Провадження № 2/686/1673/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Порозової І.Ю.,

секретаря Кшановської Є.З.,

за участю: позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Стешіної Т.М.,

представника відповідача адвоката Шарко М.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності, зокрема, з урахуванням змісту уточнених вимог просить припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 ? частка та ОСОБА_2 ? частка на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 44,9 кв.м., житловою площею30,1 кв.м., допоміжною площею 14,8 кв.м., залишивши у власності ОСОБА_1 житловий будинок загальною площею 20,7 кв.м., житловою площею17,6 кв.м., допоміжною площею 3,1 кв.м., що розташований за тією ж адресою.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що зазначений житловий будинок є глинобитним та належить сторонам по ? частці на підставі заповіту від 23.11.1979 р. та свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.08.1998 р..

На земельній ділянці за вказаною адресою ОСОБА_2 побудувала новий житловий будинок, а частка глинобитного будинку зруйнувалася. Таким чином, вважаючи, що зруйновна саме частка ОСОБА_2 позивач наполягає, що її право власності припинено. Частина будинку, яка залишилася складається з житлової кімнати площею 13,5 кв.м., їдальні площею17,6 кв.м. та допоміжної площі 3,1 кв.м., загальна площа 20,7 кв.м.., однак вказане унеможливлює право позивача на розпорядження належним йому майном, оскілько документально глинобитний будинок існує в первинному вигляді.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайнного суду Салоїд Н.М. від 06.01.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 08.04.2025 року справу передано судді Порозовій І.Ю. у зв`язку з відставкою судді Салоїд Н.М..

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.04.2025 року справу прийнято до провадження суддею Порозовою І.Ю. та призначено до розгляду.

У судовому засіданні позивач та його представник наполягають на задоволенні позову з підстав викладених у ньому та пояснили, що оскільки ОСОБА_2 збудувала новий будинок за тією ж адресою та зареєструвала право власності на нього, а попередньо зверталася до сільської ради та райдержадміністрації з заявами про створення комісії для фіксації факту руйнування глинобитного будинку у якому ніхто не проживав, саме вона є власником зруйнованої частини.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, який підтримав у судовому засіданні, проти задоволення позову заперечив з причин відсутності встановленого факту розподілу в натурі глинобитного будинку за адресою АДРЕСА_1 та недотримання процедури державної реєстрації припинення права спільної часткової власності на майно у зв`язку з його зруйнуванням.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Судом встановлено, що 23.11.1979 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 успадкували по ? частці глинобитний будинок з надвірними будівлями, що знаходяться в селі Олешин Хмельницького району Хмельницької області, що належали померлому ОСОБА_3 .. ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачка ОСОБА_2 успадкувала ? частину житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , що належали померлій ОСОБА_4 .. На вказаній земельній ділянці, по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 збудувала новий будинок, на який зареєструвала право власності. В той же час частина глинобитного будинку зруйнувалася. Станом на час розгляду справи частки сторін не виділено в натурі та між ними не існує усної домовленості щодо визначення часток.

Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про право на спадщину від 23.11.1979 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07.08.1998 року, рішенням Виконавчого комітету Олешинської сільської ради №14 від 29.01.2009 року; свідоцтвом про право власності на нерухоме майно зареєстроване за ОСОБА_2 , заявами ОСОБА_2 про знищення майна.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 319 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч.1, 2 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Згідно ч.1, 2, 3 ст. 357 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

За змістом статті 349 ЦК України право власності на майно припиняється у разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змі до державного реєстру.

Згідно Постанови Верховного суду України від 17.01.2019 р. №708/254/18 зазначається: «що умовами для припинення права власності на знищене майно згідно вимого ст. 349 ЦК України, є наявність встановленого факту знищення майна, а також відповідної заяви власника майна про внесення змін до державного реєстру».

В даній справі факт знищення майна- частини глинобитного будинку за адресою АДРЕСА_1 є доведеним та не оспорюється відповідачем, однак доказів того, що вказана знищена частина належала виключно ОСОБА_2 немає, факт подання нею заяв про знищення майна до сільської ради та райдержадміністрації не свідчить про належність цього майна їй, тому позов не може бути задоволено.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 280-285 ЦПК України, ст.ст. 319, 357, 367, 349 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 у позові до ОСОБА_2 відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду І.Ю.Порозова