Справа № 559/308/25
Провадження № 2/559/452/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року місто Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді Жуковської О.Ю., з участю секретаря судового засідання Окренець Д.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом АТ «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції сторін.

1.1 Представник АТ «ТАСКОМБАНК» звернувся у суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги обґрунтовує тим, що 07.02.2018 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Заяву-договір №034/4347967-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки. Встановлена сума кредитного ліміту - від 0 до 100 000 грн., тип кредиту кредитна лінія, процентна ставка з 20.04.2018 до 31.01.2019 - 39,60%, з 01.02.2019 - 43,20%. Строк кредитування12 місяців з автоматичною пролонгацією. Позивач зазначає, посилаючись на вимоги чинного законодавства, що у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань утворилася заборгованість, яка станом на 05.12.2024 складає 99570,01 грн., яку і просив стягнути з відповідача, а також судові витрати у справі.

1.2 Представниця позивача адвокат Лопухович А.О. подала відзив на позовну заяву, згідно якого ОСОБА_1 позовні вимоги визнає частково, щодо підстав та умов укладення вказаного договору не заперечує та не оспорює, однак не згідний із сумою боргу. За повідомлення вимоги станом на 11.01.2023 у відповідача була заборгованість у розмірі 47 485,79 грн., яка ним була сплачена 30.01.2023, що підтверджується квитанцією. Після здійснення повного погашення боргу, позивач повідомив відповідача, що з технічних причин кошти не були зараховані на рахунок АТ «Таскомбанк» та були повернуті ОСОБА_1 . Проте представник банку запевнив відповідача, що сума боргу не буде збільшена, оскільки не відбулося не з його вини. Після цього, відповідач жодних вимог від банку не отримував. Тому вважає, що позивач може вимагати стягнення суми у розмірі 47 485,79 грн., яка була зазначена як повна сума боргу у вимозі станом на 11.01.2023.

1.3 Представник позивача подала додаткові пояснення у справі, згідно яких вказує. що відповідно до розрахунку заборгованості за період з 20.04.2018 до 28.03.2023 відповідачу було надано по тілу кредиту 291 448,74 грн., з яких він погасив 232 158,53 грн., отже заборгованість складає 52 290,21 грн. За вказаний період відповідачу було нараховано відсотків у розмірі 113 372,85 грн., з яких сплачено відповідачем 73 093,05 грн., заборгованість по відсотках складає 40 279,80 грн. З вимоги від 11.01.2023, яка була надіслана відповідачу, неможливо встановити, чи вказана сума 47 485,89 грн. це заборгованість по відсотках чи по тілу кредиту і це є досудовою вимогою. Також з наданої квитанції не можливо встановити, на які реквізити відповідачем перераховувалася вказана сума. Відповідач не згідний із сумою заборгованості, однак на спростування позовних вимог будь-якого іншого розрахунку не надав. Також зазначає, що надана відповідачем копія квитанції лише підтверджує, що він був обізнаний про наявність боргу, однак впродовж двох років не звертався до банку та не оплатив борг. Тому, просить позов задовольнити у повному обсязі.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

2.1. Ухвалою суду від 30.01.2025 відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 16.06.2025 відмовлено у задоволені клопотання представника відповідача про розгляд справи за правила спрощеного провадження з викликом сторін.

2.2. Від сторін додаткових заяв та клопотань до суду не надходило.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

3.1. Судом встановлено, що 07.02.2018 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Заяву-договір №034/4347967-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки. Встановлена сума кредитного ліміту - від 0 до 100 000 грн., тип кредиту кредитна лінія, процентна ставка з 20.04.2018 до 31.01.2019 - 39,60%, з 01.02.2019 - 43,20%. Строк кредитування12 місяців з автоматичною пролонгацією (а.с.7-8). Також, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний ОСОБА_1 та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови.

3.2. З виписки по картковому рахунку боржника з`ясовано, що відповідач ОСОБА_1 отримував кредитні кошти, користувався ними та здійснював часткове погашення заборгованості, а також банк протокольними рішеннями частково списував заборгованість. Судом встановлено, що ОСОБА_1 на виконання умов договору №034/4347967-СК здійснював часткову оплату, всього ним було сплачено відсотки на загальну суму 73093,05 грн.

3.3. З врахуванням зазначеного в п.3.2, згідно розрахунку позивача станом на 05.12.2024 заборгованість ОСОБА_1 по Договору №034/4347967-СК від 07.02.2018 складає 90570,01 з яких: заборгованість за тілом кредиту 59290,21 грн., заборгованість по відсотках - 40279,80 грн.

3.4. Разом з тим, ОСОБА_1 було надіслано вимогу в погашення заборгованості, що підтверджується листом від 25.10.2024 та списком згуртованих відправлень. Відповіді не надано.

3.5. Стороною відповідача також надано суду повідомлення ТОВ «ДЕБТФОРТ Україна» про наявність у ОСОБА_1 заборгованості перед АТ «Таскомбанк» за кредитним договором №034/4347967-СК від 07.02.2018 із вказівкою, що станом на 11.01.2023 це сума 47 485,79 грн. та пропозицією його сплатити до 26.01.2023. Також у вказаному повідомленні наявна примітка «**» про те, що сума боргу не фіксована та дійсна на 11.01.2023.

3.6. Згідно квитанції №113 від 30.01.2023 ОСОБА_1 було перераховано АТ «Таскомбанк» 47 485,80 грн.,у призначені платежу вказано: оплата кредиту ДОГ №034/4347967-СК від 07.02.2018.

IV. Норми права, які застосував суд.

Відповідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Зобов`язання відповідно ст.526 ЦК України має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За ч. 1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.

Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За ч. 2ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

У п. 76 Постанови Великої Палати Верховного Суду №338/180/17 від 05 червня 2018 року зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.

Разом з тим, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу (Постанова Верховного Суду від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц).

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

5.1 Суд робить висновок, що 07.02.2018 виникли договірні відносини між позивачем АТ «ТАСКОМБАНК» та відповідачем у зв`язку з укладенням Заяви-договору №034/4347967-СК. ОСОБА_1 був повідомлений про умови кредитування та відсотки банку, однак не виконав обов`язок з повернення кредитних коштів і позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Крім того, відповідач визнає факт, умови та підстави укладення кредитного договору.

5.2 Суд не приймає до уваги заперечення сторони відповідача щодо суми заборгованості, оскільки надана відповідачем вимога про сплату заборгованості датована січнем 2023 року, вказана у ній сума боргу не конкретизована - чи це тіло кредиту, чи відсотки, чи усе разом, повідомлено, що оплаті в позасудовому порядку підлягали грошові кошти у розмірі 47 485,79 грн., але одночасно в примітці вказано, не є фіксованою, про що також зазначено у повідомленні, яке і надіслано не від імені позивача, а іншої юридичної особи. Той факт, що відповідач намагався сплатити заборгованість, однак кошти були йому повернуті, не спростовує обставин, викладених позивачем у позовній заяві, а лише підтверджує про обізнаність ОСОБА_1 із наявністю боргу та необхідністю його сплатити. При цьому, останній не виконав свого зобов`язання після на день подання позову і в процесі навіть частково борг не сплатив.

5.3 Також суд критично ставиться до доводів відповідача про домовленість з банком, що сума боргу, яка існувала станом на 11.01.2023 не буде збільшена, оскільки такі не підтверджуються жодними доказами, зокрема суду не надано будь-яких додаткових угод, укладених з АТ «Таскомбанк» про зміну умов кредитування, припинення нарахування відсотків чи фіксування суми боргу, а повідомлення відповідачу було надіслано не від імені банку, а від третьої особи ТОВ «ДЕБТФОРТ Україна».

5.4. Наданий позивачем розрахунок відповідає умовам Договору про надання кредиту: у ньому відображені факти видачі суми кредиту та нарахування процентів, виконання відповідачем грошових зобов`язань із зазначенням дат та сум платежів, а також протокольні списанні частини боргу. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності альтернативного розрахунку від відповідача приймається судом як достовірний.

5.5. В підсумку, позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

5.6. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 158, 259, 263-265, 354 ЦПК України, 525, 526, 626,629, 63, 633, 1054 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити: стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за Заявою-договором №034/4347967-СК від 07.02.2018, що станом на 05.12.2024 складає 99 570 (дев`яносто дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят) гривень 01 копійка, в тому числі: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 59 290,21 грн.; заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена) - 40 279,80 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Рівненського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, 30, , електронна адреса .

Представник позивача: адвокат Гуртова Катерина Вікторівна, РНОКПП НОМЕР_1 , електронна адреса k. ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідач: ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представниця відповідача: адвокат Лопухович Алла Олександрівна, адреса вул. Д.Галицького, 12, м. Дубно, Рівненської області, РНОКПП НОМЕР_3 , електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суддя О.Ю.Жуковська