Єдиний унікальний № 371/429/24
Номер провадження № 2/371/81/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2025 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Кириленко М.О.

за участі секретарів судового засідання - Чайки А.В., Петренко В.А.

позивачки - ОСОБА_1

представника позивача адвоката - Рябокляча К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Миронівка Київської області цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_2 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Ржищівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 про визнання заяви про відмову від прийняття спадщини недійсною,

встановив:

У березні 2024 року ОСОБА_2 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання заяви про відмову від прийняття спадщини недійсною. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 - мама позивачки ОСОБА_1 . ОСОБА_3 є сином ОСОБА_5 та рідним братом позивачки. Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина в тому числі на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на які в порядку спадкування за законом оформлене на відповідача. ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи з дитинства, її хвороба пов`язана з психічним розладом та розумовою відсталістю. На прохання матері дружини відповідача, ОСОБА_1 написала заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті своєї матері. Після того, як позивач усвідомила помилковість своїх дій, вона звернулася до Ржищівської державної нотаріальної контори з проханням відізвати раніше написану нею заяву. Проте, державний нотаріус надала роз`яснення, що подана ОСОБА_1 заява прийнята відповідно до п.3 Постанови КМУ від 28.02.2022 за №144 «Деякі питання нотаріусу в умовах воєнного стану», який був чинний на день прийняття заяви, і який передбачав, що «перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж чотири місяці». Вважає, що подана ОСОБА_1 заява від 28.09.2022 про відмову від прийняття спадщини є протиправною та такою, що порушує права заявника та підлягає визнанню недійсною. Просить суд визнати недійсною заяву, подану від 28.09.2022 ОСОБА_1 про відмову від прийняття спадщини після смерті її матері - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 16.04.2024 провадження у зазначеній справі було відкрито в загальному порядку та призначено справу до підготовчого засідання. Витребувано спадкову справу померлої ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 19.09.2024 підготовче провадження у зазначеній справі було закрито, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 13.02.2025 залучено до участі у справу третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 .

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи в суді повідомлений завчасно та належним чином про що свідчать повідомлення про вручення. Причина неявки суду не надав, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи в суді повідомлений завчасно та належним чином про що свідчать повідомлення про вручення. Причина неявки суду не надав, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило, письмових пояснень щодо позову суду не подано.

Представник Ржищівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву. Позовні вимоги визнає частково. Зазначила, що при поданні заяви про відмову від спадщини ОСОБА_1 розуміла значення своїх дій, так як розуміє дії при подачі позову про визнання цієї заяви недійсною. Просить визнати заяву про відмову від спадщини на підставі п.1 ст.203 ЦК України, в зв`язку із неоднозначною практикою застосування відповідного законодавства. Слухання справи просить проводити без участі представника нотаріальної контори (а.с. 45,58).

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши думку позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Рябокляча К.О., вважає за можливим проводити розгляд справи без участі відповідача ОСОБА_3 , третьої особи ОСОБА_4 та представника Ржищівської державної нотаріальної контори.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні наполягала на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві. Просила суд визнати недійсною заяву, подану нею від 28.09.2022 про відмову від прийняття спадщини після смерті її матері - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник позивачки адвокат Рябокляч К.О. у судовому засіданні наполягав на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві. Зазначив, що підставою вимоги про визнання недійсною відмови від прийняття спадщини є те, що на час вчинення правочину, ОСОБА_1 не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, а також просив звернути увагу на порушення строків на подачу зазначеної заяви про відмову від прийняття спадщини.

Просив суд визнати недійсною заяву, подану від 28.09.2022 ОСОБА_1 про відмову від прийняття спадщини після смерті її матері - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши письмові докази по справі, дослідивши спадкову справу №53/2022 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , та всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з п.4 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Суд, відповідно до ст.ст. 81, 13, ч.5 ст.263 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, що повністю узгоджується з Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі».

Положення ст.4 ЦПК України, ст.15 ЦК Україні, а також положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог.

З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.

Із матеріалів спадкової справи №53/2022 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , в с. Грушів Обухівського району Київської області, у віці 74 років померла ОСОБА_5 , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є дітьми померлої - ОСОБА_5 та є рідними братами та сестрами, що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

20.04.2022 ОСОБА_3 звернувся до Ржищівської міської державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини.

ОСОБА_4 звернувся до Ржищівської міської державної нотаріальної контори Київської області з заявою від 20.04.2022 про відмову від прийняття спадщини. Нотаріусом було роз`яснено ОСОБА_4 право на відкликання цієї відмови протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, та про правові наслідки подачі такої заяви, про що останнім було поставлено підпис.

28.09.2022 ОСОБА_1 звернулася до Ржищівської державної нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини. ОСОБА_1 було роз`яснено право на відкликання цієї відмови протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, та про правові наслідки подачі такої заяву, про що останньою було поставлено підпис (а.с. 8).

За заявою ОСОБА_3 від 14.10.2022 про видачу свідоцтва про право на спадщину, державним нотаріусом Ржищівської державної нотаріальної контори Отькало С.В. були видані свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.10.2022, а саме на: житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 ; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,5700 га під кадастровим номером :12:202:0024, розташованої на території Грушівської сільської ради Обухівського (колишнього Миронівського) району Київської області.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до Ржищівської державної нотаріальної контори про визнання заяви поданої 28.09.2022 недійсною.

23.09.2023 нотаріус Ржищівської державної нотаріальної контори Отькало С.В. надала відповідь ОСОБА_1 , з якої вбачається, що заяву від 28.09.2022 прийнято відповідно до п.3 Постанови КМУ від 28.02.2022 за №144 «Деякі питання нотаріусу в умовах воєнного стану», який був чинний на день прийняття заяви, і який передбачав, що «перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж чотири місяці». Заява записана зі слів заявниці та власноручно нею підписана. Визнати недійсною цю заяву можливо в судовому порядку (а.с. 16).

Підставою звернення до суду представника позивача зазначає, що подана ОСОБА_1 заява від 28.09.2022 про відмову від прийняття спадщини є протиправною, такою, що порушує права заявника та підлягає визнанню недійсною, оскільки подано особою, яка не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України.

Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини (згідно з частиною другою статті 1272 ЦК України).

Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (ч.2 ст.1274 ЦК України).

Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених ст.ст. 225, 229-231, 233 цього Кодексу.

Відповідно до п.25 постанови пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, передбачених статтями 225, 229-231, 233 ЦК України.

Згідно ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а вразі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. У разі наступного визнання фізичної особи, яка вчинила правочин, недієздатною позов про визнання правочину недійсним може пред`явити її опікун. Сторона, яка знала про стан фізичної особи у момент вчинення правочину, зобов`язана відшкодувати їй моральну шкоду, завдану у зв`язку із вчиненням такого правочину.

Як вбачається з роз`яснень, викладених в п.п. 19, 21, 23 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним.

Як вказано у п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК України зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У той же час, у судовому засіданні, яке було проведено за участю позивача та її представника, відповідних клопотань про призначення експертизи учасниками не заявлялось.

Позивачем до позовної заяви долучені документи, а саме: довідка до акту огляду медико-соціальною-експертною комісією від 12.12.2022 видана ОСОБА_1 (а.с. 13); висновок лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляді за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №1078/8 від 25.12.2022, згідно якого ОСОБА_1 потребує постійного стороннього догляду. Висновок дійсний до 12.09.2024 (а.с. 14); виписка із історії хвороби №3858, з якої встановлено, що 30.01.2023 ОСОБА_1 виписана з КНП КОР «ОПНМО», Діагноз: легка розумова відсталість (в ступені вираженої дебільності) (а.с. 15).

У даному випадку долучені позивачем докази мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатна ОСОБА_1 станом на 28.09.2022 розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, оскільки всі довідки та висновки видані після 28.09.2022.

За вказаних обставин, у ході розгляду справи не було здобуто беззаперечних доказів про абсолютну неспроможність ОСОБА_1 станом на 28.09.2022 розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Водночас, завідувач Ржищівської державної нотаріальної контори Отькало С. у своєму відзиві на позов зазначила, що при поданні заяви про відмову від спадщини ОСОБА_1 розуміла значення своїх дій, так як розуміє дії при подачі позову про визнання цієї заяви недійсною (а.с. 45). Крім того, ОСОБА_1 було роз`яснено право на відкликання такої відмови та правові наслідки подачі такої заяви.

Вказані обставини свідчать про обізнаність позивача зі своїми правами як на прийняття спадщини, так і на відмову від неї.

Крім того, судом не беруться до уваги доводи позивача про те, що вона - ОСОБА_1 на прохання матері дружини відповідача, написала заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті своєї матері, нібито з метою спрощення самої процедури прийняття спадщини, оскільки матеріали справи не місять жодних належних та допустимих доказів з цього приводу та такі обставини не є істотними для вчиненого нею правочину.

Відповідно до ст.ст.12, 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України).

Щодо посилань представника позивача на постанову Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється, суд приходить до наступного.

Сам по собі факт порушення строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття, не є підставою для визнання його недійсним.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, адже підстав вважати, що ОСОБА_1 в момент складання заяви від 28.09.2022 перебувала у стані, коли вона не могла розуміти значення своїх дій або керувати ними, немає. Отже, у задоволенні позову про визнання заяви про відмову від прийняття спадщини від 28.09.2022 недійсною слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12,81,89,265 ЦПК України, ст. 225 ЦК України суд,

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог за позовом представника позивача ОСОБА_2 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Ржищівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 про визнання заяви про відмову від прийняття спадщини недійсною - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.О. Кириленко