ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 219/8011/21

провадження № 61-7165св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І.,

суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Пархоменка П. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС»,

особа, яка подала апеляційну скаргу, - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , поданою адвокатом Гуревичем Родіоном Геннадійовичем, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року у складі колегії суддів: Зубакової В. П., Бондар Я. М., Остапенко В. О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі ? АТ «СГ «ТАС»), ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування.

Позов мотивовано тим, що 19 червня 2021 року об 14 год 10 хв. ОСОБА_2 у місті Бахмуті Донецької області на перехресті вул. Сибірцева та Четвертого провулку Садового, керуючи транспортним засобом «RENAULT TRAFIC» номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорогі, не надав дорогу його автомобілю «SKODA FABIA» номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого трапилось зіткнення та його автомобілю завдано істотних пошкоджень. Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 липня 2021 року у справі №219/6722/21 визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_2 мав діючий страховий поліс страхової групи «ТАС», 22 червня 2021 року вона звернулась до цієї страхової компанії із заявою про страхові виплати. Пошкодження автомобіля ДТП було визнано страховим випадком та розмір страхового відшкодування склав 18 749,00 грн, з них сума франшизи у розмірі 1 500,00 грн. 23 червня 2021 року до АТ «СГ «ТАС» вона надіслала заяву про видачу копії документів про вартість відновлювального ремонту автомобіля, однак відповіді на цю заяву не отримала.

У зв`язку з тим, що нарахованої суми страхового відшкодування для проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу недостатньо, вона була вимушена звернутись до відповідного автотоварознавчого експерта для проведення незалежної оцінки вартості відновлювального ремонту автомобіля, вартість проведення якої склала 1600,00 грн. Експерт завчасно повідомив АТ «СГ «ТАС» та ОСОБА_2 про дату та час проведення експертизи, роз`яснено право прийняти участь у проведенні експертизи, проте представник страхової компанії у вказаний час до експерта не прибув, причини своєї неявки ані експерту, ані їй не повідомив. Водночас ОСОБА_2 засобами телефонного зв`язку повідомив експерта та її про проведення експертизи за його відсутності, у зв`язку з цим експертиза була проведена 12 липня 2021 року за відсутності вказаних осіб.

Згідно з висновками експерта СОД ФОП ОСОБА_3 про оцінку ринкової вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, вартість ремонту з урахуванням зносу становить 74 213, 87 грн, з яких вартість відновлювального ремонту складає 49 564,16 грн, вартість матеріального збитку, з урахуванням експлуатаційного зносу замінних деталей, - 24 649,71 грн.

22 липня 2021 року вона звернулась до страхової компанії з досудовою претензією та запропонувала сплатити їй суму страхової виплати впродовж 5 календарних днів в розмірі 74 213, 87 грн, а також відшкодувати витрати на проведення незалежної експертизи в розмірі 1 600,00 грн. Страхова компанія відповідь на претензію не надала.

З урахуванням заяв про зменшенння позовних вимог та відмови від вимог до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 просила суд стягнути з АТ «СГ`ТАС» на свою користь 52 552,81 грн страхового відшкодування.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 02 лютого 2024 року виключено із кола відповідачів ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дружківський міський суд Донецької області від 02 лютого 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з АТ «СК «ТАС» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 52 552, 81 грн.

Стягнуто з АТ «СК «ТАС» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Стягнуто з АТ «СК «ТАС» на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору, в сумі 908,00 грн.

Клопотання ОСОБА_2 про витребування доказів та відкладення розгляду справи залишено без розгляду.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_2 , втративши свій процесуальний статус відповідача у справі, позбавлений прав заявляти у справі будь-які клопотання та подавати письмові заяви. Отже клопотання ОСОБА_2 про витребування доказів та відкладення розгляду справи підлягають залишенню без розгляду, оскільки вони подані особою, яка не є учасником справи.

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20).

Суд надає оцінку тій обставині, що позивач доклала усіх зусиль за для вирішення цього спору в досудовому порядку шляхом проведення досудово-претензійної роботи зі страховою компанією, страхова компанія фактично проігнорувала законні вимоги позивача, позаяк не з`явившись у відповідну дату до експерта з приводу проведення експертизи для встановлення розміру спричиненої шкоди автомобілю, в подальшому фактично проігнорувала претензію ОСОБА_1 . При цьому свої заперечення страхова компанія виклала тільки під час розгляду справи в суді, сплативши кошти в рахунок страхового відшкодування в тому розмірі, в якому вважала за необхідне. В той же час під час усього розгляду справи з 14 вересня 2021 року відповідачем не заявлялось клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи для можливого визначення іншої суми, яка має бути відшкодована, якщо сума, вказана позивачем, на думку відповідача, є необґрунтованою або завищеною.

У зв`язку із визначеними обставинами, з урахуванням того, що позивачу була встановлена вартість відновлювального ремонту транспортного засобу - вартість ремонту з урахуванням зносу у розмірі 74 213, 87 грн, а відповідачем було відшкодовано грошові кошти у розмірі 23 377,06 грн, то остаточному стягненню з АТ «СК «ТАС» підлягає 52 552,81 грн.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходив із того, що вказаний розмір витрат на професійну правничу допомогу, вказаний у клопотанні про стягнення цих витрат, на суму 15 000,00 грн, не є завищеним чи необґрунтованим, а також підтверджується належними доказами, які оцінені судом. При цьому відповідач до суду клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу не подав.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та АТ «СГ «ТАС» задоволено, рішення Дружківського міського суду Донецької області від 02 лютого 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Постанова апеляційного суду мотивовано тим, що цивільно-правова відповідальність за шкоду заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації транспортного засобу «RENAULT TRAFIC» була застрахована в АТ «СК «ТАС», у зв`язку з чим ОСОБА_1 має право на відшкодування завданих збитків: в межах лімітів відповідальності страховика за рахунок АТ «СК «ТАС», а у випадку, якщо розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, - за рахунок винної особи в межах суми, яка становить різницю між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Особа, яка має право на отримання відшкодування, може вимагати від страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виплати страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнта фізичного зносу.

Встановлено, що 22 червня 2021 року страховиком було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу «SKODA FABIA» та відповідно до звіту №58-D/92/2 від 05 серпня 2021 року вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля, з урахуванням зносу (без урахування ПДВ на запасні частини та матеріали) становить 24 877,06 грн. Згідно зі страховим актом №22044/38/921 від 06 серпня 2021 року сума страхового відшкодування, з урахуванням франшизи у розмірі 1 500,00 грн, становить 23 377,06 грн, які 10 серпня 2021 року були зараховані на розрахунковий рахунок позивача.

Доводи позивача про те, що згідно з висновком експерта СОД ФОП ОСОБА_3 про оцінку ринкової вартості відновлювального ремонту транспортного засобу - вартість ремонту з урахуванням зносу становить 74 213, 87 грн колегією суддів не приймаються, оскільки у висновку експертного дослідження від 15 липня 2021 року, що був наданий позивачем до позовної заяви, не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і що він підготовлений для подання до суду. Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в цій частині знайшли своє підтвердження, а тому наданий позивачем висновок експертного дослідження від 15 липня 2021 року не може вважатись належним та допустимим доказом у цій справі. Крім того, цей висновок взагалі не містить інформації про те, що вартість ремонту з урахуванням зносу становить 74 213, 87 грн, оскільки у ньому зазначено про те, що вартість матеріального збитку, з урахуванням експлуатаційного зносу замінних деталей, становить 24 649,71 грн, тому й доводи апеляційної скарги відповідача АТ «СГ «ТАС» в цій частині знайшли своє підтвердження. За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «СГ «ТАС» про стягнення суми страхового відшкодування.

Аргументи учасників справи

16 травня 2024 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просила оскаржену постанову апеляційного суду скасувати та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що залучаючи ОСОБА_2 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, апеляційний суд вказав, що з огляду на предмет спору, зміст позовних вимог та обставини, якими позивач їх обґрунтовує, судове рішення, за наслідками розгляду цієї справи, може вплинути на права та обов`язки ОСОБА_2 . Вказаний висновок апеляційного суду є передчасним. Під час розгляду справи судом першої інстанції вона через свого представника ОСОБА_4 подала до суду клопотання від 12 лютого 2024 року, в якому повідомила суд, що під час розгляду справи ОСОБА_2 було в добровільному порядку було перераховано на її рахунок позивачки грошову суму в розмірі 1 500,80 грн. У зв`язку з цим вона відмовилась від частини позовних вимог, пред`явлених до ОСОБА_2 у розмірі 1 500,81 грн. Ухвалою суду першої інстанції від 02 лютого 2024 року вказане клопотання було задоволено, а ОСОБА_2 виключено з кола відповідачів. Разом з тим, апеляційний суд належним чином не мотивував підстави залучення ОСОБА_2 до участі в розгляді справи в якості третьої особи, позаяк спір між нею та ОСОБА_2 було вичерпано ще у суді першої інстанції, а подання регресного позову до нього зі сторони страхової компанії неможливе. Випадки, за яких страхова компанія може звернутись з регресним позовом, передбачені п.п. 38.1, 38.2, 38.3 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів». Однак, за змістом постанови судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 липня 2021 року, якою визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, таких обставин не виявлено. Отже, рішення суду у цій справі жодним чином не впливає та не може вплинути на права та обов`язки ОСОБА_2 , що за змістом положень статті 53 ЦПК України є обов`язковим елементом для залучення особи до участі в розгляді справи в якості третьої особи без самостійних вимог. Також не зрозуміло яким чином апеляційний суд змінив процесуальний статус ОСОБА_2 на третю особу без самостійних вимог, якщо позивачем він залучався до участі у справі як відповідач. Від правильного вирішення цього питання буде і залежати процесуальне питання про можливість прийняття до розгляду судом апеляційної скарги ОСОБА_5 та її розгляду по суті.

Ані вона, ані її представник станом на день подання цієї касаційної скарги у встановленому законом порядку так і не отримали ухвалу апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження разом із копією апеляційної скарги. Крім того, апеляційним судом розгляд справи проводився в письмовому провадженні без виклику сторін. В той же час згідно з листом Дружківського міського суду Донецької області від 15 травня 2024 року №04-36/2024138/ вбачається, що копію апеляційної скарги АТ «СК «ТАС» було надіслано 08 березня 2024 року до електронних кабінетів ОСОБА_4 (її представник), ОСОБА_2 , що підтверджується довідками про доставку електронного документа. Також копію апеляційної скарги було направлено 13 березня 2024 року ОСОБА_4 на адресу: АДРЕСА_1 та ОСОБА_1 на електронну адресу: « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». З цього приводу слід зазначити, що повідомлення про вручення копії ухвали про відкриття апеляційного провадження, копії апеляційної скарги разом з доданими до неї матеріалами їй та її представнику станом на 16 травня 2024 року в матеріалах справи відсутні. Згідно з інформацією в підсистемі «Електронний суд», то в ній відсутні такі процесуальні документи як ухвала про відкриття апеляційного провадження, копія апеляційних скарг тощо. Відповідно, в особистому кабінеті немає й будь-якої інформації про направлення апеляційних скарг представнику позивача. Крім того, інформація про те, що копії апеляційної скарги були надіслані на електронну пошту позивача та її представника є безпідставними, оскільки як належним надісланням цих процесуальних документів є надсилання на поштову адресу позивача (оскільки у неї відсутній електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд») або до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» її представника, оскільки представник має такий кабінет і у суді першої інстанції він подававав відповідні клопотання саме в електронному вигляді через підсистему «Електронний суд». Матеріали справи не містять підтвердження отримання нею та її представником відповідних документів.

Зазначені порушення позбавили сторону позивача можливості надати зауваження щодо апеляційних скарг, поданих у справі, тому суд не виконав свого зобов`язання щодо дотримання закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу рівності сторін.

Межі та підстави касаційного перегляду, рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 28 червня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі.

В ухвалі зазначено, що ОСОБА_1 у касаційній скарзі наводить обґрунтування, що судові рішення у цій справі підлягають касаційному оскарженню згідно з частиною третьою статті 389 ЦПК України. Результат аналізу змісту касаційної скарги свідчить, що касаційна скарга може стосуватися питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, який подає касаційну скаргу, а справа мати виняткове значення для особи, яка подала касаційну скаргу (підпункти а, в пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України), а тому судове рішення у справі підлягає касаційному оскарженню.

Наведені у касаційній скарзі доводи містять підставу, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 27 липня 2020 року у справі № 910/18031/14, від 29 січня 2024 року у справі № 750/13149/21, від 08 листопада 2023 року у справі № 721/591/22, від 10 квітня 2024 року у справі № 454/1883/22, від 02 листопада 2022 року у справі № 219/8085/20, від 15 вересня 2021 року у справі № 174/814/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 761/38886/19, від 12 серпня 2020 року у справі № 363/2990/17, від 28 лютого 2024 року у справі № 627/907/21, від 25 лютого 2019 року у справі № 910/17792/17, від 09 лютого 2022 року у справі № 440/9242/21).

Ухвалою Верховного Суду від 01 серпня 2025 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи

Суди встановили, що 19 червня 2021 року об 14 год 10 хв водій ОСОБА_2 у м. Бахмуті на перехресті вул. Сибірцева - 4-й пров. Садовий, керуючи автомобілем «RENAULT TRAFIC AOПП 8», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорогі, не надав дорогу автомобілю «SKODA FABIA», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого трапилось зіткнення. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_2 має діючий страховий поліс страхової групи «ТАС».

22 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до АТ «СГ «ТАС» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

22 червня 2021 року страховиком було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу «SKODA FABIA», номерний знак НОМЕР_2 .

23 червня 2021 року ОСОБА_1 надіслала до АТ «СГ «ТАС» заяву про видачу копії документів про вартість відновлювального ремонту автомобіля. Відповідь від страхової компанії на цю заяву не отримано

23 липня 2021 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області (справа № 219/6722/21) визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Згідно з висновками експерта СОД ФОП ОСОБА_3 про оцінку ринкової вартості відновлювального ремонту транспортного засобу - вартість ремонту з урахуванням зносу становить 74 213, 87 грн (з них вартість відновлювального ремонту складає 49 564,16 грн та вартість матеріального збитку, з урахуванням експлуатаційного зносу замінних деталей, становить 24 649,71 грн).

Вартість незалежної оцінки склала 1 600,00 грн.

22 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до страхової компанії з досудовою претензією та запропонувала сплатити їй суму страхової виплати впродовж 5 календарних днів в розмірі 74 213, 87 грн, а також відшкодувати витрати на проведення незалежної експертизи в розмірі 1 600,00 грн.

Відповідно до звіту № 58-D/92/2 від 05 серпня 2021 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «SKODA FABIA», номерний знак НОМЕР_2 , з урахуванням зносу (без урахування ПДВ на запасні частини та матеріали) становить 24 877,06 грн.

Згідно з страховим актом № 22044/38/921 від 06 серпня 2021 року сума страхового відшкодування, з урахуванням франшизи у розмірі 1 500,00 грн, становить 23 377,06 грн.

10 серпня 2021 року на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 зараховано страхове відшкодування у розмірі 23 377,06 грн.

Позиція Верховного Суду

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом (пункт 2 частини третьої статті 3 ЦПК України).

Разом з ухвалою про відкриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції надсилає копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів учасникам справи (статті 361 ЦПК України).

Учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження (частина перша статті 360 ЦПК України).

Після проведення підготовчих дій суддя-доповідач доповідає про них колегії суддів, яка вирішує питання про проведення додаткових підготовчих дій у разі необхідності та призначення справи до розгляду (частина перша статті 366 ЦПК України).

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.

Наприклад, Європейський суд з прав людини зазначив, що загальна концепція справедливого судового розгляду, яка охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу, вимагає, щоб особу, щодо якої порушено провадження, було поінформовано про цей факт. Принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Кожній стороні має бути забезпечена можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі із апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу. Під загрозою стоїть упевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, inter alia, на усвідомленні того, що вони мали змогу висловити свою позицію щодо кожного документа в матеріалах справи. Тому на національні суди може покладатися обов`язок з`ясувати, чи були судові повістки або інші документи завчасно отримані сторонами, та, у разі потреби, зафіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні (KHARCHENKO v. UKRAINE, № 37666/13, § 6, 7, ЄСПЛ, від 03 жовтня 2019 року).

Касаційний суд неодноразово звертав увагу, що кожній стороні має бути забезпечена можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі із апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу. Суд апеляційної інстанції, розглянувши апеляційну скаргу однієї із сторін та не встановивши, чи була вона вручена іншій стороні та чи була вона повідомлена про апеляційну скаргу будь-яким іншим чином, позбавляє таку сторону можливості надати зауваження щодо поданої у її справі апеляційної скарги та не виконує свого зобов`язання стосовно дотримання закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу рівності сторін (див, зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 серпня 2020 року в справі № 363/2990/17, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2023 року в справі № 344/18282/19, постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2024 року в справі № 2-6544/10 (провадження № 11-4зва24).

Бажання учасника справи (фізичної особи) зазначити у скарзі (заяві) свою особисту електронну адресу, свідчить лише про бажання особи отримувати кореспонденцію від суду додатковим засобом зв`язку, та не звільняє суд обов`язку виконувати вимоги закону, зокрема щодо надіслання рішення суду у порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції). Надсилання відповідних процесуальних документів на електронну адресу сторони у справі, вказану в документах, що подавались до суду, не заборонена, та може здійснюватися як додаткова, однак такі дії не можуть замінити належне надсилання учаснику судового рішення відповідно до статті 272 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі № 454/1883/22 (провадження № 14-117цс23)).

Аналіз матеріалів справи свідчить, що:

у позовні заяві позивач зазначила своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , також зазначила відомості про представника - адвоката Гуревича Р. Г., адресу електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

у справі наявні довідки про доставку електронного документа до електронного кабінету ОСОБА_4 апеляційним судом: 08 березня 2024 року - «КР Ухвала про відкриття та призначення (письмова)» від 07 березня 2024 року, «реєстраційна картка вхідного документу» від 19 лютого 2024 року, а також прикріплені до нього файли ? апеляційна скарга.pdf, «Реєстраційна картка вхідного документу» від 08 березня 2024 року, а також прикріплені до нього файли апеляційна скарга.pdf; 12 березня 2024 року - «КР Ухвала про відкриття провадження КОЛЕГІАЛЬНА» від 11 березня 2024 року (т. 2, а. с. 37, 39, 43, 47);

згідно з довідками про доставку електронного листа до електронної скриньки «ІНФОРМАЦІЯ_1» одержувачу ОСОБА_1 надіслано: 07 березня 2024 року - «КР Ухвала про відкриття та призначення (письмова)» від 07 березня 2024 року; 13 березня 2024 року - вкладення в електронному вигляді «апеляційна скарга.pdf» до документу «Реєстраційна картка вхідного документу» від 08 березня 2024 року та до документу від 19 лютого 2024 року (т. 2, 38, 48, 49);

у матеріалах справи відсутні дані про вручення позивачу ОСОБА_1 копії ухвал Дніпровського апеляційного суду від 07 та 11 березня 2024 року про відкриття апеляційних проваджень та копій апеляційних скарг;

ухвалами Дніпровського апеляційного суду від 07 березня 2023 року та від 30 квітня 2023 року справу призначено до апеляційного розгляду за апеляційними скаргами ПрАТ «СГ «ТАС» та ОСОБА_2 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними в ній матеріалами;

позивач та її представник ? адвокат Гуревича Р. Г. не подали відзиви на апеляційні скарги, заперечення щодо поданих клопотань про залучення до участі у справі у якості третьої особи та витребування доказів. У справі наявний ордер адвоката Гуревича Р. Г. як представника позивача в суді першої інстанції (а. с. 23).

За таких обставин на момент перегляду справи в апеляційному порядку апеляційному суду було відомо, що відсутні дані про належне вручення ОСОБА_1 або її уповноваженому представнику копій ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження та апеляційних скарг АТ «СГ «ТАС» і ОСОБА_2 . Тому апеляційний суд зробив передчасний висновок про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову, оскільки неповідомлення іншої сторони про апеляційну скаргу позбавляє таку сторону можливості надати зауваження щодо поданої у її справі апеляційної скарги та є невиконанням судом свого зобов`язання стосовно дотримання закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу рівності сторін.

Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 411 ЦПК України).

Оскільки встановлено підстави для скасування постанови апеляційного суду, то суд касаційної інстанції інші підстави відкриття касаційного провадження та доводи касаційної скарги не аналізує.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги, з урахуванням меж касаційного перегляду, дають підстави для висновку, що постанова апеляційного суду ухвалена без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, постанову апеляційного суду скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року скасувати.

Справу № 219/8011/21 передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту ухвалення постанови суду касаційної інстанції постанова Дніпровського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Д. А. Гудима

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

П. І. Пархоменко