Справа № 645/4579/25
Провадження № 2/645/2463/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Алтухової О.Ю.

секретар судового засідання Півінська С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,-

в с т а н о в и в:

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», від імені та в інтересах якого, на підставі довіреності, діє представник - Редька С.І., звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за комунальні послуги, у якому просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за послуги теплопостачання у сумі 23545,98 грн; з ОСОБА_6 заборгованість за послуги теплопостачання у сумі 17560,55 грн; та стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заборгованість за послуги теплопостачання у сумі 30642,93 грн за період з 01.06.2018 по 31.05.2025, а також: заборгованість у сумі 1 058,40 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 31.05.2025; заборгованість у сумі 16 566,83 грн за послугу з постачання гарячої води за період з 01.01.2022 по 31.05.2025; заборгованість у сумі 596,40 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 31.05.2025; заборгованість у сумі 1 617,70 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 31.05.2025; заборгованість у сумі 526,05 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 31.05.2025, судові витрати просить покласти на відповідачів.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води та інших послуг, які надає КП «ХТМ». Однак, в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за вказані комунальні послуги не здійснювали, внаслідок чого у відповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 утворилась заборгованість, яка на 01.06.2025 року, складає 92114,84 грн, з яких: 71749,46 грн - заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.09.2011 року по 31.05.2025 року; 1058,40 грн - заборгованість за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 року по 31.05.2025 року; 16566,83 грн - заборгованість за послугу з постачання гарячої води за період з 01.09.2011 року по 31.05.2025 року; 596,40 грн - заборгованість за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 року по 31.05.2025 року, 1617,70 грн - заборгованість за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 року по 31.05.2025 року; 526,05 грн заборгованість за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 року по 31.05.2025 року. Посилаючись на вказані обставини та норми закону, позивач просить стягнути з відповідачів на його користь суму заборгованості за надані послуги.

Ухвалою суду від 10.07.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та витребувано з Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Харкові належним чином засвідчену копію актового запису про смерть відповідача ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 04.08.2025 року провадження у цивільній справі №645/4579/25 було закрито в частині позовних вимог до ОСОБА_6 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

12.09.2025 від відповідачки ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якій остання зазначила, що з 21.01.1997 року, коли було розірвано її шлюб з ОСОБА_6 , вона, разом з дочкою ОСОБА_7 , переїхала до м.Південне, де проживає й досі, тому послугами КП «Харківські теплові мережі» вони не користувалися. Окрім того, відповідачка посилалась на те, що позовні вимоги заявлені за періоду з вересня 2011 року по жовтень 2016 року, однак позов подано до суду лише 09.07.2025, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності. Враховуючи викладене та положення ст.ст.253, 257, 261, 267 ЦК України відповідачка просить відмовити у задоволенні позову КП «Харківські теплові мережі» щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась. 19.09.2025 подала суду заяву, у якій просила застосувати до позовних вимог КП «ХТМ» про стягнення заборгованості за комунальні послуги за період з 2011 до 2016 року строки позовної давності, відмовити у задоволенні вказаних позовних вимог та просила проводити судове засідання без її участі.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином. 19.09.2025 подали суду заяву про проведення розгляду справи без їх участі.

У судове засідання відповідачки ОСОБА_1 , ОСОБА_4 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв та клопотань від відповідачів не надходило.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_8 не з`явився, у позовній заяві просив суд проводити розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, доходить наступного висновку.

Згідно з Інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова за адресою: АДРЕСА_1 відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована до 09.11.2016, відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована до 28.10.2016 (а.с. 4).

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 згідно з Інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 з 12.06.2018 року.

На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 23 грудня 1998 року № 1407 комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова.

Відповідачі користуються тепловою енергією, яку КП «Харківські теплові мережі» подає в житлове приміщення та іншими комунальними послугами, які надає КП «ХТМ».

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, на час виникнення спірної заборгованості регулювалися Законом України № 1875-ІV від 24.06.2004 «Про житлово-комунальні послуги» (надалі - Закон № 1875-ІV), в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин. Предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 13 Закону №1875-ІV, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Згідно з ч. 2 ст.14 Закону № 1875-ІV ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Відповідно до частини 1 статті 19 Закону №1875-ІV відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статтею 3 цього Закону визначені предмет його регулювання і суб`єкти у сфері житлово-комунальних послуг.

31.10.2021 року на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» www.hts.kharkov.ua в мережі Інтернет розміщено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі Договір, Індивідуальний договір), що встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу, та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

З 01.12.2021 року на підставі ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 р. № 2189-VIII у багатоквартирних будинках набрали чинності вказані вище індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії на індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання та опубліковані на вищезазначеному сайті КП «ХТМ».

Відповідно до п.4 Індивідуальних договорів фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку за надану послугу, факт отримання послуги.

Відповідно до п. 5 Індивідуальних договорів виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Відповідно до п.п.51,52 Індивідуальних договорів передбачено, що договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний період.

Пунктами 32- 34 договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком виплата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця.

У відповідності до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію й ін. послуги) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Згідно з п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно з п.п. 18, 20, 30 Правил надання населенню послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року (далі Правила № 630), які діяли на час утворення заборгованості до 01.05.2022 року, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Відповідно до п. 37 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1182 розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги, обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором.

Плата за послугу розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства (п. 33 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1182).

Порядок формування та затвердження цін і тарифів на житлово-комунальні послуги встановлені ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII.

Частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

За змістом ч. 3 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» послуга з централізованого водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водовідведення, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

До повноважень позивача не входить зменшення або збільшення тарифів, встановлених для оплати наданих послуг.

Постачання теплової енергії на потреби опалення у багатоквартирні будинки м.Харкова КП «ХТМ» здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання протягом року.

Таким чином, КП «Харківські теплові мережі» виконало свої зобов`язання щодо надання комунальних послуг з постачання теплової енергії та гарячої води.

Окрім того, на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 № 1186 «Про визначення виконавців послуг у житловому фонді міста Харкова» КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

У період з березня 2007 року по червень 2022 року КП «Харківські теплові мережі» здійснювало технічне та аварійне обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Харкова на підставі укладеного договору з балансоутримувачем зазначеного житлового фонду КП «Жилкомсервіс».

З 01 липня 2022 року набрали чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності та публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, які опубліковані на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» в мережі Інтернет (www.hts.kharkov.ua) 01 червня 2022 року (далі - Публічні договори).

Cтаттею 1 Закону України «Про Житлово-комунальні послуги» визначено, що плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Відповідно до абз. 2,3 п. 32 Індивідуального договору плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, від 07 липня 2020 року у справі № 7128916/17-ц, від 20 листопада 2024 у справі № 463/6799/18.

Недотримання вимог законодавства щодо належного виконання зобов`язання призводить до порушення зобов`язань.

Відповідачка ОСОБА_1 у відзиві посилалась на те, що вона разом з ОСОБА_2 з 1997 року за адресою АДРЕСА_1 не проживає та фактично мешкає у м.Південне, Харківський р-н, Харківська обл.

На підтвердження вказаних у відзиві обставин відповідачка надала суду: копію акту депутата Південної міської ради Переверзєва А.О. від 08.09.2025 року, копію свідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (актовий запис № 25 від 21.01.1997), копію свідоцтва про шлюб про укладення шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 (актовий запис №53 від 13.12.2013).

Проте, згідно з пп. 1 п.24 Правила № 630, які діями на час утворення заборгованості відповідачок ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

У позовній заяві позивач просив суд стягнути з ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за послуги теплопостачання у сумі 23545,98 грн за період з 01.09.2011 по 31.10.2016; з ОСОБА_6 заборгованість за послуги теплопостачання у сумі 17560,55 грн за період з 01.11.2016 по 31.05.2018.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить Актовий запис про смерть №14829 від 07.08.2021 року, внаслідок чого ухвалою суду від 04.08.2025 року провадження у цивільній справі в частині вимог до ОСОБА_6 було закрито.

Заборгованість ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу нарахованого їм КП «ХТМ» за надання послуги з теплопостачання за період з 01.09.2011 по 31.10.2016 складає 23545,98 грн.

Відомостей про те, що відповідачки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звертались до КП «КТМ» з повідомленням про те, що у період з 1997 року фактично не проживають за адресою реєстрації та не користувався послугами КП «ХТМ» суду не надано.

Сам по собі акт депутата чи інші довідки про непроживання не є належним доказом звільнення від обов`язку сплачувати комунальні послуги, оскільки відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 року перерахунок чи звільнення можливе виключно у разі звернення споживача до виконавця з письмовою заявою та підтверджуючими документами. Відсутність такого звернення означає, що правовідносини з виконавцем продовжували існувати, а обов`язок сплати не припинився.

Щодо заборгованості відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 суд зазначає, що як вбачається з відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, відомості про нарахування та оплату за абонентське обслуговування по послузі з постачання теплової енергії, по послузі з постачання гарячої води, відомості про нарахування та оплату за обслуговування ВБС теплопостачання та обслуговування ВБС постачання гарячої води, відповідачі з 2018 року є споживачами комунальних послуг КП «ХТМ» за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою КП «ХТМ» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ).

З наданих позивачем відомостей про нарахування вбачається, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 мають заборгованість за послуги, які надавались за адресою: АДРЕСА_1 , яка в загальній сумі складає 51008,31 грн, з яких: заборгованість за послуги теплопостачання у сумі 30642,93 грн за період з 01.06.2018 по 31.05.2025, а також: заборгованість у сумі 1 058,40 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 31.05.2025; заборгованість у сумі 16 566,83 грн за послугу з постачання гарячої води за період з 01.01.2022 по 31.05.2025; заборгованість у сумі 596,40 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 31.05.2025; заборгованість у сумі 1 617,70 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 31.05.2025; заборгованість у сумі 526,05 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 31.05.2025.

За ст. 162 ЖК України, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги по затвердженим в установленому порядку тарифам та в строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь позивача заборгованості за надані послуги з теплопостачання.

Відповідачка ОСОБА_1 у відзиві та відповідачка ОСОБА_2 у заяві від 19.09.2025 року просили застосувати по позовних вимог строки позовної даності та відмовити у задоволенні позовних вимог за період з вересня 2011 по жовтень 2016.

Відповідно статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №367/6105/16-ц зроблено висновок, що сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у справі, є самостійною підставою для відмови в позові. Для правильного застосування частини першої статті 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 385/321/20 наголошував на тому, що перебіг позовної давності починається з моменту, коли у особи виникло право на подання позову у матеріально-правовому аспекті. Мається на увазі таке подання позову, з яким пов`язується судовий захист права або здійснення примусу до дотримання норм права. Перебіг позовної давності пов`язується з моментом, коли право позивача порушено і таке порушення не усувається.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»540-IX від 30 березня 2020 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено», зокрема п.12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Вказаний Закон набрав законної сили з 02 квітня 2020 року.

У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22).

Згідно з п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції на час звернення до суду з позовом 09.07.2025 року), у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України № 64/2022, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Виходячи з викладеного, вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги з теплопостачання з вересня 2011 по жовтень 2016 заявлені поза межами строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині.

З урахуванням долучених до позову відомостей про нарахування, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за комунальні послуги, які надає КП «ХТМ» за період з червня 2018 по травень 2025 включно, заявлені в межах строку позовної давності.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заборгованість за надані комунальні послуги, яка у загальному розмірі складає 51008,31 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2071,68 грн (51008,31х3028,00/74554,29).

Керуючись ст.ст.12,76, 81, 82, 247, 259, 263-265, 280, 284 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за комунальні послуги - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за комунальні послуги в розмірі 51008,31 грн, з яких: заборгованість за послуги теплопостачання у сумі 30642,93 грн за період з 01.06.2018 по 31.05.2025, а також: заборгованість у сумі 1 058,40 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 31.05.2025; заборгованість у сумі 16 566,83 грн за послугу з постачання гарячої води за період з 01.01.2022 по 31.05.2025; заборгованість у сумі 596,40 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 31.05.2025; заборгованість у сумі 1 617,70 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 31.05.2025; заборгованість у сумі 526,05 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 31.05.2025.

У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір у розмірі 2071,68 грн по 690,56 грн з кожного.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення скороченого рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: https://reyestr.court.gov.ua.

Позивач КП «Харківські теплові мережі», , р/р. IBAN: НОМЕР_3 , ФХОУ ПАТ «Держаний ощадний банк України» м. Харкова, юридична адреса: м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11.

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складений 19.09.2025 року.

Суддя О.Ю. Алтухова