Справа № 188/941/23
Провадження № 2-др/188/5/25
24 вересня 2025 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області
у складі: головуючого судді Місюри К.В.
за участю секретаря Лисяк А.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-ще Петропавлівка питання про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,-
ВСТАНОВИВ:
14 травня 2025 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення, яким задоволено первісний позов, у зустрічному позові відмовлено.
Однак судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 вересня 2025 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2025р. у зв`язку зі звільненням з посади судді ОСОБА_3 , дана справа передана на розгляд судді Місюрі К.В.
В судове засідання сторони не викликались.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до вимог ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторони, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Враховуючи те, що судом при винесенні рішення від 14 травня 2025 року у даній справі питання щодо розподілу судових витрат не вирішувалось, а також враховуючи те, що позовні вимоги за первісним позовом було задоволено, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати в розмірі 4 646, 25 грн.
На підставі наведеного та керуючись п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму понесених судових витрат у розмірі 4 646 (чотири тисячі шістсот сорок шість) грн. 25 коп.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.
Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя К. В. Місюра