Справа № 707/2287/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі

головуючого - судді Овсієнка І.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

установив:

16.06.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» через представника звернулось до Черкаського районного суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №300024576 від 19.08.2022 у розмірі 40319,24 грн, сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 19.08.2022 між Акціонерним товариством «Банк Форвард» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито рахунок для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості, надано кредит у сумі 28238,50 грн на строк 1097 днів. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов договору. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав грошові кошти в обсязі та у строк, визначені умовами кредитного договору шляхом перерахування в безготівковій формі на рахунок позичальника, що підтверджується випискою.

25.07.2024 АТ «Банк Форвард» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги. Згідно вказаного договору ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Банк Форвард», включно з ОСОБА_1 за кредитним договором №300024576 від 19.08.2022.

Станом на дату відступлення права вимоги, заборгованість відповідача за кредитним договором №300024576 від 19.08.2022 становить 40319,24 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 26109,92 грн; заборгованість за відсотками 14209,32 грн.

Ухвалою Черкаського районного суду від 17.06.2025 справу передано до Смілянського міськрайонного суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01.08.2025 вирішено відкрити провадження за вказаним позовом, розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлений сторонам процесуальний строк для подання письмових заяв по суті справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подала, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило.

Копію ухвали про відкриття провадження в справі отримано відповідачкою 15.08.2025, відтак остання належним чином повідомлена про здійснення судового провадження.

Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного.

19.08.2022 між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 підписано анкету-заяву №300024576, відповідно до умов якої ОСОБА_1 було відкрито поточний рахунок та надано кредит в сумі 28238,50 грн на строк 1097 днів, з 19.08.2022 до 19.08.2025, ставка по кредиту на основну частину боргу 40% річних, ставка на прострочену частину основного боргу 0,00001% річних, разова комісія 0 грн, щомісячна комісія 0 грн.

Відповідно до п. 2.1 анкети-заяви позичальник приймає публічну пропозицію АТ «Банк Форвард» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб та просить відкрити поточний рахунок у гривні.

Згідно з паспортом споживчого кредиту «Реструктуризація», підписаним позичальником 19.08.2022, що сума кредиту 28238,50 грн строком кредитування на 36 міс. Процентна ставка 40% річних, тип процентної ставки фіксована, загальні витрати за кредитом 20680,40 грн, реальна річна процентна ставка 48,18% річних, спосіб надання кредиту безготівковим шляхом (перерахування коштів за дорученням клієнта).

Згідно з розрахунком заборгованості за договором кредиту №300024576 від 19.08.2022, виконаним позивачем, загальна заборгованість складає 40319,24 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту 26109,92 грн; заборгованість за відсотками 14209,32 грн.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначені умовами договору, що підтверджується розрахунком заборгованості, а також виписками по особовому рахунку ОСОБА_1 за періоди з 29.12.2012 до 10.06.2023 та з 11.06.2023 до 24.07.2024.

Виписка про рух коштів по картці відповідно до положень статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, є первинним документом, який підтверджує здійснені по банківському рахунку операції.

25.07.2024 АТ «Банк Форвард» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги.

Згідно вказаного договору та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками АТ «Банк Форвард», включно із ОСОБА_1 за кредитним договором №300024576 від 19.08.2022.

На підтвердження укладення договору факторингу також міститься платіжна інструкція від 23.07.2024, сума 70 122 419,74 грн, номер документа 4170; платник ТОВ «Кредит-Капітал»; отримувач АТ «Банк Форвард».

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором №300024576 від 19.08.2022, на час відступлення права вимоги, непогашена заборгованість перед позивачем становить 40319,24 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 26109,92 грн; заборгованість за відсотками 14209,32 грн, що вбачається із розрахунку заборгованості та підтверджується витягом із реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, а також боржників за такими договорами.

На адресу відповідача направлялася досудова вимоги щодо погашення існуючої заборгованості.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ст. ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ст. 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Посилань на докази сплати відповідачем заборгованості по кредитному договору №300024576 від 19.08.2022 матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються - у разі задоволення позову - на відповідача.

Що стосується вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн, суд зазначає наступне.

На підтвердження відповідних витрат позивача суду надано:

- договір №0206 про надання правової допомоги від 02.06.2025, укладений між позивачем як клієнтом та Адвокатським об`єднанням «Апологет» як виконавцем, відповідно до якого виконавець бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту, адвокатський захист та представництво в обсязі та на умовах, передбачених даним договором;

- акт наданих послуг від 09.06.2025, що стосується надання виконавцем та прийняття клієнтом послуг за договором про надання правничої допомоги №0206 від 02.06.2025 щодо стягнення кредитної заборгованості із ОСОБА_1 ;

-детальний опис наданих послуг за актом №431 за договором №0206 про надання правової допомоги від 02.06.2025, з якого вбачається, що обсяг послуг, наданих виконавцем, складає 6,5 год та включає ознайомлення із матеріалами справи, усну консультацію, погодження правової позиції, складення позовної заяви та подання її до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з тим, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01.08.2019 в справі №915/237/18, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.

Так, у рішеннях ЄСПЛ від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28.11.2002 вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.

Отже, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також, судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

У постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18 та у справі №922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Застосовуючи такий підхід в даній справі, суд не вважає заявлений до відшкодування позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу, відповідним критеріям реальності наданих адвокатських послуг, розумності їх розміру, конкретним обставинам справи з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони. Такий розмір витрат на правничу допомогу є очевидно неспівмірним, хоча і відповідає умовам укладеного договору про надання правової допомоги.

Оскільки справа не належить до категорії складних, не потребує вчинення значної кількості процесуальних дій з боку представника, в даній категорії справ склалася усталена судова практика, справа розглянута в спрощеному проваджені без виклику сторін, то з урахуванням рівня складності вказаної справи, обсягу виконаних робіт (складання типової позовної заяви), враховуючи ціну позову, суд приходить до висновку про стягнення витрат позивача на професійну правничу допомогу з ОСОБА_1 в сумі 3500,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247 ч. 2, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №300024576 від 19.08.2022 в розмірі 40319,24 грн, 2422,40 грн судового збору, 3500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, всього 46241 (сорок шість тисяч двісті сорок одну) грн 64 коп.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», адреса 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 4-й поверх, ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складене 26.09.2025.

Суддя І.В. Овсієнко