Справа №597/998/25
Провадження №2/597/414/2025
"18" вересня 2025 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області
у складі: судді Шевчук В.М.
за участі секретаря судового засідання Николайчук З.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
18.07.2025 року до Заліщицького районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, яка згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 18.07.2025 року розподілена судді Шевчук В.М.
У позовній заяві позивачка ОСОБА_3 просить розірвати шлюб, який зареєстрований між нею та ОСОБА_2 07.11.1997 року у Зозулинській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис №18, покликаючись на те, що між ними подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейні стосунки. Вони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не цікавляться проблемами один одного, їхній шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. У позовній заяві позивачка ОСОБА_1 зазначає, що від спільного шлюбу з відповідачем неповнолітніх дітей немає. Також просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_4 .
Відповідач ОСОБА_2 не скористався правом на подання відзиву у справі.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на розірванні шлюбу.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи по суті, що підтверджується матеріалами справи, та не надав у встановлений судом строк відзиву до суду.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 11.08.2025 року суддя Шевчук В.М. відкрила провадження у цивільній справі та визначила проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.
Суд вважає, що відповідач не з`явився у судове засідання без поважних причин, а тому, керуючись положеннями ст.280 ЦПК України, справу слід розглянути за відсутності відповідача з постановленням заочного рішення.
Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з таких підстав.
Сторони уклали шлюб 07.11.1997 року у Зозулинській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис №18, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 07.11.1997 року.
Від спільного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає.
Судом встановлено, що у сторін спільне життя не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, розходженням поглядів на сімейні цінності, що призвело до припинення шлюбних відносин. Сторони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, шлюб між сторонами носить формальний характер, позивачка наполягає на розірванні шлюбу та не бажає миритися з відповідачем.
V. Оцінка суду
Згідно з ч.ч.2, 8, 9 ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).
Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а й під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, що передбачено підпунктом с ч.1 ст.16 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про ліквідацію всіх форм дискримінації жінок від 06.10.1999 року.
Відповідно до ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Відповідно до вимог ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно ч.2 ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Пунктом 2 частини 3 статті 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
За встановлених обставин справи суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, судом встановлено, що позивачка втратила почуття поваги та любові до відповідача, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивачки, які мають істотне значення, а тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.
VI. Щодо розподілу судових витрат
Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах, оскільки позивачка не заявляє вимогу про стягнення судових витрат з відповідача.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10, 11, 76, 81, 141, 211, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 274, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.24, 56, 105, 110-114 Сімейного Кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити повністю.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 07.11.1997 року у Зозулинській сільській раді Заліщицького району Тернопільській області, актовий запис №18.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».
Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу, яка подається Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, а відповідачем протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повне рішення складено 18.09.2025 року.
Повне найменування сторін:
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя В.М.ШЕВЧУК