єдиний унікальний номер справи 531/2287/25
номер провадження 2-з/531/12/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 Карлівський районний суд Полтавської області у складі :

головуючої судді Фисун Л.С.,

за участю секретаря судового засідання - Нагорної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Карлівка заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Лип`янка" про забезпечення позову до подачі позовної заяви,

в с т а н о в и в:

17 вересня 2025 року до суду надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю "Лип`янка" про забезпечення позову, яка подана до подачі позовної заяви. Заява мотивована тим, що між ТОВ "Лип`янка" та ОСОБА_1 було укладено Договір оренди землі № б/н від 16.09.2005 року щодо земельної ділянки кадастровий номер :00:001:0040. Право оренди зареєстровано 10.03.2016 року, номер запису про інше речове право: 13619591. За договоро дарування право власності на земельну ділянку перейшло до ОСОБА_2 . Строк дії даного договору сплив 15.09.2025 року. ТОВ "Лип`янка" завчасно повідомило орендодавця про намір скористатися переважним правом на новий строк, шляхом укладення додаткової угоди про поновлення договору. Заявник продовжує користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, земельна ділянка не поверталась, що підтверджується відсутністю складеного сторонами акту повернення земельної ділянки з оренди. На земельній ділянці кадастровий номер :00:001:0040 знаходиться врожай кукурудзи. Товариство здійснює підготовку позовної заяви до ОСОБА_2 про визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди землі. На даний момент власник земельної ділянки може передати вказану земельну ділянку в оренду іншим особам шляхом укладення договору оренди земельної ділянки (або іншого договору, в результаті якого може виникнути речове право на нерухоме майно третіх осіб), що призведе до реєстрації речових прав третіх осіб у відповідних розділах Державного реєстру. Нові ж реєстраційні дії в силу норм ч. 5 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є дійсними допоки не будуть скасовані в судовому порядку. У зв`язку з цим, вважає за необхідне вжиття заходів забезпечення позову до його подання шляхом: - заборони до вирішення спору по суті, державним реєстраторам, іншим суб`єктам та посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії, здійснювати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційні дії щодо внесення відомостей про припинення права оренди, виключення відомостей державної реєстрації іншого речового права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0040, площею 2,5794 га, номер запису про інше речове право 13619591; - заборони ОСОБА_2 до вирішення спору по суті вчиняти дії, пов`язані із передачею у володіння або користування інших осіб земельної ділянки за кадастровим номером :00:001:0040; - заборони ОСОБА_2 та іншим третім особам, окрім ТОВ «Лип`янка», до вирішення спору по суті здійснення сільськогосподарських робіт, у тому числі збору урожаю, на земельній ділянці кадастровий номер :00:001:0040.

Заява розглядається в порядку статті 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) без повідомлення учасників справи.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Отже, при поданні заяви про забезпечення позову не достатньо послатись на диспозицію відповідної норми процесуального права. Заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи - підтверджені.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі; розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів. Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, судом встановлено, що з наданої Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 16.09.2025 вбачається, що договір оренди землі, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0040 зареєстровано між ТОВ "Лип`янка"(ЄДРПО 32217731) та ОСОБА_2 , номер запису 13619591 від 10.03.2016 року.

Натомість доказів на підтвердження своїх доводів про існування обставин, зазначених в заяві, а саме доказів направлення повідомлення орендодавця про намір скористатися переважним правом на новий строк шляхом укладення додаткової угоди про поновлення договору, проекту такого договору суду не надано.

Також слід зазначити, що заявником не доведено намірів відповідача на укладення договору оренди з іншим орендарем.

Фактично заява про забезпечення позову ґрунтується лише на припущеннях, що невжиття відповідних заходів в подальшому істотно ускладнить ефективний захист його прав.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що підстави для забезпечення позову відсутні, а тому слід відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 261, 353-355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Лип`янка" про забезпечення позову до подачі позовної заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.С.Фисун