Справа №717/2311/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2025 року селище Кельменці

Суддя Кельменецького районного суду Чернівецької області Кудиба З. І., розглянувши позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за договорами,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі ТОВ «Факторинг Партнерс»), звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 . У позові позивач просить:

?стягнути заборгованість за Договорами позики № -179207 від 13.01.2022, № 399 від 09.01.2022, № 4192374 від 29.12.2021 у розмірі 37 091,00 грн;

?стягнути понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн;

?стягнути понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13 000,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 вересня 2025 року вищезазначену справу передано до розгляду судді Кудибі З. І.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви на предмет дотримання цивільного процесуального законодавства під час звернення до суду, суддя доходить такого висновку.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і досягненням цієї мети (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України», заява № 23436/03, § 22 від 28 березня 2006 року).

Виходячи з приписів ст. 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто реалізація конституційного права, зокрема права на судовий захист, ставиться у залежність від положень процесуального закону, у даному випадку норм ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної).

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, а також норми права (юридична підстава), які у сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Таким чином, нормами процесуального права передбачено право позивача об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, 13 січня 2022 року між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та відповідачем укладено кредитний договір №-179207. 07 березня 2023 року між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір № 07/03/23, а 18 лютого 2025 року укладено договір № 18-02/25, відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором № -179207.

09 січня 2022 року між ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» та відповідачем укладено кредитний договір № 399. 29 травня 2023 року між ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір № 29-05/23, а 18 лютого 2025 року відповідно до договору ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором №399.

29 грудня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем укладено кредитний договір № 4192374. Згодом права вимоги за цим договором були відступлені на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС». Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 4192374.

Отже, при вирішенні спору підлягають встановленню обставини щодо виконання чи невиконання кожного договору окремо, тобто фактично виникають три окремі спори між тими ж сторонами.

На переконання судді, заявлені позовні вимоги не пов`язані між собою ні фактичними підставами виникнення, ні поданими доказами, а також жодна з позовних вимог не є основною, а інша похідною від неї.

Таким чином, зазначені договори породжують різні взаємні права та обов`язки, які хоч і є подібними, але стосуються окремих предметів, врегульованих сторонами окремими договорами. Тому спільний розгляд об`єднаних позивачем вимог суперечить приписам ст. 188 ЦПК України та може значно утруднити, а також сприяти затягуванню вирішення спору по суті, оскільки докази, на які посилається позивач, стосуються окремих договорів.

Встановлення суддею наведених обставин, які свідчать про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, є підставою для повернення позовної заяви відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у разі порушення правил об`єднання позовних вимог (крім випадків, коли є підстави для застосування положень ст. 188 ЦПК України).

Виходячи з цього, суддя доходить висновку, що звернення позивача до суду з даною позовною заявою містить порушення правил об`єднання позовних вимог, що є підставою для її повернення.

Це не є перешкодою позивачу у праві на доступ до суду, закріпленому у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки, згідно з ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду після усунення обставин, які стали підставою для повернення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, 188 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду з такою заявою після усунення обставин, які стали підставою для повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ