Справа № 359/4773/24
Провадження № 2-п/359/39/2025
УХВАЛА

Іменем України

23 вересня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Бокей А.В.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області заяву адвоката Ткачук Анастасії Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошового зобов`язання за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2025 року адвокат Ткачук А.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду з вказаною заявою, якою просить : поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2025 року по справі №359/4773/24; скасувати заочне рішення Бориспіль-ського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2025 року по справі № 359/4773/24 і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Заяву обґрунтовано тим, що 07 лютого 2025 року Бориспільського міськрайонного суду Київської області ухвалено заочне рішення по справі, яким позовні вимоги Позивача були задоволені. Згідно вказаного рішення з Відповідача стягнуто на користь Позивача заборгованість за договором позики від 20 червня 2018 року в розмірі 2 696 823 грн. 12 коп., 15 140 грн. судового збору. Із заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2025 року сторона відповідача категорично не згодна, оскільки суд ухвалив рішення на користь позивача, виключно на підставі тих матеріалів, які були надані позивачем, натомість відповідач не зміг скористатися наданими йому процесуальними правами та надати відзив із викладенням заперечень проти позову. Матеріали справи містять інформацію про те, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно судові повістки повинні були бути відправленими за вказаною адресою. Однак, в електронному судовому провадженні відсутні відскановані документи, що підтверджували би направлення та отримання повісток про виклик відповідача до суду. Крім того, як зазначалося вище, будинок за адресою: АДРЕСА_1 , на момент подання позову, вже не належав відповідачу, адресою проживання останього булла : АДРЕСА_2 , як і місцем отримання кореспонденції. В свою чергу відповідач приїздив на відділення Укрпошти з метою перевірки наявності кореспонденції на своє ім`я, а також здійснював перевірку наявності кореспонденції за місцем реєстрації, однак жодних листів від Бориспільського міськрайонного суду Київської області не отримував. Також звернув увагу на те, що жодних смс-повідомлень та телефонних дзвінків від працівників Укрпошти та/або суду отримано не було, а тому ОСОБА_1 належним чином не був повідомлений про наявність листів на його ім`я, та не міг знати про дати судових засідань по справі. За таких обставин матеріали справи не містять доказів того, що відповідач був належним чином повідомлений про дати судових засідань, адже навіть наявність повернення повістки про виклик до суду не є доказом належного інформування ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи та не свідчить про відмову відповідача від одержання повістки. У зв`язку із цим, розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки є порушенням ст. 129 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідач по справі від незалежних від нього обставин по різним причинам, про які вже описувалося, не отримував судові повістки-повідомлення про судові засідання. Про існування рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області відповідач дізнався від іншого свого кредитора ОСОБА_3 10 серпня 2025 року. Відтак, ОСОБА_1 був позбавлений можливості довести перед судом обґрунтованість своїх заперечень, щодо позову ОСОБА_2 , адже його позов є необгрунтованим та недоведеним. Відтак, судом не було забезпечено принцип змагальності сторін, чим було надано перевагу позивачеві. Відповідач по справі був позбавлений свого законного права на захист своїх цивільних прав та інтересів в суді під час вирішення даної цивільної справи та не мав можливості подати заперечення до позовних вимог стосовно стягнення з нього боргу за договором позики.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість від представника відповідача адвоката ткачук А.В. надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Інші учасники справи про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань до суду не направили.

Суд, дослідивши подану заяву та матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 10 травня 2024 року через систему «Електронний суд» представник позивача адвокат Чвир О.М. звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом, згідно якого просила : стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошове зобов`язання, яке складається з 35 000 доларів США заборгованості за надану позику; 30 450 доларів США - 3% за користування грошовими коштами; 3032,05 доларів США - 3% річних, що еквівалентно 2 696 823,12 грн.

Ухвалою суду від 31 травня 2024 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання з викликом і повідомленням. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

Ухвалою суду від 13 вересня 2024 року закрито підготовче провадження, а справу призначено до розгляду по суті з викликом і повідомленням сторін.

07 лютого 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області ухвалив заочне рішення у справі № 359/4773/24, яким позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 20 червня 2018 року в розмірі у розмірі 2 696 823 (два мільйони шістсот дев`яносто шість тисяч вісімсот двадцять три) гривні 12 (дванадцять) копійок, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 15 140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) гривень 00 (нуль) копійок.

Вказане заочне рішення сторонам направлялося засобами поштового зв`язку Укрпошта, що підтверджується реєстром відправлення рекомендованих листів.

Відповідно ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У відповідності до вимог ч.1, 3 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Частиною 4 ст.287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Заявником не пропущено строку на звернення із заявою про перегляд заочного рішення, оскільки заяву подану в перед-бачений законом строк.

Частиною 1 ст. 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З досліджених матеріалів справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 повідомлявся про відкриття провадження у справі за адресою реєстрації : АДРЕСА_1 . Проте, конверт повернувся на адресу суду із зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою».

Крім того, ухвала про відкриття провадження у вказаній справі була відправлена до ЄДРСР і з якою можна було ознайомитися і отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://bpm.ko.court.gov.ua/sud1005.

В подальшому, відповідач повідомлявся про судові засідання також поштою за адресою реєстрації, а також за клопотанням представника позивача, за допомогою оголошення на офіційному сайті Судової влади.

В свою чергу, доказів того, що відповідач тривалий час не проживає за адресою реєстрації, суду не надано.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 передбачено, що відповідно статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року за № 17-рп/2011 згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином.

Зважаючи на вказане, суд приходить переконання, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дати, час і місце судових засідань у даній справі та не був позбавлений можливості реалізувати передбачені у ЦПК України процесуальні права особисто чи шляхом залучення представника.

Відповідно ч. 1, 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Зважаючи на вказане, суд приходить висновку, що заява адвоката Ткачук Анастасії Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.258-261, 284-289, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Ткачук Анастасії Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошового зобов`язання за договором позики залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що заочне рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку, встановленим ЦПК України. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення.

Ухвала суду є остаточною та, згідно ст. 353 ЦПК України, апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Яковлєва Л.В.