Провадження № 2/643/6531/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2025

29 вересня 2025 року місто Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Сугачова О.О. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в особі представника адвоката Косінцева Костянтина Вікторовича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

До Салтівського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника адвоката Косінцева Костянтина Вікторовича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява сформована в системі «Електронний суд».

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту прав, а також дотримання правил підсудності та виконання вимог встановлених для форми, змісту позовної заяви.

Дослідивши отримані матеріали, судом встановлені недоліки позовної заяви, які унеможливлюють відкриття провадження у справі та обумовлюють необхідність залишення позовної заяви без руху.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

У порушення зазначених норм законодавства, позивачкою не вказано в позовній заяві номери засобів зв`язку відповідача, офіційні електронні адреси та адреси електронної пошти сторін, а також відомості про наявність або відсутність електронних кабінетів кожного із сторін.

Відповідно доп. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Однак, зміст позовної заяви не містить викладених обставин, якими обґрунтовуються вимоги про розірвання шлюбу. Тобто, у позовній заяві про розірвання шлюбу має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, мотиви його розірвання, чи є від шлюбу неповнолітні діти, при кому з батьків вони перебувають, пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу, чи заявляються інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовною заявою про розірвання шлюбу.

Крім того, зі змісту позовної заяви вбачається, що спільних неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають.

Положеннями ст. 106 СК України визначено, що подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Частиною 2 ст. 106 СК України передбачено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану складає актовий запис про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання такої заяви.

Таким чином, зі змісту ст. 106 СК України, вбачається, що шлюб між подружжям, яке не має дітей, розривається органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Разом із тим, у позовній заяві не наведено причин неможливості розірвання шлюбу через органи державної реєстрації актів цивільного стану, зокрема, позивачкою не вказано чи зверталася вона до відповідача із вимогою подати заяву до органу державної реєстрації актів цивільного стану про розірвання шлюбу, чи було ним відмовлено в цьому, та що зумовило звернення до суду з цього приводу. Оскільки, у разі відсутності у шлюбі неповнолітніх дітей та відсутності спору про розірвання шлюбу, шлюб підлягає розірванню в органах реєстрації актів цивільного стану.

Тобто, з позовної заяви не вбачається наявності між сторонами спору про право.

Відтак, позивачкою не обґрунтовано підстави звернення до суду із вказаною позовною заявою, оскільки в цьому випадку законом передбачений інший позасудовий порядок розірвання шлюбу.

Також, прохальна частина позовної заяви викладена неконкретизовано, а саме: всі два пункти прохальної частини містять неповні дані сторін, тобто не зазначено дати народження, РНОКПП, тощо. Позивачкою та її представником зазначено лише прізвища, ім`я та по батькові кожного із сторін.

Суд роз`яснює, що неконкретизованість позовних вимог може викликати в подальшому ускладнення виконання судового рішення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Отже, з урахуванням викладених вище положень чинного законодавства, суд зазначає, що резолютивна частина рішення викладається відповідно до заявлених вимог, а зміст вимог це певна форма захисту, яку просить заявник від суду.

Далі, відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).

Пункт 29 згаданого положення вказує, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. У випадку, коли інший учасник справи відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів. В іншому випадку засобами Електронного суду користувача інформують про відсутність в іншого учасника справи зареєстрованого Електронного кабінету.

У порушення наведених норм, позивачкою та її представником не додано доказів того, що у відповідача зареєстрований електронний кабінет у системі «Електронний суд» та направлення відповідачу копії позовної заяви та додатків до неї на адресу електронного кабінету відповідача, зареєстрованого в системі «Електронний суд», або доказів надсилання відповідачу листом з описом вкладення копій поданих до суду документів.

Разом із цим, до позовної заяви додано докази на підтвердження надсилання з описом вкладення копії позовної заяви та додатків до неї особі, яка взагалі не є стороною по справі, а саме на ім`я « ОСОБА_3 ».

Далі, за загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше передбачено законом.

У позовній заяві адресу відповідача ОСОБА_2 зазначено як: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Судом сформовано електронні запити щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача як фізичної особи.

Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 24.09.2025, відповідач ОСОБА_2 не зареєстрований за вказаною у позовній заяві адресою. Відомості щодо місця реєстрації відповідача ОСОБА_2 на території міста Харкова у Реєстрі відсутні.

Відповідно до ч. 8 ст. 187 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Судом сформовано електронний запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача як фізичної особи.

Так, на запит суду надійшла відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру № 1813661 від 24.09.2025, з якої вбачається, що особу ОСОБА_2 не знайдено.

Статтею 28Цивільного процесуального кодексу України передбачена підсудність справ за вибором позивача.

Положеннями ч. 9 ст. 28 ЦПК України визначено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Однак, позивачкою та її представником не додано до позовної заяви жодних доказів на підтвердження останнього відомого зареєстрованого місця проживання або перебування чи постійного зайняття (роботи) відповідача, а також на підтвердження місцезнаходження майна відповідача, що надавало би підстави позивачці звертатися із цією позовною заявою до Салтівського районного суду міста Харкова у порядку ч. 9 ст. 28 ЦПК України.

Зміст позовної заяви при цьому взагалі не містить обґрунтування звернення з цією позовною заявою саме до Салтівського районного суду міста Харкова.

Посилання у позовній заяві на ст. 109 ЦПК України, як на обґрунтування вибору підсудності справи, є некоректним, оскільки положення такої статті визначають наслідки ухилення від участі в експертизі.

У зв`язку з викладеним вище, позовна заява не відповідає зазначеним вимогам ЦПК України, встановленим до позовної заяви.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху та надання позивачці часу, необхідного для усунення зазначених вище недоліків.

Згідно зі ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175, 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи викладене вище, залишення позовної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Косінцева Костянтина Вікторовича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Надати позивачці строк для усунення недоліків позовної заяви впродовж десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків позовної заяви, відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Сугачова