справа №176/2405/25
провадження №2/176/1307/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Крамар О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

24.06.2025 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24.06.2025р. вищевказана справа надійшла в провадження головуючому судді (суддя-доповідач) Крамар О.М.

В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України було витребувано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

Згідно відповіді виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Жовте, П`ятихатського району, Дніпропетровської області, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , що свідчить про підсудність цивільної справи Жовтоводському міському суду Дніпропетровської області.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що 15.04.2018 року вона та відповідачка ОСОБА_2 уклали договір позики, підписаний позивачкою та відповідачкою.

15.04.2018 року за договором позики відповідачка ОСОБА_2 взяла у неї в борг 280 000 гривень на строк до 15.04.2022 року.

Крім того, до договору позики ОСОБА_2 власноручно написана розписка від 15.04.2018 року, підписана відповідачкою ОСОБА_2 .

Свої зобов`язання за договором позики відповідачка ОСОБА_2 не виконала, у встановлений строк до 15.04.2022 року позичені кошти позивачці ОСОБА_1 не повернула. Відповідачка ОСОБА_2 на вимоги щодо повернення боргу відповідала, що в неї відсутні вільні кошти.

Про необхідність виконання зобов`язань за договором позики на адресу ОСОБА_2 06.03.2023 р. та 14.09.2024 р. направлені вимоги позивачкою ОСОБА_1 , однак відповідачка не виконала свої зобов`язання по сплаті боргу за договором позики (а. с. 15 - 16).

Станом на 10.06.2025 року борг не повернений, сума боргу становить 280 000 гривень. На теперішній час відповідачка ухиляється від повернення боргу.

За таких обставин позивачка ОСОБА_1 була змушена звернутися до суду з цим позовом.

Позивачка просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь суму боргу 280 000 гривень.

21 липня 2025 року ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позивачка будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини свого неприбуття суду не пояснила, клопотань та заперечень до суду не подала. На адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшло повідомлення з позначкою, що 12.08.2025 поштове відправлення отримано позивачкою ОСОБА_1 .

Відповідачка ОСОБА_2 повідомлена належним чином про дату, час та місце судового розгляду, відповідно до вимог ЦПК України, на останню відому адресу Відповідачки направлена копія ухвали про відкриття провадження, а також позовна заява з додатками.

04.08.2025 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від відповідачки ОСОБА_2 надійшла заява про визнання нею позовних вимог в повному обсязі. Просить суд розглянути справу та ухвалити рішення без участі відповідача. Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та/або відзиву на позовну заяву відповідачка ОСОБА_2 суду не надала.

06.08.2025 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшло повідомлення про отримання 02.08.2025 р. відповідачкою ОСОБА_2 поштового відправлення, що вважається належним чином повідомленою про розгляд справи.

Відповідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 15 квітня 2018 року ОСОБА_2 у ОСОБА_1 взяла у борг 280 000 гривень. Вказану суму зобов`язалася повернути до 15 квітня 2022 року, що підтверджується копією договору позики від 15.04.2025 р., що міститься у матеріалах справи (а. с. 5 6).

Факт отримання відповідачкою ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 280 000 гривень, а також зобов`язання повернення, підтверджується копією розписки до договору позики від 15.04.2028 року про отримання позики, що міститься у матеріалах справи (а. с. 7).

Копією паспорту НОМЕР_1 виданого 11.03.2003 року Жовтоводським МВ УМВС України в Дніпропетровській області, відповідно якому встановлена особа відповідачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (12 14).

Копією паспорту НОМЕР_2 виданого 29.04.1996 року Дубенським МРВ УМВС України у Рівненській області, копією картки фізичної особи платника податків від 02.12.2003 р. про одержання ідентифікаційного номера НОМЕР_3 , відповідно яким засвідчена особа позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 8 - 11).

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Договір позики, як визначено в ст. 1047 ЦК України, укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України в постанові від 18.09.2013 у справі №6-63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

При цьому, відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Статтями 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч.1 ст. 631 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Також статті 15, 16 ЦК України містять норми про те, що особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту цивільного права є примусове виконання обов`язку в натурі.

За приписами ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язані визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Позивачка, розпорядившись своїми правами на власний розсуд, звернулася до відповідачки ОСОБА_2 з позовом про стягнення заборгованості за договором позики в валюті гривня.

На підставі наведеного вище суд дійшов висновку, що відповідачка ОСОБА_2 є позичальником, яка не виконує належним чином свої зобов`язання за договором позики щодо своєчасного та у повному обсязі повернення суми боргу позикодавцю ОСОБА_1 що є підставою для примусового стягнення суми боргу у розмірі 280 000 гривень за договором позики від 15 квітня 2018 року.

За змістом ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, провадження №14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, провадження №4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц, провадження №14-318цс18. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

На підставі наведеного вище суд дійшов висновку, що відповідачка ОСОБА_2 є позичальником, яка не виконує належним чином свої зобов`язання за договором позики щодо своєчасного та у повному обсязі повернення суми боргу позикодавцю ОСОБА_1 , що є підставою для примусового стягнення суми заборгованості за договором позики від 15 квітня 2018 року, в розмірі 280 000 гривень.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню судові витрати по сплаті нею судового збору в розмірі 2 800,00 грн., який підтверджений квитанцією № 4 від 10.06.2025 року про сплату судового збору (а.с. 1).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 533, 610, 612, 631, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, та згідно із ст.ст.12,13,76-83,95,141,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 , адреса листування: АДРЕСА_4 , заборгованість за договором позики від 15 квітня 2018 року в розмірі 280 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 , адреса листування: АДРЕСА_4 судовий збір у розмірі 2 800 грн.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення/складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.09.2025 року.

Учасники справи:

1. Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 , адреса листування: АДРЕСА_5 .

2. Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя