Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/3545/24
Провадження № 2-о/376/40/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року Сквирський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді Коваленка О.М.,

присяжних Щербатюк М.П., Гаркава І.М.,

при секретарі Таранчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира справу за заявою ОСОБА_1 ,заінтересована особа: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Сквирської міської ради, про визнання особи недієздатною та призначення опікуна,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою.

В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що його сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, страждає на тяжке хронічне захворювання, є інвалідом другої групи з дитинства довічно, що підтверджується довідкою МСЕК серії КИО-І № 128640 від 13.09.2011. З дитинства відставала у психомоторному розвитку від однолітків. Ніколи ніде не навчалася, навчанню не підлягає, не працювала. Незаміжня, дітей не має. Перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом «помірна розумова відсталість».

ОСОБА_2 є непрацездатною особою, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не орієнтується в простих життєвих ситуаціях, за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Її стан здоров`я щороку погіршується.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 16.03.2022 ОСОБА_2 була визнана недієздатною, встановлено над нею опіку та призначено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , її опікуном. Строк дії рішення закінчився 16.04.2024, клопотання про продовження строку дії рішення про визнання недієздатною ОСОБА_2 опікун не подала. Отже, рішення суду втратило свою дію. ОСОБА_3 змінила своє місце проживання, не опікується ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 інших близьких родичів, які можуть за нею доглядати, не має.

Заявник ОСОБА_1 на даний час доглядає за сестрою, тому виявив бажання та у змозі бути опікуном сестри ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З урахуванням викладеного заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить суд:

-визнати недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,жительку АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

-встановити над ОСОБА_2 опіку та призначити її опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

У судове засіданнязаявник не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутності, заяву підтримує та просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Сквирської міської ради у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належно.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Матеріалами справи встановлено, що сестра заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, страждає на тяжке хронічне захворювання, є інвалідом другої групи з дитинства довічно, що підтверджується довідкою МСЕК серії КИО-І № 128640 від 13.09.2011. З дитинства відставала у психомоторному розвитку від однолітків. Ніколи ніде не навчалася, навчанню не підлягає, не працювала. Незаміжня, дітей не має. Перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом «помірна розумова відсталість».

ОСОБА_2 є непрацездатною особою, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не орієнтується в простих життєвих ситуаціях, за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Її стан здоров`я щороку погіршується.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 16.03.2022 ОСОБА_2 була визнана недієздатною, встановлено над нею опіку та призначено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , її опікуном. Строк дії рішення закінчився 16.04.2024, клопотання про продовження строку дії рішення про визнання недієздатною ОСОБА_2 опікун не подала. Отже, рішення суду втратило свою дію. ОСОБА_3 змінила своє місце проживання, не опікується ОСОБА_2 .

Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта №22-ц від 18.06.2025, проведеного КНП КОР «ОПНМО» ОСОБА_2 страждає на хронічний, стійкий психічний розлад помірну розумову відсталість, F-71.0 за МКХ-10. За своїм психічним станом ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Вона не може приймати участь у судових засіданнях і особисть давати пояснення (а.с. 43-44).

ОСОБА_2 інших близьких родичів, які можуть за нею доглядати, не має.

Заявник ОСОБА_1 на даний час доглядає за сестрою, тому виявив бажання та у змозі бути опікуном сестри ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 39, ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Системний аналіз законодавства України дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод.

Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації.

Враховуючи, що судом встановлено факт психічного розладу в ОСОБА_2 , внаслідок якого на даний час вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд вважає за необхідне визнати її недієздатною.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину.

Згідно ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

У відповідності до ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Згідно з ч. 1, 5-9 статті 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу.

Таким чином, аналізуючи докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення їй опікуна, у зв`язку з чим заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати у справах про визнання громадянина недієздатним відносяться на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76, 77, 81, 223, 247, 258, 259, 263-265, 299, 300, 354 ЦПК України, статтями 39-41, 60, 63 ЦК України, суд

ухвалив:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 ,заінтересована особа: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Сквирської міської ради, про визнання особи недієздатною та призначення опікуна.

Визнати недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,жительку АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Встановити над ОСОБА_2 опіку та призначити її опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Встановити строк дії судового рішення два роки з дня набрання рішенням законної сили, тобто до 25.09.2027.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до вимог ч. 7, 8 ст. 300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуючий О.М. Коваленко

Присяжних М.П. Щербатюк

І.М. Гаркава