КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №759/9790/24 Головуючий у І інстанції - Твердохліб Ю.О.
апеляційне провадження №22-з/824/1012/2025 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
11 вересня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Приходька К.П.,
суддів Журби С.О., Писаної Т.О.,
за участю секретаря Миголь А.А.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у спільному майні, визнання права власності, виплату вартості частки,-
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17 березня 2025 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у спільному майні, визнання права власності, виплату вартості частки, на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України.
Постановою Київського апеляційного суду від 01 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.
Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 17 березня 2025 року залишено без змін.
04 липня 2025 року засобами електронного зв`язку через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав до Київського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення.
В обґрунтування доводів заяви зазначив, щодля забезпечення реалізації своїх прав і обов`язків, пов`язаних з розглядом цієї справи, ОСОБА_3 укладений договір про надання правової допомоги з Адвокатським об`єднанням «Хоміч, Токарєв та партнери».
За умовами договору (п. 1.5.), сторони погодили, що розмір гонорару за надану в межах договору правову допомогу визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною договору.
Додатковою угодою №1 від 04 липня 2025 року до договору про надання правової допомоги №6/23ф від 13 лютого 2023 року сторони погодили фіксований гонорар в розмірі 8000 грн., який позивач сплачує Об`єднанню за представництво його інтересів в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою №759/9790/24.
Просив суд, ухвалити додаткове судове рішення у даній цивільній справі, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати на правову та правничу допомогу, які вона понесла у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції в сумі 8000 грн.
Заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення до суду апеляційної інстанції не надходили.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи та вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення судових витрат, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення з огляду на таке.
Частиною 1 ст.15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією.
Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
При перегляді справи в апеляційному порядку за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 17 березня 2025 року, першою заявою ОСОБА_3 по суті спору, був відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що орієнтовна сума судових витрат становить 8000 грн. - витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.
Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Виходячи зі змісту ч. 8 ст. 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Таким чином, враховуючи особливості предмета спору, суб`єктний склад правовідносин, а також характер виконаної адвокатом роботи та критерій розумності її розміру, колегія суддів вважає, що відповідачем надані суду належні та допустимі докази на підтвердження понесених нею витрат на оплату правничої допомоги в сумі 8000 грн.
За приписами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
Разом з тим, відсутність письмових заперечень, щодо співмірності заявлених вимог або клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу протилежної сторони не є безумовною підставою для задоволення цих витрат в повному обсязі, з огляду на таке.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).
Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом в постанові від 15 вересня 2021 року у справі №924/675/20, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менше, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на не співмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зазначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і в пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18.
Проаналізувавши надані заявником докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, в яких зазначено здійснені адвокатом роботи (послуги), а також застосувавши правові висновки Верховного Суду, щодо застосування норм права при вирішенні питання розподілу судових витрат, колегія суддів приходить до висновку, що розмір витрат на правничу допомогу понесених в суді апеляційної інстанції в розмірі 8000 грн. відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру; такі витрати є співрозмірні з виконаною роботою під час розгляду апеляційної скарги позивача судом апеляційної інстанції.
За вказаних обставин та з огляду на фактичний об`єм послуг, наданих адвокатом, суд приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу понесених під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції в розмірі - 8000 грн., оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, з урахуванням складності справи.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 137, 141, 270, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-
заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 8 000 гривень.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови виготовлено 15 вересня 2025 року.
Суддя-доповідач К.П. Приходько
Судді Т.О. Писана