Справа № 559/4629/24
Провадження № 2/559/283/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року місто Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі головуючої судді Жуковської О.Ю., за участі секретаря судового засідання Окренець Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції сторін.

1.1 Представник ТзОВ "Діджи Фінанс» звернувся у суд з позовом Гайдарова О.В. про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 23.07.2021 в особистому кабінеті ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» подав заяву на отримання кредиту, таким чином 23.07.2021 відповідач уклав Договір споживчого кредиту з ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» (первісний кредитор), відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в розмірі 5900 грн. Товариство належним чином виконало умови Договору надавши позичальнику грошові кошти. 05.09.2022 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» права грошової вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором щодо відповідача. ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» змінило назву на ТОВ «Компані Інвест Фінанс». Позивач зазначає, посилаючись на вимоги чинного законодавства, що у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань утворилася заборгованість у розмірі 21 177,46 грн., яку і просив стягнути з відповідача, а також судові витрати у справі.

1.2 Відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно якого вказує, що позовні вимоги визнає частково, а саме в частині тіла кредиту та відсотків, нарахованих в межах строку дії кредиту, а саме з 21.07.2021 по 22.08.2021 у розмірі 5900 грн. сума виданого кредиту та 2017,80 нараховані відсотки. Всі подальші нарахування вважає незаконними і такими, що не підлягають стягненню. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, зазначає, що понесення таких витрат у заявленому розмірі є недоведеним та завищеним, не спів мірним із складністю виконаних робіт та наданих послуг. Вважає, що такі витрати не можуть перевищувати 3000 грн. Також, вважає, що позивач звернувся до суду із даним позовом із пропуском строку, тому мають бути застосовані строки позовної давності, які минули22.08.2024 а позов подано до суду 03.12.2024.Тому просить відмовити у позові.

1.3 Представник позивача подав відповідь на відзив, згідно якої вважає відзив безпідставним та необгрунтованим. Вказує, що відповідно до п. 1.1 спеціальних умов первинний строк кредиту становить 30 днів, проценти за цей час становлять 2017,80 грн. Однак, відповідно до п. 2.3 спеціальних умов, у випадку користування кредитом понад строк за умови відсутності чинних угод про продовження, особливі умови втрачають силу, застосовується базова процентна ставка, а проценти нараховані підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою. Оскільки відповідач 22.08.2021 кредит в сумі 5 900,00 грн. не повернув, а продовжував користуватися кредитними коштами, то ТОВ «КОМПАНІ ІНВЕСТ ФІНАНС» здійснило нарахування процентів відповідно до умов п.п. 1.1.3, 1.1.4, 2.3 Спеціальних умов № 1 від 23.07.2021 до Договору кредитної лінії № 72777 від 23.07.2021 та вимог ст. 1054 ЦК України за ставкою 1,14 % на день (в межах встановленого договором строку кредитування) та 2,14 % на день (поза межами встановленого договором строку кредитування), і таке нарахування відповідає вимогам ЦК України та умовам Кредитного договору. Щодо строку позовної давності зазначає, що такі позивачем не пропущено, оскільки з 11.03.2020 до 30.06.2023 на території України діяв карантин, та строки було продовжено, а з 24.02.2024 у зв`язку із введенням воєнного стану, перебіг строку позовної давності було зупинено. Також позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 грн. Тому вважає позовні вимоги обґрунтованими т просить їх задовольнити у повному обсязі.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 17.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. 26.02.2025 ухвалою суду було задоволено клопотання позивача про витребування доказів і отримано інформацію.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 23.07.2021 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №1, відповідно до умов якого Товариство зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі 5900 грн. строком на 30 днів. Процентна ставка 1,14% в день, базова процентна ставка 2,14% в день. Сторони погодили графік платежів, згідно якого термін платежу 22.08.2021. Загальна вартість кредиту складає 7917,80 грн. та включає в себе: проценти за користування кредитом в розмірі 2017,80 грн. та тіло кредиту у розмірі 5900 грн. (а.с.24-30).

Даний Договір підписаний порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Отримання ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 5900 грн. підтверджується листом АТ «ПУМБ» від 02.08.2024 та Додатком до листа, з якого вбачається, що 23.07.2021 здійснено транзакцію на рахунок № НОМЕР_1 , сума транзакції 5900 грн. (а.с.37-38).

З наданого первісним кредитором розрахунку заборгованості, станом на 21.11.2021 заборгованість відповідача становить 21 117,46 грн.(а.с.17-18).

05.09.2022 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено Договір факторингу №556/ФК-22, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» передає ТОВ «Діджи Фінанс» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (а.с.31-34).

На виконання умов Договору факторингу ТОВ «Діджи Фінанс» сплатило ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» грошові суми у розмірі 1 488 000,00 грн., 744 000,00 грн. та 744 000,00 грн., щ підтверджується відповідними платіжними інструкціями (а.с.47).

Відповідно до Витягу реєстру боржників від 05.09.2022 до Договору факторингу, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором №1 в розмірі 21 117,46 грн., з яких: 5900 грн. - тіло кредиту та 15 277,46 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.12).

Згідно Наказу №15-04-2024-1 від 15.04.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» змінила назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Компані Інвест Фінанс» (а.с.45).

IV. Норми права, які застосував суд.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.

В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Частиною першоюст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг`визначено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Положеннями ч.1, ч.2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З урахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

За змістом ч. 1ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.

У відповідності дост.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положеньст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу.

Зобов`язання, згідно ізст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст.627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.

Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з ч. 2ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

5.1 Суд робить висновок, що 23.07.2021 виникли договірні відносини між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачем у зв`язку з укладенням Договору №1 про надання споживчого кредиту. ОСОБА_1 , будучи вільним в укладенні вказаного кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписав електронним одноразовим ідентифікатором кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Даний договір укладено в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог ст.12 вказаного Закону. ОСОБА_1 отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. ТОВ «Діджи Фінанс» є правонаступником первісного кредитора, що свідчить про належні правові підстави для переходу права вимоги до ОСОБА_1 і товариство вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів, тому суд дійшов висновку про наявність заборгованості відповідача за основним тілом кредиту. Доказів повної або часткової сплати заборгованості за тілом кредиту суду не надано.

5.2 Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення суми заборгованості за відсотками, суд приймає до уваги твердження відповідача та зазначає наступне. На підтвердження наявності заборгованості за відсотками по Кредитному Договору суду наданий Розрахунок заборгованості за період з 23.07.2021 по 22.11.2021. Разом з тим, Договором визначений строк дії Договору - 30 днів, термін внесення платежу - 22.08.2021. Будь яких даних щодо здійснення відповідачем дій для пролонгації вказаного кредиту матеріали справи не містять. Згідно наданого позивачем розрахунку проценти за користування кредитом за період з 23.07.2021 по 22.08.2021 складають 2017,80 грн. З урахуванням наведеного суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення відсотків за користування кредитом підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 2017,80 грн. за 30 днів, що відповідає строку дії кредитного договору.

5.3 Щодо застосування строків позовної давності суд зазначає наступне. Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України). Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Судом встановлено, що строк кредитування становить 30 днів, відтак початок перебігу строку позовної давності необхідно обчислювати з 22.08.2021, який мав би сплинути 22.08.2024. Разом з тим, пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Зазначений карантин введено з 12.03.2020 Постановою Кабінету Міністрів України, який тривав до 30 червня 2023 року. Також, згідно з п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Таким чином, з урахуванням введення карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) 12.03.2020, а також введення воєнного стану в Україні 24.02.2022, строк дії якого продовжено по даний час, 3-річний строк позовної давності, передбачений ст.257 ЦК України, не сплив та був продовжений на строк дії такого карантину, а в подальшому зупинений у зв`язку із введенням воєнного стану, то позивачем позов пред`явлено у межах строку позовної давності.

5.4 У підсумку суд задовольняє позовні вимоги частково.

5.5 Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то і розмір судових витрат в цій справі зі сплати судового збору та на правову допомогу суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно згідно ст. 131, 141 ЦПК України. Судом з`ясовано, що обумовлені ТОВ «Діджи Фінанс» витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. підтверджуються матеріалами справи: Договором про надання правової допомоги 42649746 від 01.04.2024; Додатковою угодою до Договору від 16.09.2024; Детальним описом робіт; Актом про підтвердження надання правничої допомоги від 16.09.2024 та Детальним описом робіт від 16.09.2024 (а.с.10, 19, 21-23,36). Позовні вимоги задоволено судом на 38%, тому з відповідача підлягає стягненню пропорційні сума судового збору в розмірі 920,95 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 2280,00 грн.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 133, 141, 158, 259, 263-265, 354 ЦПК України, 525, 526, 625, 626,629, 63, 633, 1054 ЦК України, ЗУ "Про електронну комерцію", суд -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за Кредитним договором №1 від 23.07.2021 у розмірі 7 917 (сім тисяч дев`ятсот сімнадцять) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 920,95 грн. та 2280,00 грн. витрат на правову допомогу, а разом 3200 (три тисячі двісті) гривень 95 копійок.

В решті в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Рівненського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», 07405, Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 243-А, а/с 897, , IBAN НОМЕР_2 в АТ «Сенс Банк», МФО 300346.

Представник позивача: Романенко Михайло Едуардович, РНОКПП НОМЕР_3 , електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя О.Ю. Жуковська