Провадження № 2-с/638/218/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого за заявою Комунального підприємства « Комплекс з вивозу побутових відходів» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за вивезення побутових відходів, -

встановив:

Адвокат Радигін Євген Станіславович звернувся до Шевченківського районного суду міста Харкова в інтересах ОСОБА_1 із заявою, в якій просить скасувати судовий наказ від 09.09.2025 року по справі № 638/17296/25.

В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що заявник не обґрунтував яке він має право на стягнення заборгованості за вказаний їм у заяві період, не надав належну копію договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості, не надав належних документів, які би підтверджували розмір тарифу за яким позивач має право розраховувати заборгованість, не довів належними та достовірними доказами факт користування ОСОБА_1 послугами за заявлений період.

Суддя, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч.3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено, що 09 вересня 2025 року у цивільній справі № 638/17296/25 Шевченківським районним судом міста Харкова виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Комунального підприємства « Комплекс з вивозу побутових відходів» (, місцезнаходження: м. Харків, пров. Золотий, 4) заборгованості за вивезення побутових відходів, за період з 01.07.2022 року по 30.06.2025 року у розмірі 1689 грн. 84 коп. та судового збору у розмірі 302 грн. 80 коп.

Під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

З матеріалів справи вбачається, що між стягувачем та боржником існує спір про наявність заборгованості, виходячи з того, що боржник із наданим стягувачем розрахунком заборгованості не згодна та заперечує сам факт надання стягувачем послуг з управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2012 наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Відповідно до ч.1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до частини 5 статті 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додається, зокрема, клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (статті 55 Конституції України).

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Враховуючи те, що заява про скасування судового наказу та матеріали справи містять достатні підстави для його скасування, оскільки вбачається спір про право, а зазначені у заяві про скасування судового наказу доводи боржника можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд приходить до висновку, що заява про скасування судового наказу є обґрунтованою, з огляду на що підлягає задоволенню, а судовий наказ від 09 вересня 2025 року у цивільній справі №638/17296/25/25 підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 171 ЦПК України, суддя -

постановив:

Заяву адвоката Радигіна Євгена Станіславовича в інтересах ОСОБА_1 про скасування судового наказу - задовольнити.

Судовий наказ від 09 вересня 2025 року, виданий Шевченківським районним судом міста Харкова у цивільній справі № 638/17296/25 про стягнення з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів» (, місцезнаходження: м. Харків, пров. Золотий, 4) заборгованості за вивезення побутових відходів, за період з 01.07.2022 року по 30.06.2025 року у розмірі 1689 грн. 84 коп. та судового збору у розмірі 302 грн. 80 коп. - скасувати.

Роз`яснити заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.В. Цвірюк