СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-о/759/363/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Кравченка Ю.В., за участю секретаря судового засідання Бондарчук М.І., за участю заявниці, ОСОБА_1 , заінтересованої особи, ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про відвід судді Святошинського районного суду міста Києва Кравченка Ю.В. від розгляду справи за заявою ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ

У провадженні Святошинського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа № 759/21916/24 за заявою ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису.

22 вересня 2025 року, до початку судового засідання, до суду надійшла заява ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Кравченка Ю.В. від розгляду цієї справи.

Заява обґрунтована тим, що:

- 15 вересня 2025 року суд постановив ухвали про відмову в задоволенні заяви представника заінтересованої особи про закриття провадження у справі та про відмову в задоволенні клопотання про витребування інформації про місце проживання, перебування, навчання, інших місць частого відвідування заявниці та дитини;

- суддя має сформовану позицію щодо вказаної справи, тому не може бути об`єктивним і безстороннім;

- суддя зневажливо ставиться до людей похилого віку, зокрема до заінтересованої особи, по що свідчить його поведінка в судових засіданнях, відмові в задоволенні клопотань непроголошення рішень в судових засіданнях.

У судовому засіданні заінтересована особа заяву про відвід підтримала, просила її задовольнити.

Заявниця в судовому засідання просила в задоволенні заяви відмовити через її необґрунтованість. Зазначила, що доводи заяви зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями судді, подання такої заяви спрямоване на затягування розгляду справи.

Вислухавши учасників справи та дослідивши заяву про відвід, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ст. 36 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи

правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

За змістом ч. 3, 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (п.5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (частина третя статті 40 ЦПК України).

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (частина 11 статті 40 ЦПК України).

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Зазначена мета корелюється з положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), у якій визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В аспекті застосування наведених норм, варто зауважити, що жодна норма національного права України не визначає змісту нормативної конструкції «неупередженість (безсторонність) судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості слід керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У постанові від 19.07.2023 у справі № 990/53/23 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «за усталеною практикою ЄСПЛ, обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції слід встановлювати згідно з:

а) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що наявність упередженості суду (суддів) повинна визначатися окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

б) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи, і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можна поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого».

У рішенні ЄСПЛ від 09 листопада 2009 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Отже, для встановлення підстав для відводу слід констатувати наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних складових неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про особисте переконання та поведінку конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та соціальної ради ООН 27 липня 2006 року, № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Як на підставу відводу судді Кравченка Ю.В. ОСОБА_2 , серед іншого, послалася на те, що суддя зневажливо поставився до неї як до людини похилого віку. Утім будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин ОСОБА_2 не надала. Саме по собі твердження про зневажливе ставлення до сторони у справі, суб`єктивний розгляд справи з перевагою для іншої сторони не підтверджує заінтересованість судді і не свідчить про його упередженість

Інші доводи заінтересованої особи зводяться до її незгоди з ухваленими суддею процесуальними рішеннями, що відповідно до приписів ЦПК України не свідчить про необ`єктивність судді і не може бути підставою для його відводу.

З огляду на викладене, в задоволенні заяви про відвід суд відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 36, 39, 40, 258-261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Святошинського районного суду міста Києва Кравченка Ю.В. від розгляду справи за заявою ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повна ухвала суду складена 29 вересня 2025 року

Суддя Ю.В. Кравченко