Справа № 630/941/25
Провадження № 2/630/409/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2025 року м. Люботин
Люботинський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Сухорукова І.М.
при секретарі Дубровій А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу,
Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 19.08.2025 відкрито провадження у справі та її розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а також про те, що не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. На адресу суду повернувся конверт з поштовим повідомленням з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою», що направлявся ОСОБА_2 . На адресу суду повернувся конверт з поштовим повідомленням з відміткою: «за закінченням терміну зберігання», що направлявся ОСОБА_3 . Відзиву на позовну заяву не подано. Таким чином суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Згідно схеми ДТП та відповіді НПУ, власником автомобіля ВАЗ 2101 д.н. НОМЕР_3 є ОСОБА_5 , на момент ДТП автомобіль застрахований у СК «Уніка» номер поліса 207367702; власником автомобіля «Nissan Leaf» д.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_6 , автомобіль застрахований у ПРАТ «СК «Україна» поліс 206236276.
Згідно до поліса ОСЦПВВНТЗ №207194436, ОСОБА_3 , яка є пенсіонером, забезпечила страхуванням у ПрАТ «ВУСО» автомобіль ВАЗ-2101 д.н. НОМЕР_1 на період з 11.12.2021 по 10.12.2022 року. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду майну визначена у 130000 грн. Також, у даному полісі вказано про зменшення страхового платежу пільговику на 50%.
Згідно до поліса добровільного страхування цивільної відповідальності власника наземного транспорту №825001/4450/0000237 від 21.12.2021, ОСОБА_4 забезпечив страхуванням у ПрАТ «СК «Уніка» автомобіль ВАЗ-2101 д.н. НОМЕР_1 на період з 22.12.2021 по 21.12.2022 року.
Згідно до страхового акту/наказу №00488904 від 29.11.2022, складеного ПрАТ «СК «Уніка», сумою страхового відшкодування потерпілому ОСОБА_6 щодо автомобіля Nissan Leaf д.н. НОМЕР_2 (страхова подія 06.01.2022), є 130000,00 грн і перерахування цих коштів здійснюється на рахунок ПрАТ «СК «ПЗУ «Україна». Страхувальником вказаний ОСОБА_7 на підставі поліса 207367702. Також вказано вжити заходів юридичному управлінню щодо стягнення 50% суми відшкодування у порядку регресу з ПрАТ «СК «ВУСО».
За ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Згідно до п.3 статті 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
За ст.22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно до статті 13.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.
Положеннями статті 38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон № 1961-IV)передбачено, що у разі, якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.
Згідно до частини 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Разом із цим, суд не вбачає виникнення у ПрАТ «СК «ВУСО» права регресної вимоги до страхувальника ОСОБА_3 .
Згідно до матеріалів справи, ОСОБА_3 не являється власником автомобіля ВАЗ 2101 д.н. НОМЕР_1 (за матеріалами ДТП, власником є ОСОБА_9 ). Розмір матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП не перевищив розмір шкоди за полісом №207194436, який уклала ОСОБА_3 .
За цих обставин право регресної вимоги до страхувальника ОСОБА_3 є недоведеним.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 та ч.3 ст. 656 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.
Надані позивачем докази отримання ним права вимоги від ПрАТ «СК «ВУСО» на підставі договору про відступлення права вимоги №26/12/2024 до ОСОБА_2 є належними та допустимими, а тому є доведеним правомірність права вимоги у ФОП ОСОБА_1 на регрес не стягнення страхового відшкодування до винуватця ДТП ОСОБА_2 .
Що стосується витрат позивача на правову допомогу, суд зазначає наступне.
Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК).
Відповідно до положень частини 3 ст. 141 ЦПК України: при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
У постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п. 61 постанови).
Суд враховує критерії, які застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Аналогічні висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04.10.2021 № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 17.01.2024 у cправі №910/2158/23.
У акті приймання-передачі правової допомоги серед інших складових зазначено 3028 грн (1 година) за представництво інтересів позивача у Люботинському міському суді Харківської області, проте адвокат у судовому засіданні участі не проводив та розгляд справи проведено у спрощеному порядку без присутності сторін. Тому, витрати на 3028 грн є надуманими та не відповідають дійсності. Окрім того, дана справа розглядалася у спрощеному позовному провадженні, позов подавався безпосередньо позивачем, а не його представником. Тому, суд вважає реальними витратами на правову допомогу підготовку позовної заяви та збирання доказів шляхом направлення адвокатських запитів. За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, обгрунтованою та пропорційною сумою витрат на правову допомогу, яка була надана у даній справі є 5000 грн.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 1211,20 грн судового збору за подання позову та 45,42 грн судового збору за отримання копій матеріалів справи про адміністративне правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 211, 247, 259, 263, 264, 273, 280-283 ЦПК України, ст.20 Закону України «Про страхування», ст.ст. 3, 13.2, 22.1, 38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 512, 656, 1191 ЦК України -
Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_4 від 04.08.2001, який зареєстрований: АДРЕСА_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) судові витрати, у розмірі 1 211(одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок та 45 (сорок п`ять) гривень 42 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_4 від 04.08.2001, який зареєстрований: АДРЕСА_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 ) витрати на правову допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Сторони:

позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_4 від 04.08.2001, місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_3

Суддя І.М. Сухоруков