Провадження № 2/727/2413/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого - судді: Танасійчук Н.М.

за участю секретаря: Кремзелюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Чернівецької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини.

Посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки - ОСОБА_2 .

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку площею 88,80 кв.м. по АДРЕСА_1 . Під час оформлення спадщини, нотаріус повідомила ОСОБА_1 , що може видати їй свідоцтво про право на спадщину лише на 5/6 часток вказаного будинку, оскільки решта належить на праві власності брату покійної ОСОБА_2 - ОСОБА_3 .

Разом з тим, ОСОБА_3 ще в 1996 році виїхав за межі України - до Сполучених Штатів Америки та із родиною в Україні практично не спілкувався. Зі слів знайомих ОСОБА_1 було відомо, що він помер, однак, спадщину після його смерті ніхто не приймав, оскільки не було відомо про належність йому частки в житловому будинку по АДРЕСА_1 .

Після повідомлення нотаріуса щодо наявності частки у майні у ОСОБА_3 , його племінниця - ОСОБА_1 зв?язалась із дружиною покійного ОСОБА_3 - ОСОБА_4 . Остання повідомила, що дійсно ОСОБА_3 помер ще ІНФОРМАЦІЯ_2 . Одночасно вона зазначила, що ні вона, ні їхні спільні діти на частку ОСОБА_3 у житловому будинку по АДРЕСА_1 не претендують, спадщину в Україні після смерті ОСОБА_3 вони не приймали та не заперечують проти оформлення спадщини ОСОБА_1 .

На підтвердження наведеного ОСОБА_5 , а також діти ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 написали відповідні заяви, які засвідчені нотаріусом в США.

Одночасно із надісланням заяв, ОСОБА_4 вислала ОСОБА_1 свідоцтво про смерть ОСОБА_3 .

Отримавши всі зазначені документи, ОСОБА_1 через представника звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвої Н.В. із заявою щодо оформлення спадщини після смерті рідного дядька.

Разом з тим, листом від 17.06.2025 року нотаріус повідомила про наявність перешкод для оформлення спадщини - пропуск строку на прийняття спадщини.

У зв`язку із чим вважають, що ОСОБА_1 з поважних причин пропустила строк на прийняття спадщини після смерті дядька ОСОБА_3 , а тому, з метою недопущення порушення її права на спадщину, вона змушена звернутись до суду з даним позовом до суду.

Вважає, що строк для прийняття спадщини було пропущено нею з поважних причин.

Просила визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою суду від 12.08.2025 року було відкрито провадження по справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

11.09.2025 року представником відповідача ОСОБА_9 подано до суду відзив на позов, в якому вказує про те, що спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлого сплинув 11.03.2023 року. А заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , позивач подала нотаріусу тільки 17.06.2025р., в позовній заяві, позивачка окрім того, що оформленню документів щодо прийняття спадщини покійного перешкоджала її відсутність на території України, в тому числі у Чернівецькій області, не вказала причин пропуску строку для прийняття спадщини, які суттєво вплинули на своєчасне звернення в нотаріальну контору з відповідною заявою, оскільки позивачем взагалі не надано доказів про її перебування за межами України та про те, що їй не було відомо про смерть спадкодавця до 2025р. У зв`язку із наведеним просила відмовити у задоволенні позову.

23.09.2025 року представником позивача подано відповідь на відзив в якому вказано, що ОСОБА_1 дізналася про те, що дядькові належала частка у житловому будинку по АДРЕСА_1 лише коли почала оформлювати спадщину після смерті мами. Адже у вказаному будинку проживала тільки мама позивачки, тільки вона доглядала за будинком, сплачувала комунальні послуги, робила поточний ремонт тощо. Дізнавшись про наявність частки у ОСОБА_3 у спірному житлі, ОСОБА_1 одразу зв?язалась із сім?єю покійного дядька, яка проживає в США. І тоді родичі повідомили, що спадщину після смерті ОСОБА_3 вони не приймали і не претендують на його часту у житловому будинку по АДРЕСА_1 . І за деякий час підготували свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , та заяви про відмову від спадщини, із їх апостилюванням та надсиланням до України. Одразу після отримання всіх документів ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса, однак строк на прийняття спадщини вже минув.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилась спрямувала на адресу суду клопотання в якому просила розглянути справу у їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі просить його задовольнити.

Представник відповідача спрямувала на адресу суду заяву в якій просить відмовити у задоволенні позову, а розгляд справи проводити у її відсутності.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Із копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6-7)

Батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_10 та ОСОБА_2 , що вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 . (а.с.9)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що встановлено із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 . (а.с.20).

Згідно повідомлення №39/01-16 від 17.06.2025 року приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвої Н.В., ОСОБА_1 повідомлено, що нею пропущений строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , і рекомендовано звернутись до суду із заявою для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Також надано витяг із спадкового реєстру в якому вказано, що після смерті ОСОБА_3 відомості у спадковий реєстр не вносились і спадкова справа не заводилась. (а.с. 9-10)

Із копії свідоцтва про смерть виданого офісом клерка-реєстратора округу Плейсер Оберн, Каліфорнія встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11)

ОСОБА_8 заявою адресованою органам нотаріату України , повідомляє про те, що він як спадкоємець першої черги після смерті батька ОСОБА_3 відмовляється від спадщини на частину будинку яка йому належала в м. Чернівці і не заперечує проти прийняття спадщини на вказану частку будинку племінницею його батька ОСОБА_1 ( а.с.15) Аналогічного змісту заяви подали дружина покійного - ОСОБА_5 , син - ОСОБА_6 , син ОСОБА_7 (а.с.12-14)

Згідно копії свідоцтва про спадщину за законом виданого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В.Г., встановлено, що ОСОБА_1 25.11.2023 року отримала у спадщину 5/6 часток житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.21)

У відповідності до ст.1217ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

У силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

Згідно із ст.ст.1268-1270ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Як було встановлено судом, приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Н.В., 17.06.2025 року ОСОБА_1 було повідомлено, що нею пропущений строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 на частину житлового будинку по АДРЕСА_1 , з причин не дотримання встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України строку подачі заяви до нотаріуса.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

У той же час, відповідно до ст.ст.1273-1275 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву.

Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виходячи з вище викладеного, можна зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця і залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини.

Так, для прийняття спадщини спадкоємцю, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування.

У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом чи за законом слід подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування.

При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.

Відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 Цивільного кодексу України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини суд визнав поважними.

ОСОБА_1 просить встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 3 (три) місяці.

Причиною пропуску строку на прийняття спадщини позивач вказує те, що дізналася про те, що дядькові ОСОБА_3 належала частка у житловому будинку по АДРЕСА_1 лише коли почала оформлювати спадщину після смерті мами. Дізнавшись про наявність частки у ОСОБА_3 у спірному житлі, ОСОБА_1 одразу зв?язалась із сім?єю дядька, які проживають в США. І тоді родичі повідомили, що спадщину після смерті ОСОБА_3 вони не приймали і не претендують на його часту у житловому будинку по АДРЕСА_1 . І підготували свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , та заяви про відмову від спадщини, із їх апостилюванням та надсиланням до України. Позивач вважає, що причини пропуску нею строку для подачі заяви про прийняття спадщини є вагомими та строки підлягають поновленню.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати «свободу заповіту» як фундаментальний принцип спадкового права (постанова Верховного Суду України від 6 вересня 2017 року у справі №6-496цс17). Під свободою заповіту слід розуміти, в тому числі, право заповідача на визначення майбутньої юридичної долі свого майна на свій розсуд.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17.

Отже, на переконання суду, наведена позивачем причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважною для надання судом додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки перебування дядька ОСОБА_3 за кордоном та його смерті в США призвело до неможливості вчасно подати заяву про прийняття спадщини у строк, передбачений статтею 1270 Цивільного кодексу України.

Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд також керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

Відмова у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини позбавить позивача прав на майно, та призведе до передачі цього майна громаді міста як відумерлої спадщини.

При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.10,11,12,13,141,259,263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Надати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКП НОМЕР_4 ), додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , терміном у один місяць з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Танасійчук Н.М.