Справа № 301/822/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" вересня 2025 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючої Даруда І.А., при секретарі Сатін Н.М., за участі представника позивача Карабиньош І.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Іршавської міської ради Закарпатської області про визнання права власності у порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Іршавського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до Виконавчого комітету Іршавської міської ради Закарпатської області про визнання права власності у порядку спадкування, стверджуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла спадкодавець (мати позивача) ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть.

На випадок своєї смерті вона склала заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Ільницької сільської ради О.М.Шестак, 21.12.2011 року за реєстровим № 426 в книзі запису для нотаріальних дій, відповідно до якого ОСОБА_1 успадковує після смерті спадкодавця ОСОБА_2 все її майно, де б воно не було і з чого воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй і на що вона за законом матиме право.

Після смерті матері відкрилася спадщина на все її майно. До складу спадщини входить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 власником якого згідно договору купівлі продажу квартири посвідченого 20.05.1993 року секретарем Ільницької селищної ради народних депутатів Г.В.Завальник, за реєстровим номером № 71 була покійна матір ОСОБА_2 , оригінал якого втрачений.

В зв`язку з цим, позивач не має можливості як спадкоємець за законом оформити у встановленому законом порядку своє право власності на спадкове майно та отримати свідоцтво про право на спадщину, а тому вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем за заповітом покійної матері ОСОБА_2 , що стверджується записом про матір у свідоцтві про народження (копія додається) відповідно до ст.ст. 1222, 1223 ЦК України є спадкоємцем за заповітом.

Згідно довідки від 07.03.2025 року за вих. № 04.4-18/175 виданої старостою села Ільниця Іршавської міської ради на день смерті спадкодавця ОСОБА_2 в спадковій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 разом з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований.

Інших осіб, які б претендували на майно після смерті спадкодавця, в тому числі осіб які мають право на обов`язкову частку в спадковому майні немає, так як батько позивача, чоловік спадкодавця ОСОБА_3 , помер ще ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується відповідним свідоцтвом про смерть.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, натомість подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, а справу просив розглянути без його участі.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Карабиньош І.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд такі задовольнити.

Представник відповідача виконавчого комітету Іршавської міської ради Закарпатської області в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно і належним чином. Натомість, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши представника позивача - адвоката Карабиньоша І.І., всебічно та в повному обсязі дослідивши матеріали справи прийшов до наступних висновків.

Судом під час судового засідання було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла спадкодавець (мати позивача) ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть. (а.с. 15)

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на все її майно. До складу спадщини входить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 власником якого згідно договору купівлі продажу квартири посвідченого 20.05.1993 року секретарем Ільницької селищної ради народних депутатів Г.В.Завальник, за реєстровим номером № 71 була покійна матір ОСОБА_2 , оригінал якого втрачений.(а.с.23-26)

На випадок своєї смерті спадкодавець склала заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Ільницької сільської ради О.М.Шестак, 21.12.2011 року за реєстровим № 426 в книзі запису для нотаріальних дій, відповідно до якого ОСОБА_1 успадковує після смерті спадкодавця ОСОБА_2 все її майно, де б воно не було і з чого воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй і на що вона за законом матиме право.(а.с. 17)

Однак, приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Ожеледа П. М. позивача було повідомлено про неможливість юридичного оформлення за ним спадкових прав після смерті матері ОСОБА_2 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Натомість, суд встановив, що згідно довідки, що видана Іршавською міською радою за № 04.4-18/687 від 25.07.2025 року, спадкоємець ОСОБА_4 , проживав разом із спадкоавцем ОСОБА_2 до дня її смерті.

Отже, суд встановив, що ОСОБА_1 , будучи сином спадкодавця та спадкоємцем за заповітом покійної матері ОСОБА_2 , що стверджується записом про матір у свідоцтві про народження (а.с.18) відповідно до ст.ст. 1222, 1223 ЦК України є спадкоємцем за заповітом.

На підставі чого, суд погоджується з твердженнями позивача про те, що він спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 проживав за одною адресою разом із покійною матір`ю на день відкриття спадщини і не відмовився від прийняття спадщини, а отже, прийняв спадщину.

Також, судом було встановлено, що інших осіб, які б претендували на майно після смерті спадкодавця, в тому числі осіб які мають право на обов`язкову частку в спадковому майні - не має.

Отже, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем відкритої спадщини на вищевказане спадкове майно.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд бере до уваги те, що відповідачем Іршавською міською радою, не надано до суду жодних заперечень, проти задоволення позову чи письмових доказів, які б спростовували доводи позивача.

Зважаючи на те, що надані позивачем докази є належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, при цьому, судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, внаслідок ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог, тому на переконання суду позовні вимоги викладені в даній позовній заяві підлягають до задоволення в повному обсязі.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 83, 175, 177, 184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 392, 1216, 1220, 1223 , 1268 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Іршавської міської ради Закарпатської області про визнання права власності у порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності в цілому на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І. А. Даруда