Справа №519/197/13-ц
У Х В А Л А

11.09.2025 року м.Південне

Південний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Барановської З.І., секретаря Гнатюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу заяву представника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, за участю Південного відділу державної виконавчої служби у Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), АТ «Укрсиббанк»,

У С Т А Н О В И В:

Представник звернувся до суду із зазначеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що між ОСОБА_1 та АТ «УкрСиббанк» було укладено наступні кредитні договори: 1. Кредитний договір №0 від 15.08.2007; 2. Кредитний договір №0 від 21.08.2007; Кредитний договір №0 від 30.10.2007. У зв`язку з невиконанням зобов`язань за вищевказаними кредитними договорами Банк звернувся до Южного міського суду Одеської області. 20.10.2011 Южним міським судом Одеської області у справі №2-94/11 ухвалено рішення, яким позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами споживчого кредиту задоволено та вирішено стягнути: заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 15.08.2007 в сумі 1 831 497,65грн; заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 21.08.2007 в сумі 671 844,48 грн; заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 30.10.2007 в сумі 759 405,82 грн; стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судові витрати по справі: судовий збір в сумі 1700 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн. В кінці 3 сторінки рішення суду вказано з чого складається загальна сума заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 21.08.2007 в сумі 671 844,48 грн, а саме: «Сума, що підлягає стягненню за договором про надання споживчого кредиту №0 від 21.08.2007 станом на 12.09.2011 складає 74 196, 51 шв. франків, що в еквіваленті по курсу НБУ (9,054934000) на 12.09.2011 становить 671 844,48 гривень, які складаються з: суми заборгованості за кредитом 59 408,94 шв. франків, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 537 944,03 грн.; суми заборгованості по процентам за користування кредитом 12 152, 62 шв. франків, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 110 051,17 грн; суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 1 286,75 грн, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 11 651,42 грн; суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами 1 348,20 грн, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 12 207,86 грн». На підставі вищевказаного рішення ПАТ «УкрСиббанк» видано виконавчий лист від 07.11.2011 у справі 2-94/11, який було направлено останнім до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області для відкриття виконавчого провадження у справі. 04.12.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №49565720 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» грошової суми у загальному розмірі 3264567,95 грн. Назву Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області змінено на Южненський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) /надалі Южненський ВДВС/. 12.02.2013 ПАТ «УкрСиббанк» знову звернувся до суду для стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за Кредитним договором №0 від 21.08.2007. 21.05.20213 Южним міським судом Одеської області у справі 519/197/13-ц ухвалено рішення, яким позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами споживчого кредиту задоволено та вирішено стягнути: заборгованість за кредитним договором №0 від 21.08.2007: заборгованість за простроченим кредитом - 59 408,94 шв. франків, що дорівнює 511 052,40 грн; заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом 20 719,3 шв. франків, що дорівнює 178 233,84 грн; пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом 2 302,01 шв. франків, що дорівнює 19 802,53 грн, а всього на суму 82 430,32 шв. франків, що дорівнює 709 088,77 грн, стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3441 грн. На підставі вищевказаного рішення ПАТ «УкрСиббанк» видано виконавчий лист від 16.07.2013 у справі 519/197/13-ц, який було направлено останнім до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області для відкриття виконавчого провадження. 27.10.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №49118927 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» грошової суми у загальному розмірі 712 529,77 грн. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, ПАТ «УкрСиббанк» повторно звернувся до суду 12.02.2013. Банк пред`явивши позов про стягнення такої заборгованості здійснив дії на подвійне стягнення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 21.08.2007, зважаючи на наявне рішення Южного міського суду Одеської області у справі №2-94/11 від 20.10.2011 про стягнення суми боргу (тіло кредиту, проценти, пеню) за ним в повному обсязі. Незаконність визначення цієї суми полягає в тому, що вона створює подвійну відповідальність Заявника та ОСОБА_2 (його дружини) перед Банком в частині подвійного погашення тіла кредиту, процентів, пені за одним і тим же кредитним договором, що забороняється ст.61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Банк як кредитор скористався своїм правом на дострокове стягнення заборгованості за кредитом та його реалізував, що підтверджується вищевказаним рішенням Южного міського суду Одеської області у справі №2-94/11 від 20.10.2011, яке набрало законної сили та отриманим за ним виконавчим листом, пред`явленим до примусового виконання. Звернувшись у 2011 році з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення усієї заборгованості за кредитним договором №0 від 21.08.2007, Банк змінив строк виконання зобов`язання на 2011 рік, а тому нарахування процентів, пені та комісії після ухвалення судом рішення є безпідставним. Заявник не був обізнаний про наявність виконавчого листа у справі №2-94/11 від 20.10.2011 та наявність виконавчого провадження №49118927, відкритого на його підставі, у зв`язку з тим, що: 1) У справі 519/197/13-ц було винесено заочне рішення Южного міського суду Одеської області від 21.05.2013, у відсутність Заявника. Попереднім місцем реєстрації Заявника було: АДРЕСА_1 , але 08.05.2013 рішенням Южного міського суду Одеської області у справі №519/135/13-ц задоволено позов ОСОБА_3 до Заявника, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , відділ ДВС Южненського МУЮ, за участю третьої особи: приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чужовської Наталії Юріївни, про визнання права власності за ним та скасування арешту (на квартиру, в якій був зареєстрований Заявник). 3) Даний факт підтверджується й тим, що 10.02.2015 рішенням Южного міського суду Одеської області у справі №519/509/14-ц, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Южненський міський сектор Державної міграційної служби Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, - про визнання втратившим право користування, виселення без надання іншого житлового приміщення та зняття з реєстраційного обліку задоволено та вирішено: - Визнати Заявника, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - Виселити Заявника, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з житлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення. 4) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.06.2013 квартира в АДРЕСА_1 , в якій раніше проживав Заявник, з 19.06.2013 зареєстрована за ОСОБА_3 . 5) Згідно довідки №6 про фактичне місце проживання від 13.05.2025 Органу самоорганізації населення «Комітету мікрорайону індивідуальної забудови м. Южного «Вікторія», Заявник з березня 2015 року проживає зі своєю родиною за адресою: АДРЕСА_2 . 6) Як вбачається з виконавчого листа у справі 519/197/13-ц від 16.07.2013 він двічі повертався Стягувачу (АТ «УкрСиббанк»): - «25.03.2014 повернуто згідно ч.4 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження»; - «30.12.2014 повернуто згідно ч.4 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження». Примітка: Згідно ч.4 ст.27 ЗУ «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV від 21.04.1999) в редакції від 25.03.2014 та від 30.12.2014 передбачалось повернення виконавчого документу у разі, якщо: стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа. 7) З 27.10.2015 - з дати відкриття провадження №49118927, всі документи виконавчого провадження (постанови та ін.) направлялися за адресою місця реєстрації Заявника: АДРЕСА_1 , тоді як з березня 2015 року та станом по поточну дату Заявник проживає з родиною за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою №6 про фактичне місце проживання від 13.05.2025 Органу самоорганізації населення «Комітету мікрорайону індивідуальної забудови м. Южного «Вікторія» та копією супровідних листів про направлення постанов в межах №49118927 за адресою місця реєстрації Заявника /матеріали №49118927 не містять повідомлень про вручення будь-якої постанови винесеної в її межах Заявнику/. 8) На момент пред`явлення виконавчого листа у справі №519/197/13-ц до виконавчої служби Заявник не був працевлаштований, що підтверджується копією його трудової книжки, та як вбачається з інформації Автоматизованої системи виконавчого провадження по ВП №49118927, жодної постанови про накладення арешту на грошові кошти/майно Заявника не виносилося відповідно будь-яких стягнень з рахунків Заявника на користь Банку здійснено не було. 9) Після працевлаштування Заявника 19.08.2016 в ПАТ «Одесаобленерго», вперше почалися відрахування з його заробітної плати роботодавцем з 01.01.2021, але з примусового виконання інших виконавчих документів, що підтверджується Звітами про здійснені відрахування та виплати АТ «ДТЕК Одеські Електромережі», а саме: з виконання виконавчого листа у справі №519/166/15-ц від 05.06.2015, з виконання виконавчого листа у справі №519/186/21 від 29.04.2021, з виконання виконавчого листа у справі №1533/42/2012 від 22.03.2012 Примітка: ч.2 ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: 20 відсотків (при стягненні кредитної заборгованості), а за наявності 3-х і більше виконавчих провадження - максимально граничний розмір не може перевищувати - 50% всіх доходів, який і стягувався із заробітної плати Заявника роботодавцем. Відповідно надходження нових виконавчих проваджень про стягнення з Заявника не впливало на розмір відрахувань (50%) із його заробітної плати. У травні 2024 року Заявник звернувся листом до Южненського ВДВС з проханням надати інформацію про всі наявні виконавчі провадження про стягнення з нього заборгованості із зазначенням їх ідентифікаторів доступу, оскільки постанови в межах виконавчих проваджень не отримував. Згідно відповіді Южненського ВДВС Заявника повідомлено про наявність всього 5 виконавчих проваджень із зазначенням їх ідентифікаторів доступу. Варто зазначити, що в Автоматизованій системі виконавчих проваджень розміщені постанови про відкриття виконавчих проваджень №49118927 та №49565720 (на користь АТ «УкрСиббанк»), які не містять підстав стягнення таких коштів. Згідно відомостей в АСВП по вищевказаним ВП №49118927 та №49565720 в них взагалі відсутні скановані копії виконавчих листів, оскільки державним виконавцем «підтягнуті» до неї скановані документи датовані лише з 12.09.2018 по ВП №49118927, та з 18.07.2017 по ВП №49565720. Заявник є пенсіонером та досі працює /для можливості виконання своїх зобов`язань в межах виконавчих проваджень/ в АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» де обіймає посаду машиніста бурильно-кранової самохідної частини, яка полягає у керуванні бурильно-крановою самохідною машиною під час установлення повітряних опор ліній електропередач, зв`язку, контактної мережі, інших опор, стовпів загорож та освітлення тощо. Після отримання Заявником листа від Южненського ВДВС про наявність всіх виконавчих проваджень, він не мав можливості ознайомитись з матеріалами ВП №49118927 та судової справи, оскільки під час війни працівники АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» працюють 24/7 (понаднормово та у нічний час) та приймають участь в аварійно-ремонтних роботах мереж та обладнання після кожної ворожої атаки на Одещині, з метою повернення живлення критичній інфраструктурі та забезпечення світлом всіх споживачів /загальновідомою інформація/. У серпні 2024 року Заявник отримав виробничу травму у вигляді перелому тіла хребця L4 /копія виписки з медичної картки та висновок комп`ютерної томографії надаються у додатку/, що призвело не лише до оніміння в кінцівках, зниження м`язової сили, та часткової відсутності рухової активності, що призвело до тривалої реабілітації. 21.05.2025 після ознайомлення з виконавчими листами в межах виконавчих проваджень про стягнення з нього заборгованості на користь АТ «УкрСиббанк», Заявник побачив, що підставою для стягнення з нього заборгованості у виконавчому листі у справі 519/197/13-ц та виконавчому листі у справі №2-94/11 зазначено однаковий номер кредитного договору №0 від 21.08.2007. Заявник одразу звернувся і до Південного міського суду Одеської області із заявами про ознайомлення з матеріалами справи 2-94/2011 та справи №519/197/13-ц із видачею копії рішення суду. Згідно довідки Південного міського суду Одеської області від 15.05.2025, матеріали цивільної справи №2-94/2011 було знищено. Фактичне ознайомлення з матеріалами ВП №49118927 Заявником відбулося 21.05.2025. Згідно ч.1 ст.22 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (в редакції від 06.06.2015р., станом на дату пред`явлення виконавчого листа від 16.07.2013 у справі 519/197/13-ц до виконавчої служби), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. За ч.1 ст. 261 ЦКУ перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Враховуючи вищевикладене, Заявник просить суд поновити процесуальний строк для звернення до суду з вимогою про визнання виконавчого листа №519/197/13-ц, виданого 16.07.2013 Южним міським судом Одеської області, таким що не підлягає виконанню, на підставі ч.1 ст.127 ЦПК України. Банк, зловживаючи своїми процесуальними правами, пред`явивши позов про стягнення такої заборгованості здійснив дії на подвійне стягнення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 21.08.2007, зважаючи на наявне рішення Южного міського суду Одеської області у справі №2-94/11 від 20.10.2011, яким вже достроково стягнуто заборгованість за цим договором (включаючи тіло кредиту, проценти, пеню). Незаконність визначення цієї суми полягає в тому, що вона створює подвійну відповідальність Заявника та ОСОБА_2 (його дружини) перед Банком, що забороняється ст.61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно це створює подвійну відповідальність Заявника та його дружини, оскільки за наявності 2-х рішень суду, вони повинні двічі достроково повертати заборгованість за одним і тим же самим кредитом, процентами за ним та пеню.У зв`язку з тим, що вже наявне /існує/ рішення Южного міського суду Одеської області від 07.11.2011 у справі 2-94/11 про дострокове стягнення всієї суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 21.08.2007, АТ «УкрСиббанк» отримано виконавчий лист від 07.11.2011 у справі 2-94/11 та на його підставі здійснюється стягнення заборгованості в примусовому порядку Південним відділом державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Заявник вважає, що стягнення заборгованості на підставі виконавчого листа від 16.07.2013 у справі 519/197/13-ц, виданого згідно рішення Южного міського суду Одеської області від 21.05.20213 у справі 519/197/13-ц про повторне дострокове стягнення заборгованості за тим же самим договором призводить до подвійного стягнення заборгованості та подвійну відповідальність Заявника, що заборонено ст.61 Конституції України, у зв`язку з чим Заявник змушений звернутися до суду про визнання виконавчого листа від 16.07.2013р. у справі 519/197/13-ц таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 02.09.2025 відкрито провадження у справі за вказаною скаргою та призначене судове засідання.

11.09.2025 від представника стягувача АТ «Укрсиббанк» надійшли заперечення на заяву, в якій просить відмовити у поновленні строку на подання заяви та залишити її без задоволення.

Учасники судового провадження в судове засідання не з`явилися, хоча про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходили.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Южного міського суду Одеської області по справі №519/197/13-ц від 21.05.2013 позов Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк заборгованість за кредитним договором №0 від 21.08.2007 заборгованість за простроченим кредитом 59 408,94 шв. франків, що дорівнює 511 052,40 грн; заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом 20 719,3 шв. франків, що дорівнює 178 233,84 грн; пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом 2 302,01 шв. франків, що дорівнює 19 802,53 грн, а всього на суму - 82430,32 шв. франків, що дорівнює 709 088,77 грн. Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк витрати по сплаті судового збору у розмірі 3441 грн.

Копія даного рішення направлена відповідачам 21.06.2013 за адресою: АДРЕСА_1 через відділення Укрпошти та повернута у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Той факт що відповідачі проживала у той час за даною адресою підтверджується також копією рішення Южного міського суду Одеської області від 10.02.2015 по справі №519/509/14-ц, яким їх визнано втратившими право користування даною квартирою та виселено з неї без надання іншого житлового приміщення.

Виконавчий лист, виданий 16.07.2013 Южним міським судом Одеської області, про виконання вказаного рішення був пред`явлений для примусового виконання до відділу ДВС Южненського міського управління юстиції в Одеській області.

27.10.2015 старшим державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №49118927 у загальному розмірі 712529,77 грн з ОСОБА_1 , адреса боржника вказана: АДРЕСА_1 .

Також постановами від 04.06.2018 дане виконавче провадження було приєднане до зведеного виконавчого провадження №47954909 та 27.12.2019 виведено із зведеного виконавчого провадження №47954909.

Постановою від 27.12.2019 у зв`язку з реорганізацію дане провадження передано Южненський міський відділ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яка була направлена стягувачу та боржнику ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

09.01.2020 начальник відділу Свір В.О. прийняв дане провадження до примусового виконання та копія постанови від 09.01.2020 була направлена стягувачу та боржнику ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

06.11.2023 старшим державним виконавцем виносились постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору, яка була направлена стягувачу та боржнику ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

03.05.2024 старшим державним виконавцем винесена постанова про зміну (доповнення) реєстраційних даних, а саме внесення в резолютивну частину суми що підлягає стягненню, яка була направлена стягувачу та боржнику ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, рішенням Южного міського суду Одеської області по справі №2-94/2011 від 20.10.2011 позов ПАТ УкрСиббанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами споживчого кредиту задоволено.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ УкрСиббанк заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 15.08.2007 в сумі 1 831 497,65 грн, заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 21.08.2007 в сумі 671 844,48 грн, заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 30.10.2007 в сумі 759 405,82 грн, а також судовий збір в сумі 1700 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн.

Виконавчий лист, виданий 07.11.2011 Южним міським судом Одеської області, про виконання вказаного рішення були пред`явлені для примусового виконання до відділу ДВС Южненського міського управління юстиції в Одеській області.

04.12.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №49565720 у загальному розмірі 3264567,95 грн з ОСОБА_1 , адреса боржника вказана: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації у даному виконавчому провадженні, проводились наступні виконавчі дії, а саме: 04.12.2015 звернення стягнення на майно боржника, постанова про арешт майна; 14.12.2015 звернення стягнення на кошти на рахунках боржника, постанова про арешт коштів боржника; 23.08.2015 розшук майна боржника, постанова про розшук майна боржника.

18.07.2017 виконавче провадження передано до Южненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що винесена відповідна постанова.

30.08.2017 дане виконавче провадження прийнято до виконання начальником Южненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що винесена відповідна постанова.

Також були проведені наступні виконавчі дії 22.05.2018 призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання, винесена постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні; 23.07.2018 аналогічні дії; 29.08.2018 залучення працівників поліції до участі у проведенні виконавчих дій, так як вимоги боржником виконавчого документа боржником не виконано та необхідністю здійснити опис майна боржника, винесена постанова про залучення працівників органів внутрішніх справ; 12.09.2018 приєднання до зведеного виконавчого провадження №47954909 (номер виконавчих проваджень які входять 43479174, 43479000) про що винесена відповідна постанова; 27.12.2019 виведення із зведеного виконавчого провадження про що винесена відповідна постанова; 27.12.2019 у зв`язку з реорганізацію дане провадження передано у Южненський міський відділ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про що винесена постанова про передачу документів; 13.01.2020 прийняття до виконання іншим виконавцем та постанова про це; 14.07.2021 стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, стягнення виконавчого збору, та постанова про це, призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання, винесена постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні; 30.10.2021 звернення стягнення на кошти на рахунках боржника, постанова про арешт коштів боржника; 05.08.2022 зміна (доповнення) реквізитів ВД, постанова про зміну (доповнення) реєстраційних даних; 16.12.2022 призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання, винесена постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні; 17.04.2023 призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання, винесена постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Таким чином твердження, представника заявника про те що боржник не був повідомлений про існування виконавчого прокладення за виконавчим листом спростовуються інформацію про вчинення виконавчих дій.

Відповідно до Закону України №6043-ІХ від 26.02.2025 змінено найменування Южного міського суду Одеської області на Південний міський суд Одеської області.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України 2004 року однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

ЄСПЛ також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

Сукупний аналіз рішень ЄСПЛ у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України" достеменно засвідчує його однозначну позицію про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з Конституцією України.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, під іншими причинами, про які йдеться в частині другій статті 432 ЦПК України, належить розуміти не припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а наприклад, коли в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

За змістом ч.4 ст.432 ЦПК України про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Наведені в ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу 1 книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, що в даному випадку не встановлено матеріалами справи.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Вказане дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Верховний Суд у постанові від 17 жовтня 2019 року у справі №2-3558/2010 дійшов висновку про те, що на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, закон не передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Згідно з частиною четвертою статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Зазначених випадків судом не встановлено. Доказів того, що боржник виконав свої зобов`язання за виконавчим листом №2-94/11 суду не надано.

Матеріали справи не містять заяви стягувача про відмову від примусового виконання судового рішення у зв`язку з виконанням боржником зобов`язання поза межами виконавчого провадження, за наявності якої виконавець міг би закінчити виконавче провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова про закінчення виконавчого провадження приватним виконавцем відсутня.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що відсутні передбачені положенням ч.2 ст.432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, оскільки заявником не доведено, що він добровільно або в примусовому порядку сплатив заборгованість за виконавчим листом №2-94/11.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.432, 447-451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, за участю Південного відділу державної виконавчої служби у Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), АТ «Укрсиббанк».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Південного міського суду

Одеської області З. І. Барановська