дисконт), що підтверджується копією меморіальних ордерів № 1898491 від 26.03.2024 та копією виписки по особовому рахунку відповідача за період з 26.05.2024 по 27.11.2024.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, відповідач має заборгованість у розмірі 19 939, 50 грн., з яких строкове тіло кредиту 11 631, 59 грн., прострочене тіло кредиту 8 307, 91 грн., строкові відсотки 0.01 грн., прострочені відсотки 0, 79 грн.

Відповідач наданий позивачем розрахунок суми боргу не спростував, контррозрахунку не подав.

31.10.2024 на адресу відповідача було направлено вимогу про усунення порушення № 8130/2004 від 31.10.2024 з вимогою погасити заборгованість за Договором (індивідуальна частина) № від 26.05.2024 в 30 денний термін з моменту отримання цієї вимоги, що підтверджується копією даної письмової вимоги та відповідними доказами направлення даної вимоги відповідачу

Однак, вказана вимоги відповідачем була залишена без задоволення, сума боргу на час розгляду справи не погашена.

З урахуванням наведених обставин, позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів шляхом стягнення з позичальника вищенаведеної суми грошових коштів у судовому порядку.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Положеннями ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1 та 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною другою ст. 638 ЦК України визначено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Акціонерне товариство «Оксі Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Однак відповідач порушив взяті на себе зобов`язання в частині повернення кредитних коштів, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 19 940, 30 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За таких обставин, оскільки відповідач належним чином взяті на себе грошові зобов`язання не виконав, суд дійшов висновку про те, що відповідачем були порушені права та законні інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, відповідний борг в сумі 19 940, 30 грн., який існує на момент розгляду справи в суді, має бути стягнутий з відповідача в судовому порядку.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належним доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно з ч. 2 ст. 12 ЦПК кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки

У відповідності до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Положеннями ч. ч. 1 та 3 ст. 83 ЦПК України унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 83 ЦПК України).

Разом з цим відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов впродовж встановленого строку. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження того, що відповідач був позбавлений можливості у порядку ч. 4 ст. 83 ЦПК України письмово та завчасно повідомити суд про неможливість подання у встановлений законом строк доказів та об`єктивних причини, з яких такі докази не могли бути подані у зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина 7 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України).

При цьому, за приписами ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем.

З огляду на вищевикладене, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з урахуванням наведеного.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «Оксі Банк» задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оксі Банк» заборгованість за строкове тіло кредиту у розмірі 11 631 (одинадцять тисяч шістсот тридцять одну) грн. 59 коп., заборгованість за прострочене тіло кредиту у розмірі 8 307 (вісім тисяч триста сім) грн. 91 коп., заборгованість за строковими відсотками в сумі 0, 01 грн.., заборгованість за прострочені відсотки у розмірі 0, 79 грн., та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

3. Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Позивач: Акціонерне товариство «Оксі Банк» (м. Львів, вул. Газова, буд. 17; ).

5. Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ; АДРЕСА_1 ).

Повне рішення складено 29.09.2025 року.

Суддя Н.В. Новіченко