Справа № 212/8893/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючої судді Швець М. В., за участі секретаря судового засідання Терещук М. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив таке.

131 липня 2025 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позову зазначено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 18.06.2016 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спір про місце проживання дитини - відсутній. На початку липня 2023 року подружжя припинило шлюбні відносини через різні погляди на сімейне життя, цінності, систематичні сварки. Спору про поділ майна між подружжям немає. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер, збереження шлюбу суперечить його інтересам.

У заяві від 22.08.2025 позивач просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач 15.09.2025 через систему «Електронний суд» надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі; зазначила, що не заперечує проти розірвання шюбу.

Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд скористався своїм правом, обумовленим ч. 6 ст. 259 ЦПК України, та відклав складання повного тексту рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 червня 2016 року, мають спільну неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про шлюб та про народження дитини (а. с. 4, 5).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, висновки суду.

Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Зважаючи на це, визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а натомість відповідає інтересам і волі обох з подружжя.

Що стосується інтересів їхньої неповнолітньої дитини, то слід зазначити таке. Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння; вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Атмосферу любові практично неможливо забезпечити дитині в сім`ї, де батько й мати не бажають жити разом, мають проблеми у відносинах між собою та не хочуть зберігати шлюб. Тому збереження шлюбу сторін за умов їх небажання його зберігати суперечить також інтересам їх дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У цій справі про таку суперечність заявила позивачка.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити.

Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечив проти заявлених до нього позовних вимог, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

У відповідності із ч. 3 ст. 105, ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. 4 5, 7 13, 81 82, 259, 263 - 265, 268 , 273, 354, 355, суд

вирішив таке.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 18 червня 2016 року, зареєстрований Жовтневим районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 284.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Рішення суду складено та підписано 26 вересня 2025 року.

Суддя: М. В. Швець