КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 758/14981/24

номер провадження 22-ц/824/6441/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу заступника керівника Оболонської окружної прокуратури м. Києва в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області Катищева Кирила

на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 20 грудня 2024 року /суддя Захарчук С.С./

у справі за позовом заступника керівника Оболонської окружної прокуратури м. Києва в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області до ОСОБА_1 про конфіскацію частини земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вимогами про конфіскацію 1/3 частини земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :91:467:0074), яка належить на праві власності ОСОБА_1 .

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 20 грудня 2024 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу разом із доданими матеріалами на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України /а.с. 45-47/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, прокурор звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 20.12.2024 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що прокурором було зазначено ціну позову в сумі 783,33 грн на основі нормативної грошової оцінки земельної ділянки (2350 грн за 0,0592 га, 1/3 частина - 783,33 грн) відповідно до свідоцтва про право на спадщину №2-898 від 13.08.2003 та витягу з технічної документації від 28.03.2003. Судовий збір у розмірі 3028,00 грн сплачено відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Суд першої інстанції порушив ч. 2 ст. 176 ЦПК, не визначивши суму судового збору, яку необхідно доплатити, та ч. 2 ст. 185 ЦПК, не вказавши точну суму до сплати в ухвалі про залишення позову без руху. Також зазначав, що питання про відповідність ціни позову дійсній вартості майна має вирішуватися при розгляді справи по суті (ч. 2 ст. 176 ЦПК). Відсутність даних у Державному земельному кадастрі про експлікацію земельних угідь (лист Держгеокадастру №10-10-0.64-10635/2-24 від 04.11.2024) унеможливлювала визначення точної вартості, але прокурор виконав вимоги ухвали від 05.12.2024, надавши пояснення. Отже, вказував, повернення позову через часткове усунення недоліків є необґрунтованим і порушує принципи верховенства права (ст. 263 ЦПК).

Відповідач ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку письмового провадження поінформована належним чином, оголошенням на офіційному сайті судової влади, з відзивом на апеляційну скаргу до суду не зверталася.

Представник Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області Безпала Ю.М. 08.07.2025 подала пояснення, в яких підтримала позовну заяву прокурора в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції на підставі наступного.

Судом встановлено, що 22.11.2024 Оболонська окружна прокуратура м. Києва подала позовну заяву в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області до ОСОБА_1 про конфіскацію 1/3 частини земельної ділянки (кадастровий номер :91:467:0074, АДРЕСА_1 , площею 0,0592 га, цільове призначення - для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби).

Право власності на 1/3 частки ділянки належить ОСОБА_1 (громадянка РФ) на підставі свідоцтва про право на спадщину №2-898 від 13.08.2003.

Ухвалою від 05.12.2024 позов залишено без руху через ненадання ціни позову, судового збору пропорційно вартості та обґрунтування вимог.

13.12.2024 прокурор надав пояснення, вказавши ціну позову 783,33 грн (на основі нормативної оцінки 2350 грн за 0,0592 га) та сплативши судовий збір 3028,00 грн.

Постановляючи оскаржене судове рішення, суд першої інстанції керувався ст. 175 ЦПК України про те, що позовна заява повинна містити ціну позову та обґрунтування вимог; ст. 176 ЦПК України про те, що ціна позову визначається вартістю майна; ст. 185 ЦПК України про те, що заява вважається неподаною, якщо недоліки не усунуто в строк.

Судом першої інстанції зроблено висновок про те, що позивач частково усунув недоліки, зазначені в ухвалі від 05.12.2024, але не вказав дійсну вартість 1/3 частини земельної ділянки та не сплатив судовий збір пропорційно цій вартості, що є підставою для визнання позову неподаним та його повернення.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо ціна позову не відповідає дійсній вартості майна або її неможливо встановити на момент подання позову, розмір судового збору попередньо визначає суд, а недоплачений чи переплачений збір стягується чи повертається при вирішенні справи по суті.

З матеріалів справи вбачається, що прокурор визначив ціну позову в 783,33 грн на основі нормативної грошової оцінки (2350 грн за 0,0592 га, свідоцтво про право на спадщину №2-898 від 13.08.2003, витяг від 28.03.2003).

Лист Держгеокадастру №10-10-0.64-10635/2-24 від 04.11.2024 підтверджує неможливість розрахунку точної оцінки через відсутність даних в кадастрі.

Суд першої інстанції, всупереч ч. 2 ст. 185 ЦПК, не вказав точну суму судового збору, яку необхідно доплатити, якщо вважав, що судовий збір не доплачено, чим порушив право позивача на усунення недоліків.

Крім того, питання відповідності ціни позову дійсній вартості має вирішуватися при розгляді справи по суті, а не на стадії прийняття позову (ч. 2 ст. 176 ЦПК). Прокурор сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн, що відповідає мінімальному розміру для позовів майнового характеру.

Щодо обґрунтування вимог про конфіскацію, суд першої інстанції також помилково вказував, що прокурор не надав обґрунтування обставин, оскільки позовна заява містила посилання на право власності відповідача (громадянки РФ) та підстави конфіскації (ч. 5 ст. 22, ст. 145 Земельного кодексу України), а деталі, зокрема щодо цільового призначення ділянки та строку відчуження, підтверджені поясненнями Головного управління Держгеокадастру від 08.07.2025. Зокрема, ділянка має сільськогосподарське призначення, а ОСОБА_1 не відчужила її протягом року з моменту набуття права власності у спадщину (2003 рік), що є підставою для конфіскації (ч. 2 ст. 145 ЗК).

Ці обставини повинні з`ясовуватися при розгляді по суті (ст. 81 ЦПК).

Отже, у даній справі, повернення позову через не повне усунення недоліків суперечить принципу доступу до правосуддя (ст. 263 ЦПК України).

Таким чином, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та нормам процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати. Оскільки апеляційна скарга задоволена, судовий збір за її подання покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 379, 381, 382 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу заступника керівника Оболонської окружної прокуратури м. Києва в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 20 грудня 2024 року - задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 20 грудня 2024 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з ОСОБА_1 / АДРЕСА_3 , паспорт громадянина НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер платника податків на території НОМЕР_2 / на користь Київської міської прокуратури /, м. Київ, вул. Предславинська, 45/9 м. Київ/ 3038 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: