Справа № 487/4887/25
Провадження № 2/487/2653/25
23.09.2025 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого-судді: А.А. Лагоди
секретаря: К.Е. Мамчур
за участю представника позивача: В.І. Коваля
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Універсальна торгова біржа «Нерухомість Н» про визнання біржового договору купівлі продажу квартири дійсним,
Сторона позивача звернулась до суд з вказаним позовом. Просить суд визнати дійсним біржовий договір № 77 від 10.07.1995, щодо квартири АДРЕСА_1 . Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_6 . При житті спадкодавець 10.07.1995 придбав у відповідачів на себе за біржовим договором купівлі продажу квартиру. Після смерті чоловіка сторона позивача в нотаріальному порядку намагалась оформити спадщину, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва через те, що біржовий договір купівлі продажу не є належним документом, що підтверджує право власності оскільки нотаріально не посвідчений.
Ухвалою суду від 17.07.2025 позов залишено без руху.
01.08.2025 від сторони позивача до суду надійшла заява з додатками на усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 01.08.2025 вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.
07.08.2025 до суду від Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області надійшла спадкова справа №9/2025 після смерті ОСОБА_7 зі спадкової справи встановлено, що ОСОБА_1 21.01.2025 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 02.11.1977, витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 21.01.2025, договором №77 купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , технічним паспортом на квартиру. Також наявна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.06.2025 №569/02-31 за підписом ОСОБА_8 державний нотаріус Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області.
Ухвалою суду від 03.09.2025 підготовче засідання закінчено та справу призначено до судового розгляду.
Сторона позивача в судове засідання не з`явилась, представником позивача до суду подана заява в якій просить розглядати справу без його участі та підтримує позовні вимоги.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за їх відсутності до суду не надали.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлено належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за відсутності представника до суду не надали.
У зв`язку з неявкою відповідача та не надання відзиву суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного.
Зі змісту договору купівлі-продажу нерухомого майна № 77 від 10.07.1995 вбачається, що даний договір укладений у відповідності до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», зареєстрований на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. Підлягає реєстрації в органах технічної інвентаризації.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 21.12.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 77 роки.
Після смерті чоловіка ОСОБА_9 звернулась 21.01.2025 з відповідними документами до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №79754326.
На звернення ОСОБА_9 від 27.06.2025 державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори м. Миколаєва Фоменко С.П. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.06.2025 №569/02-31. Постанова державного нотаріусу вмотивована тим, що з поданих документів неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану вище квартиру у зв`язку з реєстрацією договору купівлі-продажу №77 на Універсальній Товарній біржі «Нерухомість Н», всупереч вимогам ст.227 ЦК Української РСР продаж будинку повинен бути нотаріально посвідчений.
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до частин першої, другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
З урахуванням цих норм права на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див, зокрема, постанову Верховного Суду від 19.02.2024 у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)).
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.
Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Враховуючи, що квартира придбана 10.07.1995, при вирішенні спору підлягають застосуванню положення ЦК Української РСР та Закону України «Про товарну біржу».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про товарну біржу» (тут і надалі в редакції Закону, чинній на час виникнення правовідносин) товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій. Крім того, статтею 2 Закону встановлено, що основними принципами діяльності товарної біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів.
Набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти.
Згідно зі статтею 41 ЦК Української РСР (тут і надалі в редакції Кодексу, чинній на час виникнення спірних правовідносин) угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків.
Відповідно до статті 42 ЦК Української РСР угоди можуть укладатися усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній).
Водночас згідно зі статтею 47 ЦК Української РСР нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди.
За змістом статей 128, 153 ЦК Української РСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.
Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається (стаття 47 ЦК Української РСР).
Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню (частина друга статті 15 Закону України «Про товарну біржу» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Крім того, у вказаній постанові об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду виклала висновок про те, що «на рівні ЦК Української РСР 1963 не передбачалося правила про пріоритетність його норм над нормами інших законів. У частині другій статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) міститься спеціальна норма щодо положень статті 47 та 227 ЦК Української РСР 1963 року. Адже статті 47 і 227 ЦК Української РСР 1963 року внормовували форму угоди/договору купівлі-продажу жилого будинку, а частина друга статті 15 Закону України «Про товарну біржу» регулювала форму цього договору у вужчому розумінні як укладеного на товарній біржі. Спеціальна норма (частина друга статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)) має перевагу над загальними (статті 47 та 227 ЦК Української РСР 1963 року) нормами (lex specialis derogat generali). Прийнята пізніше в часі спеціальна норма (частина друга статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин))) має перевагу над загальними (статті 47 та 227 ЦК Української РСР 1963 року) нормами (lex posterior derogat priori). Відповідно, укладення договору на товарній біржі унеможливлювало його нотаріальне посвідчення в силу прямої вказівки на це в законі».
Отже, договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений 10.07.1995 на товарній біржі, нотаріальному посвідченню не підлягає.
На момент вчинення спадкодавцем позивача вищезазначеного правочину порядок здійснення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна був визначений Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.98 № 121.
Пунктами 1.4 1.7 вищезазначеної Інструкції було визначено, що державній реєстрації в бюро технічної інвентаризації підлягають об`єкти нерухомості, розташовані на всій території України (населених пунктах, військових містечках, військових частинах, аеропортах, річкових і морських портах, заповідниках, заказниках, на дорогах, полігонах і т.п.). Державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюють державні комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації. Державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації є обов`язковою для власників, незалежно від форми власності. Реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться на підставі правовстановлювальних документів за рахунок коштів власників нерухомого майна.
У відповідності до п. 2.1 вищезазначеної Інструкції реєстрація провадилася на підставі правовстановлювальних документів у такому порядку: а) заявник подає до бюро технічної інвентаризації два примірники правовстановлювального документа (оригінал та копію); б) відповідальний працівник бюро технічної інвентаризації вивчає законність та повноту документів і на підставі їх робить відповідний запис у реєстрову книгу; в) адреса об`єкта, що реєструється, записується в алфавітний журнал адрес; г) прізвище, ім`я та по батькові фізичних осіб власників нерухомого майна вноситься в алфавітний журнал або картку картотеки власників; ґ) на оригіналі правовстановлювального документа робиться реєстраційний напис. Якщо на правовстановлювальному документі немає місця для реєстраційного напису, то видається реєстраційне посвідчення, яке є невід`ємною частиною такого документа; д) на копії правовстановлювального документа робиться відмітка про реєстрацію з посиланням на реєстровий номер та дату реєстрації; е) до інвентаризаційної справи додається копія правовстановлювального документа, довідка про належність об`єкта нерухомого майна, в якій записується: прізвище, ім`я та по батькові або найменування власника, назва і зміст правовстановлювального документа, число і місяць реєстрації з підписом особи, яка відповідає за реєстрацію.
Згідно п. 9 додатку № 1 до вищезазначеної Інструкції договори купівлі-продажу, міни, зареєстровані біржею, є правовстановлювальними документами, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна.
З наданого позивачем договору вбачається, що 31.07.1995 Миколаївським обласним бюро технічної інвентаризації право власності на спірну квартиру було зареєстроване в порядку та у спосіб, передбачені чинний на той момент законодавством.
Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Доказів того, що відповідачами не визнаються або оспорюються права/інтереси позивача на спірну квартиру матеріали справи не містять.
Суд зазначає, що в даному випадку зміст позовних вимог не відповідає змісту порушених прав, оскільки необхідність захисту своїх прав/інтересу у цій справі позивач обґрунтовує відмовою державного нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії за заявою позивача, проте це рішення позивачем не оскаржувалося. Водночас позивач звернувся до суду з позовом про визнання угоди дійсною відносно квартири до відповідачів, які не оспорюють правочин та право позивача на успадкування.
З огляду на викладене, позов задоволенню не підлягає.
При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити позивачеві, що рішення, дії або бездіяльність державного нотаріуса, можуть бути оскаржені до суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Універсальна торгова біржа «Нерухомість Н» про визнання біржового договору купівлі продажу квартири дійсним залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_5 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Універсальна торгова біржа «Нерухомість Н», , адреса: м. Миколаїв, пр. Центральний, буд. 73.

Суддя А.А. Лагода