Справа № 372/1395/24
Головуючий у суді першої інстанції: Сташків Т.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.

при секретарі Шпирук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги адвоката Панича Олексія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , та адвоката Галенка Олега Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 березня 2025 року, ухвалене у м. Обухів, у складі судді Сташків Т.Г., повний текст якого складено 24 березня 2025 року, у справі № 372/1395/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації половини вартості відчуженого майна, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації половини вартості відчуженого майна. Зазначала, з 01 червня 2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2023 року. В період шлюбу ними придбано автомобіль BMW X6, 2019 року випуску, об`єм двигуна 2993 см, номер кузова НОМЕР_1 . Договір купівлі-продажу № 8047/2022/3495961 від 05.11.2022 року, на підставі якого подружжя придбало вказаний автомобіль, підписаний ОСОБА_2 . З відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві від 22.11.2023 року № 31/26-823аз їй стало відомо, що згідно з даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, вищевказаний транспортний засіб 31.05.2023 року перереєстрований на ім`я ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу №8047/2023/3851435 від 31.05.2023 року. Згідно з Бюлетенем автотоварознавця № 133 від 19.02.2024 року ціна продажу автомобіля становить 2 426 020,00 грн. Оскільки спірний автомобіль був придбаний сторонами під час перебування у шлюбі та є їхньою спільною сумісною власністю, проте, відчужений відповідачем без її згоди, при цьому, кошти, отримані від продажу автомобіля не пішли на потреби сім`ї, тобто, продаж спільного майна здійснено не в інтересах сім`ї, вважає, що вона має право на відповідну грошову компенсацію вартості відчуженого майна. З урахуванням викладеного та заяви про збільшення позовних вимог, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію половини вартості відчуженого автомобіля марки BMW X6, 2019 року випуску, об`єм двигуна 2993 см, номер кузова НОМЕР_1 , в сумі 4 000 000,00 грн.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 24 березня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 400 000,00 грн. грошової компенсації половини вартості відчуженого майна: автомобіля марки BMW X6, 2019 року випуску, об`єм двигуна 2993 см, номер кузова НОМЕР_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 312,82 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду адвокат Панич О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу. Просив рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що спірний автомобіль придбано відповідачем в період перебування у шлюбі з позивачкою за спільні сумісні кошти, а тому доводи відповідача про те, що вказаний автомобіль було придбано ним за його власні кошти, отримані нібито за розпискою від 01.11.2022 року, є необґрунтованими. Крім того, надана відповідачем розписка виготовлена ним самостійно, в односторонньому порядку, що свідчить про неналежність, недопустимість і недостовірність її як доказу по справі. Також зазначає, що надані відповідачем звіти про оцінку майна, згідно яких вартість спірного автомобіля становить 800 000,00 грн., є неналежними та недопустимими доказами вартості відчуженого автомобіля, оскільки не є висновками експертів відповідно до вимог ч. 2 ст. 76 ЦПК України. Крім того, станом на день ухвалення оскаржуваного рішення суду строк дії звітів про оцінку автомобіля сплив, а тому суд першої інстанції не мав жодних правових підстав для покладення їх в основу судового рішення. До того ж, звіт про оцінку майна від 20.06.2024 року, складений оцінювачем ОСОБА_4 , яка на день його складання була позбавлена кваліфікаційного свідоцтва оцінювача та, відповідно, не мала права його складати, що також свідчить про неналежність даного доказу. Визначаючи грошову компенсацію у розмірі 400 000,00 грн., суд першої інстанції безпідставно залишив поза увагою, що згідно висновку судового експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № ВЕ-09/24 від 22.03.2024 року вбачається, що середня ринкова вартість автомобіля BMW X6, 2019 року випуску станом на дату проведення експертизи становить 2 993 442,15 грн. і що відповідач відчужив даний автомобіль за 8 000 000,00 грн. Відтак, позивачка має право на грошову компенсацію половини вартості відчуженого автомобіля в розмірі 4 000 000,00 грн. При цьому, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідно до копії договору купівлі-продажу транспортного засобу від 31.05.2023 року №8047/2023/3851435, ОСОБА_2 продав спірний автомобіль за 8 000 000,00 грн. і лише після того, як ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, ОСОБА_2 звернувся до Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві із заявою про внесення змін до ціни даного договору шляхом її зменшення з 8 000 000,00 грн. до 800 000,00 грн. Тобто ОСОБА_2 з метою введення суду в оману та з метою ухилення від сплати ОСОБА_1 реальної вартості половини вартості відчуженого автомобіля у 2024 році вніс зміни у ціну договору.

Також, не погоджуючись з рішенням Обухівського районного суду Київської області від 24 березня 2025 року, адвокат Галенко О.М., який діє в інтересах ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу. Просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що спірний автомобіль є особистою приватною власністю відповідача, оскільки придбаний ним після фактичного припинення шлюбних відносин сторін. Так, не дивлячись на те, що шлюб офіційно розірвано тільки 22.02.2024, протягом останніх 5 років сімейне життя між сторонами почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та виїзду на початку повномасштабного вторгнення у березні 2022 року позивачки з дітьми за кордон. З того часу сторони разом не проживали і не вели спільного господарства та бюджету. Вказана обставина зокрема підтверджується постановою Київського апеляційного суду від 22.02.2024 року у справі №752/11106/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, в якій встановлено, що ОСОБА_1 не надала будь-яких належних та допустимих доказів на спростування того, що, зокрема, останні півтора року (тобто з початку 2022 року, враховуючи дату подання позову про розірвання шлюбу) сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а спілкування стосується лише потреб і інтересів дітей. З огляду на вищевикладене, кошти та майно, які набував відповідач після фактичного припинення шлюбних відносин (з березня 2022 року) з позивачкою є особистою приватною власністю відповідача, а тому автомобіль - BMW X6, 2019 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , придбаний ним в кінці 2022 року та проданий в середині 2023 року, був саме особистою приватною власністю відповідача, а не спільною сумісною власністю подружжя. Крім того, кошти, за які відповідачем було придбано спірний автомобіль, були надані йому у позику ОСОБА_5 , у розмірі 3 000 000,00 грн., відповідно до розписки від 01.11.2022 року, також є його особистою приватною власністю. Наголошує на тому, що договір позики від 01.11.2022, укладений з метою купівлі вищевказаного автомобіля, як і договір купівлі-продажу цього автомобіля від 05.11.2022, укладалися не в інтересах сім`ї, а у власних інтересах відповідача. Водночас, позивачка будь-яких доказів того, що у придбання спірного автомобіля було вкладено її кошти та в якій сумі, суду не надала, а сам лише факт того, що сторони в той час перебували у зареєстрованому шлюбі, за наведених відповідачем обставин, не свідчить про належність цього майна до спільної сумісної власності подружжя. Звертає увагу на те, що 18.03.2025 представником відповідача було подано зустрічну позовну заяву із заявою про поновлення строків подання зустрічного позову в межах даної справи, однак, в порушення вимог процесуального законодавства, в оскаржуваному рішенні суду відсутні відомості щодо подачі відповідачем зустрічного позову, як і відсутні відомості щодо відповідного рішення суду, прийнятого за результатами розгляду зустрічного позову. Натомість судом першої інстанції встановлено, що під час розгляду даної справи відповідачем не заявлялись вимоги про стягнення з позивачки частини коштів, внесених у рахунок виконання зобов`язання з погашення заборгованості за позикою, що не відповідає дійсним обставинам справи та матеріалам, що містяться у справі, з огляду на подання представником відповідача зустрічного позову.

Адвокат Панич О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав відзив на апеляційну скаргу адвоката Галенка О.М., подану в інтересах ОСОБА_2 .Просив скаргу залишити без задоволення.

Адвокат Галенко О.М., який діє в інтересах ОСОБА_2 , подав відзив на апеляційну скаргу адвоката Панича О.В., подану в інтересах ОСОБА_1 . Просив скаргу залишити без задоволення.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 та її представник адвокат Панич О.В. апеляційну скаргу, подану останнім подану в інтересах ОСОБА_1 підтримали, просили її задовольнити з наведених у них підстав. Проти доводів апеляційної скарги адвоката Галенка О.М., поданої в інтересах ОСОБА_2 ,заперечували.

ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Адвокат Натина А.О., який діє в інтересах ОСОБА_2 подав клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з його хворобою, на підтвердження чого надав суду копію довідки №176, проте вказана копія довідки є нечитабельною, зокрема, з неї не можна встановити якою установою вона видана. Крім того адвокат Натина А.О. не був позбавлений можливості приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. В свою чергу, ОСОБА_2 також не був позбавлений можливості особисто з`явитися в судове засідання,а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності та відсутності його представника.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга адвоката Панича О.В., подана в інтересах ОСОБА_1 ,не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга адвоката Галенка О.М., подана в інтересах ОСОБА_2 , підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 01.06.2007 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис № 540 (т.1, а.с. 17).

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26.10.2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 22.02.2024 року, у справі №752/11106/23, задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 01.06.2007 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 540, розірвано (т.1, а.с. 18-19).

05 листопада 2022 року в Територіальному сервісному центрі МВС № 8047 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 8047/2022/3495961, відповідно до якого ОСОБА_2 придбав автомобіль BMW X6, 2019 року випуску, об`єм двигуна 2993 см, номер кузова НОМЕР_1 , вартість якого за домовленістю сторін становила 3 000 000,00 грн. (т.1, а.с. 85).

31 травня 2023 року в Територіальному сервісному центрі МВС № 8047 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 8047/2022/3495961, відповідно до якого ОСОБА_2 продав автомобіль BMW X6, 2019 року випуску, об`єм двигуна 2993 см, номер кузова НОМЕР_1 , вартість якого за домовленістю сторін становила 800 000,00 грн. (т.1, а.с. 85).

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 22.03.2024 року № ВЕ-09/24, наданим ОСОБА_1 , середня ринкова вартість автомобіля BMW X6, 2019 року випуску, об`єм двигуна 2993 см, номер кузова НОМЕР_1 , станом на дату проведення оцінки становить 2 993 442,15 грн. (т.1, а.с. 67-76).

Відповідно до звіту про оцінку майна від 30.05.2023 року, наданим ОСОБА_2 , ринкова вартість автомобіля марки BMW X6, 2019 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 станом на дату оцінки становить 800 120,00 грн.

Згідно зі звітом про оцінку майна від 20.06.2024 року, наданим ОСОБА_2 , ринкова вартість автомобіля марки BMW X6, 2019 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 станом на дату оцінки становить 801 567,00 грн.

Листом Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві від 09.04.2024 року №31/26-1201 на виконання ухвали Обухівського районного суду Київської області від 15.03.2024 року надіслано завірені копії договорів купівлі-продажу від 05.11.2022 року №8047/2022/3495961 та від 31.05.2023 року № 8047/2023/3851435, укладених в ТСЦ № 8047 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС), що стали підставою для перереєстрації на нового власника транспортного засобу марки BMW X6, 2019 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 .

Згідно з довідкою Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві від 08.05.2024 року № 31/26-89-22 відповідно до даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів громадянином ОСОБА_2 відчужений транспортний засіб марки BMW X6, 2019 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу від 31.05.2023 року №8047/2023/3851435, де помилково вказана вартість 8 000 000,00 грн., станом на 08.05.2024 року в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів вартість зазначеного транспортного засобу в договорі купівлі-продажу від 31.05.2023 року № 8047/2023/3851435 вказана 800 000,00 грн. у відповідності до корегувань, які були здійснені на підставі заяв продавця і покупця.

ОСОБА_1 порушила перед судом питання про стягнення із ОСОБА_2 на її користь грошової компенсації половини вартості відчуженого автомобіля марки BMW X6, 2019 року випуску, об`єм двигуна 2993 см, номер кузова НОМЕР_1 , в сумі 4 000 000,00 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 тастягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 400 000,00 грн. грошової компенсації половини вартості відчуженого майна: автомобіля марки BMW X6, 2019 року випуску, об`єм двигуна 2993 см, номер кузова НОМЕР_1 .

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 2 ст. 60 СК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Відповідно до частини 3 статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, зокрема гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 4 ст. 65 Сімейного кодексу визначено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Частиною 1 ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з ст. 71 СК України якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до змісту вказаних норм у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними.

Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості (ст. ст. 77-78 ЦПК України) і це є її процесуальним обов`язком (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).

Згідно частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте ними до шлюбу; майно, набуте ними за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно набуте ними за час шлюбу, але за кошти, які належали їм особисто; житло, набуте ними за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 про стягнення із ОСОБА_2 400 000,00 грн. грошової компенсації половини вартості відчуженого майна: автомобіля марки BMW X6, 2019 року випуску, об`єм двигуна 2993 см, номер кузова НОМЕР_1 , суд першої інстанції виходив з того, що вказаний автомобіль було придбано та відчужено ОСОБА_2 під час перебування сторін у шлюбі, а відтак вказане майно є їх спільною сумісною власністю.

Разом з тим, сам по собі факт придбання спірного майна в період зареєстрованого шлюбу не є безумовною підставою для надання такому майну статусу спільної сумісної власності подружжя. Зокрема, придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. При цьому визначальне значення є встановлення обставин щодо мети та джерела придбання такого майна.

Ухвалюючи рішення у даній справі, суд першої інстанції не з`ясував у повному обсязі вказаних обставин та не надав належної оцінки наведеним сторонами доводам та наданим ними доказам.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2007 року. Зареєстрований сторонами шлюб був розірваний за рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26.10.2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 22.02.2024 року у справі №752/11106/23.

Спірний транспортний засіб марки «BMW X6», 2019 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , був придбаний ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 8047/2022/3495961, укладеному ним з ОСОБА_6 05 листопада 2022 року та вже 31 травня 2023 року був проданий ОСОБА_3 .

При цьому, як було встановлено, з початку2022 року між сторонами було фактично припинено шлюбні відносини і вони не вели спільного господарства, побуту та проживали окремо, що встановлено постановою Київського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року у справі №752/11106/23 про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Так, у вказаній постанові зазначено, що, звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу ОСОБА_2 зазначав, що спільне життя з ОСОБА_1 не склалося з причин різних поглядів на життя, відсутності взаєморозуміння. Так, останні п`ять років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов`язань одного перед іншим. Останні півтора року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спілкування стосується лише потреб і інтересів дітей. Відповідно до ст.ст. 76-81 ЦПК України ОСОБА_1 не надала будь-яких належних та допустимих доказів на спростування доводів позовних вимог.

Вищезазначена постанова Київського апеляційного суду набрала законної сили та не скасована, а отже, враховуючи, що вона стосується тих же сторін, викладені в ній обставини відповідно до ст. 82 ЦПК України мають враховуватися при розгляді даної справи.

Також, як зазначав ОСОБА_2 , з початком повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну ОСОБА_1 разом із дітьми виїхала на постійне проживання до Словаччини та повернулася в Україну лише в травні 2023 року. В свою чергу,ОСОБА_2 залишився проживати в Україні, що визнавалося також і ОСОБА_1 , а тому відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України такі обставини не потребують доказування.

В самій позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що з травня 2023 року вона разом з дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в той час як відповідач ОСОБА_2 проживав та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Заявляючи вимоги про стягнення грошової компенсації 1/2 частини вартості автомобіля марки «BMW X6», 2019 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , придбаного ОСОБА_2 на підставі договору від 05 листопада 2022 року, тобто, за пів року після виїзду на постійне проживання за кордон, ОСОБА_1 не надала суду жодних доказів на підтвердження збереження ведення нею з ОСОБА_2 спільного господарства, придбання відповідачем спірного автомобіля за спільним рішенням в інтересах сім`ї та за спільні кошти.

В свою чергу, заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 наголошував на тому, що кошти, за які ним було придбано спірний автомобіль, були надані йому у позику ОСОБА_5 , у розмірі 3 000 000,00 грн., відповідно до договору позики від 01.11.2022 року, який він укладав на власний розсуд.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що спірний автомобіль марки «BMW X6», 2019 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 був об`єктом спільної сумісної власності подружжя, в зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації половини вартості відчуженого майна.

Наведені вище обставини в своїй сукупності доводять те, що спірний автомобіль булопридбано та відчужено ОСОБА_2 в той період, коли сторони фактично припинили шлюбні відносини та проживали окремо, за особисті кошти відповідача ОСОБА_2 , а тому вказаний транспортний засіб був особистою власністю останнього.

Відповідно, у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 березня 2025 року підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації половини вартості відчуженого майна.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 4 800,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Панича Олексія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу адвоката Галенка Олега Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 березня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації половини вартості відчуженого майна.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4 800,00 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 22 вересня 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді