Справа № 953/7051/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2025 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Демченко С.В.,
позивачки - ОСОБА_1 ,
представника позивача адвоката Уманця М.М.,
представника відповідача адвоката Чальцева Д.В.,
секретар судового засідання Кошова О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у режимі відеоконференції у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
08 липня 2025 року адвокат Уманець М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АЕ № 1402048 від 03 липня 2025 року, звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просив стягнути з відповідачки на користь позивачки матеріальну шкоду у розмірі 30 936 грн 78 коп., моральну шкоду у розмірі 5 000 грн, а також просив стягнути судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 1 211 грн 20 коп. та витрат, пов`язаних з проведенням транспортно-товарознавчого дослідження у розмірі 6 615 грн 65 коп.
Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 10 липня 2025 року позовну заяву було залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17 липня 2025 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачці запропоновано надати відзив на позовну заяву.
05 серпня 2025 року на адресу суду від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідно до п. 8.6.2. Методики визначений вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі, якщо потрібна заміна окремих складників, що не потребують пофарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо). Якщо, крім зазначених складників, пошкоджено складові кузова та оперення, розрахунок величини ВТВ повинен ураховувати всі пошкодження складників у комплексі (підпункт "е"). Зазначила, що з висновку експерта № 5669 вбачається, що значна частина пошкоджень, які були спричинені транспортному засобу Citroen C3, державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, яка мала місце 13 квітня 2025 року, були усунуті шляхом заміни складників, які не потребували пофарбування і не впливали на зовнішній вигляд автомобіля, зокрема: передній бампер, нижній спойлер бампера, накладка переднього бампера, фари, корпуси додаткових ліхтарів. На переконання відповідачки, визначена у висновку експерта № 5669 величина втрати товарної вартості автомобіля є явно завищеною. Акцентувала увагу на тому, що висновок експерта № 5669 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження, складений на замовлення позивачки, не може бути належним доказом, оскільки зазначена експертиза проведена одразу після ДТП, а відтоді пройшло достатньо часу, при цьому автомобіль був відремонтований та його технічний стан змінився. Висновок експерта № 5669 вказує на можливість наявності прихованих дефектів, які на момент дослідження не були виявлені та потребували додаткової дефектовки, що в свою чергу свідчить про те, що розрахунок ВТВ був проведений без урахування всіх обставин, тому є неповним. З приводу відшкодування розміру франшизи посилалась на те, що вона не є стороною договору страхування, а тому не несе обов`язку компенсувати втрати, які є прямим наслідком домовленостей між позивачкою та її страховою компанією. Також заперечувала щодо вимог позивачки про стягнення витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що, заявлений стороною позивача розмір відшкодування витрат, понесених на правову допомогу, є явно завищеним. Зауважила на тому, що позивачка не довела факту завдання їй моральної шкоди у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу Citroen C3, державний номерний знак НОМЕР_2 , оскільки до позовної заяви не долучено жодних доказів, які б свідчили про істотні незручності, душевні страждання чи інші обставини, що можуть бути підставою для присудження моральної шкоди.
07 серпня 2025 року на адресу суду від представника позивача адвоката Уманця М.М. надійшла відповідь на відзив, в якій просив позовні вимоги задовольнити. Зазначив, що у відзиві на позовну заяву відповідачка посилається на п.п. е п. 8.6.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, відповідно до якої величина ВТВ КТЗ не нараховується у разі, коли потрібна заміна окремих складників, що не потребують пофарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо). Якщо, крім зазначених складників, пошкоджено складові кузова та оперення, розрахунок величини ВТВ повинен ураховувати всі пошкодження складників у комплексі. Твердження відповідачки про те, що значна частина пошкоджень на транспортному засобі Citroen C3, державний номерний знак НОМЕР_2 , була усунута шляхом заміни складників, які не потребували пофарбування і не впливали на зовнішній вигляд автомобіля, а тому величина ВТВ не має бути нарахована, є хибними. Так, у Постанові Верховного суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 359/2309/17 від 04.12.2019 зазначено, що п. 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»). Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується. Таким чином, величина ВТВ не нараховується у тому випадку, коли були замінені окремі складники, що не потребували фарбування. З Додатку № 1 до висновку експерта № 5669 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження від 23 травня 2025 року вбачається, що були проведені відповідні ремонтні роботи щодо усунення механічних пошкоджень, спричинених транспортному засобу Citroen C3, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , 2024 року випуску, внаслідок ДТП, яка мала місце 13 квітня 2025 року, а саме: були пофарбовані замінені складники: бампер передній та облицювання передньої правої протитуманної фари. Оскільки під час ремонту транспортного засобу Citroen C3, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , 2024 року випуску, було здійснено фарбування окремих замінених та ремонтованих складників, то очевидним є факт впливу таких робіт на зовнішній вигляд транспортного засобу. Стосовно доводів відповідачки про те, що експертиза проводилась одразу після ДТП, а відтоді минув значний проміжок часу, автомобіль був відремонтований і його технічний стан змінився, у зв`язку з чим для визначення реальної величини ВТВ необхідно оцінювати стан КТЗ вже після ремонту, зазначив, що ДТП мала місце 13 квітня 2025 року, огляд транспортного засобу відбувся 28 квітня 2025 року. У висновку експерта № 5669 від 23 травня 2025 року зазначено, що вартість матеріального збитку власнику транспортного засобу (за умови відновлювання автомобіля на спеціалізованій для даної моделі СТО) становить 170 430 грн 19 коп., з урахуванням величини ВТВ у розмірі 27 672 грн 68 коп. Твердження відповідачки про те, що у висновку експерта зазначається можливість наявності прихованих дефектів, які на момент дослідження не були виявлені та потребували додаткової дефектовки, не може свідчити про неповноту чи недостовірність проведеного розрахунку величини ВТВ. З приводу заперечень відповідачки про відсутність підстав для стягнення витрат на відшкодування франшизи, оскільки вона не є стороною договору страхування, а відтак не може бути зобов`язана компенсувати витрати (суму франшизи), які є наслідком домовленостей між позивачкою та страховою компанією зазначив, що сума франшизи є частиною фактичної шкоди, завданої позивачці. Положеннями ч. 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, позивачка має право на відшкодування завданої їй шкоди в повному обсязі. Оскільки страхова компанія не відшкодовує суму франшизи, то такий обов`язок покладається на відповідачку. З приводу заперечень відповідачки щодо стягнення моральної шкоди зазначив, що позивачка заявила невелику суму моральної шкоди у розмірі 5 000 грн, що свідчить про ї розумність та співмірність.
29 серпня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання відповідачки ОСОБА_2 про призначення повторної судової транспортно-товарознавчої експертизи автомобіля.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_2 про призначення повторної судової транспортно-товарознавчої експертизи автомобіля у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.
Позивачка та представник позивачки у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити їх у повному обсязі.
Представник відповідачки у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином.
Суд, вислухавши доводи сторін по справі, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що 13 квітня 2025 року о 15 годині 00 хвилин у м. Харкові по вул. Ак. Барабашова, 10А сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка здійснила наїзд на припаркований автомобіль Citroen C3, державний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Київського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2025 року ОСОБА_2 визнана винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.
Постанова Київського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2025 року набрала законної сили 09 травня 2025 року.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , транспортний засіб Citroen C3, державний номерний знак НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 .

З долученого до матеріалів справи сертифікату (заяви-акцепту) № 3014/400/191478 до пропозиції (оферти) укласти договір страхування наземного транспорту на умовах страхового продукту «Страхування транспортних засобів» від 25 червня 2024 року № 1417/10-101 вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки Citroen C3, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , 2024 року випуску, станом на 13 квітня 2025 року була застрахована в ПрАТ «СК «Універсальна».

За умовами вказаного договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 3014/400/191478 від 28 грудня 2024 року, страхова сума становить 652 820 грн, франшиза 3 264,10 грн, ліміт витрат на транспортування пошкодженого тз, які відшкодовуються страховиком 5000 грн, строк дії договору з 29 грудня 2024 року по 28 грудня 2025 року.

Відповідно до висновку експерта № 5669 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження від 23 травня 2025 року, складеного старшим судовим експертом Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса Бочаровим С.М., вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Citroen C3, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , 2024 року випуску, пошкодженого внаслідок ДТП, що мала місце 13 квітня 2025 року, за умови відновлення автомобіля на спеціалізованій для даної моделі СТО «Авто Граф Ф» становить 170 420,19 грн.

За наданим стороною позивача висновком експерта № 5669 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження від 23 травня 2025 року, розмір втрати товарної вартості (ВТВ) транспортного засобу Citroen C3, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , 2024 року випуску, становить 27 672,68 грн.

Як вбачається зі змісту висновку експерта № 5669 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження від 23 травня 2025 року, вартість матеріального збитку транспортного засобу Citroen C3, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , 2024 року випуску, була визначена на підставі п. 8.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Відповідно до ремонтної калькуляції № 5669 від 22 травня 2025 року, вартість робіт з розбирання/складання, вимірювання та регулювання становить 7 800 грн, з урахуванням ПДВ, вартість робіт з фарбування становить 3 720 грн, з урахуванням ПДВ, вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, з урахуванням ПДВ становить 117 138,54 грн.

З Додатку № 1 до висновку експерта № 5669 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження від 23 травня 2025 року вбачається, були проведені відповідні ремонтні роботи щодо усунення механічних пошкоджень, спричинених транспортному засобу Citroen C3, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , 2024 року випуску, внаслідок ДТП, яка мала місце 13 квітня 2025 року, а саме: були пофарбовані замінені складники: бампер передній та облицювання передньої правої протитуманної фари.

Згідно з актом виконаних робіт № К250000324 від 03 червня 2025 року, загальна вартість ремонту транспортного засобу Citroen C3, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , 2024 року випуску, з урахуванням ПДВ становить 137 052 грн.

Відповідно до акту № 5669 здачі-приймання висновку експерта, експертного дослідження, повідомлення про неможливість надання висновку № 5669 від 23 травня 2025 року, вартість проведеної експертизи № 5669 становить 6 615,65 грн.

З рахунку № 945 від 24 квітня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 сплатила на рахунок Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса кошти у розмірі 6 615 грн 65 коп. за експертне дослідження № 5669.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.

Положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особо

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами по справі, що ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» здійснила виплату страхового відшкодування на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу Citroen C3, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , 2024 року випуску у розмірі 137 052 грн.

Згідно зі ст. 29, 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством.

Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6. Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.

Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.

Враховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості.

Відповідно до пункту 8.6.1. Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики).

Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкодженої: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ.

Пунктом 8.6.2. Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується:

а) строк експлуатації легкових автомобілів перевищує 5 років для КТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших КТЗ;

б) легкові автомобілі експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний (середньостатистичний) нормативний), а строк експлуатації перевищує:

3,5 року - для КТЗ виробництва країн СНД;

5 років - для інших КТЗ;

в) строк експлуатації вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів перевищує 3 роки для КТЗ виробництва країн СНД та 4 роки - для інших КТЗ;

г) строк експлуатації мототехніки перевищує 5 років;

ґ) відбулася заміна кузова до оцінюваних пошкоджень;

д) складові частини КТЗ раніше піддавалися відновлювальному ремонту або пофарбуванню повному, зовнішньому, частковому (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень, відповідно до пункту 1.6 розділу I цієї Методики);

е) потрібна заміна окремих складників, що не потребують пофарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо). Якщо, крім зазначених складників, пошкоджено складові кузова та оперення, розрахунок величини ВТВ повинен ураховувати всі пошкодження складників у комплексі;

є) складові частини КТЗ мають наскрізні корозійні пошкодження або корозійні пошкодження, що призвели до зниження витривалості і міцності матеріалу їх виготовлення;

ж) КТЗ раніше був аварійно пошкоджений;

з) складові частини оперення кузова, кабіни мають пошкодження деформацією, за винятком таких, що можуть бути усунені методом видалення вм`ятин без пофарбування та підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень відповідно до пункту 1.6 розділу I цієї Методики;

и) КТЗ був виданий громадянинові безоплатно через органи соціального захисту населення (крім випадків, коли нарахування ВТВ здійснюється за завданням особи або органу, яка (який) призначила(в) експертизу);

і) визначається коефіцієнт фізичного зносу для складників КТЗ відповідно до вимог пункту 7.44 розділу VII цієї Методики.

Відповідно до вимог п.8.6.2 цієї Методики: а) строк експлуатації транспортного засобу позивачки не перевищує 5 років; б) не використовувався в інтенсивному режимі; ґ) заміна кузова не відбувалась; д) складові частини КТЗ раніше не піддавалися відновлювальному ремонту або пофарбуванню повному, зовнішньому, частковому; є) складові частини КТЗ не мають наскрізні корозійні пошкодження або корозійні пошкодження, що призвели б до зниження витривалості і міцності матеріалу їх виготовлення; ж) КТЗ раніше не був аварійно пошкоджений; з) складові частини оперення кузова, кабіни не мають пошкодження деформацією, за винятком таких, що можуть бути усунені методом видалення вм`ятин без пофарбування та підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень відповідно до пункту 1.6 розділу I цієї Методики; и) КТЗ не був виданий громадянинові безоплатно через органи соціального захисту населення (крім випадків, коли нарахування ВТВ здійснюється за завданням особи або органу, яка (який) призначила(в) експертизу).

Що стосується підпункту е) п.8.6.2 Методики, який вказує, що визначення величини втрати товарної вартості не проводиться у разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт "е"), на який, заперечуючи позовні вимоги, посилається відповідач, суд вказує наступне.

З Додатку № 1 до висновку експерта № 5669 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження від 23 травня 2025 року вбачається, що були проведені відповідні ремонтні роботи щодо усунення механічних пошкоджень, спричинених транспортному засобу Citroen C3, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , 2024 року випуску, внаслідок ДТП, яка мала місце 13 квітня 2025 року, а саме: були пофарбовані замінені складники: бампер передній та облицювання передньої правої протитуманної фари.

Суд зауважує, що нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли проводиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

Системний аналіз пункту 32.7. частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6., 8.6., 8.6.1., 8.6.2. Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди.

При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода в вигляді фізичного зносу транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблений висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Подібні правові висновки висловлено у постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі № 420/998/18 (провадження № 61-11714св19).

Суд встановив, що ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» здійснило виплату страхового відшкодування на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу Citroen C3, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , 2024 року випуску у розмірі 137 052 грн.

Звернувшись з даним позовом до суду позивачка просила, зокрема стягнути з відповідачки ОСОБА_2 , як особи, яка завдала шкоду, грошові кошти у розмірі 27 672,68 грн, що фактично є величиною втрати товарної вартості.

Суд вважає обґрунтованими доводи сторони позивача, що завдана відповідачем майнова шкода у виді втрати товарної вартості транспортного засобу підлягає стягненню з відповідачки, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Щодо відшкодування позивачці розміру франшизи у розмірі 3 264,10 грн, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про страхування» франшиза частина збитку, яка не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Франшиза є частиною можливої шкоди, яка може бути заподіяна майновим інтересам страхувальника, і не підлягає відшкодуванню страховиком.

Згідно з п. 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який був чинний станом на день виникнення спірних правовідносин, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до ч. 6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Оскільки відповідно до договору страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_1 визначений розмір франшизи 3 264,10 грн, то він підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь позивачки.

Щодо стягнення моральної шкоди, суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вказано в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - Постанова Пленуму ВСУ №4) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. (п.9 Постанови Пленуму ВСУ №4).

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

На підтвердження протиправності дій відповідача, з приводу пошкодження автомобіля, що є обов`язковим при з`ясуванні підстав відшкодування заподіяних збитків, позивачем надано суду достатню кількість доказів, яким підтверджується вина відповідача.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Приймаючи до уваги той факт, що дорожньо-транспортна пригода призвела до пошкодження майна позивача, що спричинило душевні страждання, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що адекватною компенсацію моральної шкоди є сума в розмірі 5000,00 грн, яка повинна бути стягнута на користь позивачки з відповідачки.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Після закінчення розгляду справи витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах, визначених статтею 141 ЦПК України.

З матеріалів справи слідує, що позивачка самостійно за власним бажанням провела оцінку шкоди, спричиненої транспортному засобу Citroen C3, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , 2024 року випуску, на підставі договору № 5669 від 21 квітня 2025 року, складеного Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса, за яку позивачка сплатив грошові кошти у розмірі 6 615,65 грн.

Частинами другою, третьою статті 102 ЦПК України передбачено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторони (сторона) не надали відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (частина перша статті 103 ЦПК України).

Згідно із частинами першою, п`ятою сьомою статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Частина перша статті 1 Закону України «Про судову експертизу» визначає, що судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб (частина перша статті 71 цього Закону).

Пункт 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, передбачає, що підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню.

Системний аналіз наведених положень процесуального законодавства дозволяє констатувати таке:

1) витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат;

2) висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи;

3) у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і в разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, зазначений висновок не приймається судом до розгляду;

4) при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта до чи після звернення позивача до суду із позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.

Отже відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховоного суду, викладеної у постанові від 22 листопада 2023 року (справа № 712/4126/22), відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не відповідає вимогам розумності та правової визначеності, «підриває» конструкцію забезпечення передбачуваності застосування процесуальних норм, а тому не є такою, що відповідає верховенству права.

З урахуванням того, що висновок експерта, зроблений на замовлення позивачки, на підставі якого позивачці було виплачене страхове відшкодування та, який під час розгляду вказаної справи був досліджений судом та врахований як належний та допустимий доказ, суд вважає, що у такому разі позивачка має право на відшкодування витрат, понесених нею на замовлення такого експертного висновку.

З огляду на викладенез відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню витрати, пов`язані з проведенням транспортно-товарознавчого дослідження у розмірі 6 615 грн 65 коп.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.

У зв`язку із заявою представника позивача, поданої до вирішення справи по суті, про те, що докази щодо розміру витрат, які позивач сплатив у зв`язку з розглядом справи, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, суд відповідно до положень ч. 8 ст.141 ЦПК України не вирішує питання щодо їх стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 30 936 (тридцять тисяч дев`ятсот тридцять шість) гривень 78 (сімдесят вісім) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з проведенням транспортно-товарознавчого дослідження у розмірі 6 615 (шість тисяч шістсот п`ятнадцять) гривень 65 (шістдесят п`ять) копійок.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 22 вересня 2025 року.

Суддя С.В. Демченко