Справа № 1327/4871/2012 Головуючий у 1 інстанції: Грабовський В.В.
Провадження № 22-ц/811/1427/25 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретар: Чижа Л.М.

за участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 07 квітня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_3 про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

24.03.2025 ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, у якій просила видати дублікат виконавчого листа №1327/4871/2012, виданого Червоноградським міським судом Львівської області на підставі рішення від 14.11.2012 про стягнення з ОСОБА_1 в її користь аліментів на утримання дітей.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 07 квітня 2025 року заяву ОСОБА_3 про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі № 1327/4871/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа № 1327/4871/2012, виданого Червоноградським міським судом Львівської області на підставі рішення цього суду від 14.11.2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 1000,00 грн щомісячно, до повноліття, починаючи з 19.10.2012 з індексацією відповідно до законодавства.

Ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального права. Правових підстав для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа не було, оскільки виконавчий лист у справі, отриманий 12.08.2020 заявницею. Однак, жодних доказів втрати виконавчого листа до матеріалів справи не долучено. Також апелянт вказує на те, що із заявницею ОСОБА_1 проживав до 2024 року та утримує дітей по даний час, а ціль подачі заяви ОСОБА_3 це стягнення аліментів із 2012 року. Звертає увагу на те, що дитина ОСОБА_4 вже досягла повноліття та в цій частині виконавчий лист виконанню не підлягає, строк його виконання завершений.

Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні заяви відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не подано.

У судовому засіданні апеляційної інстанціїпредставник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу задовольнити. Інші учасники, які беруть участь у справі, не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, тому колегія суддів вважає, що розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України слід проводити без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду таким вимогам відповідає.

Згідно пункту 17.4. розділу VIII Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Судом встановлено, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 14.11.2012 позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 1000 грн щомісяця, до їх повноліття, починаючи з 19 жовтня 2012 року з індексацією відповідно до законодавства. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 214 грн 60 коп.

Червоноградським міським судом Львівської області було видано виконавчий лист на підставі вказаного рішення, який отриманий заявиком 12.08.2020.

Установлено, що на даний час рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 14.11.2012 не виконано, оригінал виконавчого листа втрачено, що визнав представник боржника у судовому засіданні.

З урахуванням наведеного, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви ОСОБА_3 про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків районного суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 07 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її ухвалення.

Повний текст постанови складено:19.09.2025

Головуючий

Судді