ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Слюсар Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів у загальному позовному провадженні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Фастівської міської ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (далі позивачі) через представника ОСОБА_3 звернулися до Фастівського міськрайонного суду Київської області через систему «Електронний суд» з позовом до Фастівської міської ради Київської області (далі відповідач), в якому просили визнати за ними право власності по 1/8 частини на квартиру АДРЕСА_1 (за кожним), в порядку спадкування за законом після смерті їх матері ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачів ОСОБА_4 , якій належала 1/4 частина квартири АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_4 заповіт не склала. В установлений шестимісний строк ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_2 є таким, що прийняв спадщину, оскільки на час її відкриття проживав зі спадкодавцем. Приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв, оскільки неможливо встановити родинні зв`язки між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (відмінність зазначень їх прізвищ), а також неможливо встановити належність правовстановлюючого документу на частку у праві власності на квартиру спадкодавцеві, що змушує звернутись до суду з даним позовом.

Відзиву на позовну заяву не надходило.

У судове засідання представник позивачів не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у матеріалах справи наявна заява про те, що представник не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як передбачено ч. 1 та ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається у судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Ухвалою суду від 13.08.2025 року відкрито провадження у справів порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, витребувано копії матеріалів спадкової справи після ОСОБА_4

03.09.2025 року на адресу суду надійшли витребувані судом документи.

Ухвалою суду від 10.09.2025 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином ОСОБА_4 , що вбачається із свідоцтва про народження.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , її матір`ю являється ОСОБА_5 .

У встановлений законом строк ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєвої Альони Вікторівни із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

ОСОБА_2 є таким, що прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини був зареєстрований та проживав за однією адресою зі спадкодавцем ОСОБА_4 , а саме, за адресою: АДРЕСА_2 , та протягом встановленого строку не заявив про відмову від спадщини.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 18 липня 1996 року, квартира загальною площею 61,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У будинковій книзі за адресою: АДРЕСА_2 , зазначені ОСОБА_7 , 1945 р.н., ОСОБА_5 , 1945 р.н., ОСОБА_1 , 1978 р.н. та ОСОБА_8 , 1972 р.н.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєвої А.В. від 20.01.2025 року №39/03-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва на частку у праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з тим, що неможливо встановити родинні зв`язки між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а також неможливо встановити належність правовстановлюючого документу померлій ОСОБА_4 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєвої А.В. від 31.07.2025 року №267/02-31, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва на частку у праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з тим, що неможливо встановити належність правовстановлюючого документу померлій ОСОБА_4 .

Стаття 1216 ЦК України передбачає те, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно із ч. 1-3 ст.1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно до статті 1271 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як зазначалось вище, підставами для відмови у видачі позивачам свідоцтв про право на спадщину за законом на квартиру стали неможливість встановити родинні зв`язки між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а також неможливість встановити належність правовстановлюючого документу померлій ОСОБА_4 , оскільки у свідоцтві про право власності на житло зазначено власника ОСОБА_5 .

У даному випадку дійсно має місце відмінність зазначень прізвищ « ОСОБА_9 » та « ОСОБА_10 » у документах, які мають значення для видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, а саме, у свідоцтві про народження позивача ОСОБА_1 матір`ю значиться ОСОБА_5 , у свідоцтві про народження позивача ОСОБА_2 матір`ю вказана ОСОБА_4 , у свідоцтві про право власності на житло співвласником квартири вказана ОСОБА_5 , хоча у свідоцтві про смерть вказано як ОСОБА_4 .

Згідно висновку експерта №15971 за результатами лінгвістичного (мовознавчого) дослідження за заявою ОСОБА_1 , підготовленого 30 червня 2025 року, прізвище ОСОБА_9 і ОСОБА_10 лінгвістично ідентичні, оскільки становлять орфографічні варіанти того самого прізвища, українського за походженням. Згідно із чинним українським правописом, нормативною формою цього прізвище є ОСОБА_9 .

У відповідності до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Прецендента практика ЄСПЛ містить принцип «належного урядування». Цей принцип,як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskalv. Poland), п. 73).

Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia).

Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу.

Таким чином, під час розгляду справи дійсно встановлено, що ОСОБА_1 є донькою померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , якій належала 1/4 частина квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що у рівних частках успадкували її діти позивачі у справі.

Враховуючи наведені обставини, беручи до уваги неможливість у позасудовому порядку оформити право власності на будинок, а також ту обставину, що позивачі є єдиними спадкоємицями майна свої матері, якій належала 1/4 частина квартири, суд прийшов до висновку про можливість задоволення даного позову та визнання за позивачами в порядку спадкування за законом право власності по 1/8 частин квартири, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого володіння майном.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 6, 16, 355, 369, 370, 377, 1216, 1218, 1220,1268, 1269, 1271 ЦК України, ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 60, 76-81, 211, 223, 258, 263, 264, 265, 268, 352 ЦПК України , -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Фастівської міської ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно, - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_4 , що ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Позивачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Фастівська міська рада Київської області, , адреса: Київська обл., м. Фастів, площа Соборна, буд. 1.

Суддя: Н.А. Осаулова

Рішення виготовлено 22.09.2025 року