Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/945/25
Провадження № 2/935/301/25
РІШЕННЯ

Іменем України

22 вересня 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Василенка Р.О., зі секретарем - Криворучко Я.В., за участю: представника позивача - Грица Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 в якому просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 4886438 від 06.07.2021 у розмірі 25330,30 грн. та судові витрати у тому числі на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06.07.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір. Відповідно до умов якого кредитор надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 5 000 грн., а позичальник зобов`язався повернути кошти а сплатити проценти, які становлять 1875 грн., із розрахунку 1,25 % вдень від фактичного залишку за кожен день користування кредитом. Базова процентна ставка становить 5% від фактичного залишку за кожен день. Також вказує, що умовами договору передбачено його пролонгацію. Позичальник може збільшити строк кредитування, шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів

28 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір №28-12/2021-72, за умовами якого право вимоги за кредитними договорами до позичальників у тому числі, до відповідача, перейшло до ТОВ "Вердикт Капітал".

10 січня 2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір про відступлення прав вимоги №10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ "Вердикт Капітал" передав позивачу права вимоги до позичальників за кредитними договорами у тому числі, до відповідача, як боржника за договором № 4886438 від 06.07.2021.

Вказує, що позичальник належним чином не виконувала свої зобов`язання за вказаним вище кредитним договором, тому виникла заборгованість у загальному розмірі 25 330,30 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом у розмірі 3656 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками(на дату відступлення прав вимоги) у розмірі 21 674,30 грн. Тому з метою захисту свої прав звернулися до суду.

Відповідач ОСОБА_1 про порядок розгляду справи повідомлена належним чином про що свідчить відмітка працівника пошти у рекомендованому повідомлені №770 про вручення ухвали про відкриття провадження у справі, яку надіслано за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Відзиву та будь-яких заяв чи клопотань станом на день розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, дослідив надані докази на засадах змагальності, в межах позовних вимог та дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 06.07.2021 року між ТОВ «Мілон» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №4886438, який підписано одноразовим електронним ідентифікатором надісланий на мобільний номер телефону вказаний у договорі( а.с 25 69).

Відповідно до умов договору кредитодавець на умовах визначених у договорі на строк визначний в п. 1.3 договору зобов`язується надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію та проценти у встановлений у п.1 4 термін.

Розмір кредиту становить 5 000 грн. Строк 30 днів з 06.07.2021 року. Дата повернення кредиту і сплати комісії 05.08.2021 року. Комісія становить 550 грн (п.1.2- 1.4, 1.5.1).

Згідно п. 1.5.2. проценти за користування кредитом становлять 1875 грн.

Згідно п. 2.1. договору кредитні кошти надаються на картоновий рахунок позичальника.

На підтвердження перерахування коштів у розмірі 5 000 грн. надано квитанцію від 06.07.2021 № (а.с. 70) згідно якої за допомогою сервісу «Liqpay» ТОВ «Мілоан» перерахували кошти на картковий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до складеного ТОВ «Мілоан» (первісний кредитор) розрахунку (ас. 7) заборгованість відповідача станом на 17.11.2021 року становить 14 727,90 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом у розмірі 3 656 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 11 071,90 грн.

28 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №28-12/2021-72 відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал», як новий кредитор, набуло права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 28.12.2021 року до договору факторингу, слідує, що ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №4886438.(а.с. 30).

Відповідно до розрахунку ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість відповідача станом на 10.01.2023 року становить 25 330,30 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом у розмірі 3 656 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 21 674,30 грн.

10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем ТОВ «Коллект центр» укладено договір про відступлення прав вимоги №10-01/2023 відповідно до умов ТОВ «Коллект центр» , набуло права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 10.01.2023 року до договору про відступлення права вимоги, слідує, що ТОВ «Коллект центр» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №4886438.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною 1 статті 626 ЦК України, визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Таким чином з матеріалів справи вбачається, що між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» укладено договір про споживчий кредит №4886438 від 06.07.2021, який підписано одноразовим ідентифікатором. Отримання відповідачем коштів у кредит у розмірі 5 000 грн. підтверджується належними та допустимими доказами. Так позивачем надано квитанцію платіжного сервісу «Liqpay від 06.07.2021 № згідно якої первісний кредитор ТОВ «Мілоан» перерахував кошти на картковий рахунок № НОМЕР_1 . Жодних заперечень щодо неотримання коштів відповідач не надіслала.

Разом з тим, досліджуючи надані докази в частині визначення розміру заборгованості із умовами договору, суд не погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості відповідача ОСОБА_1 . Так позивач вказує, що сума боргу відповідача становить 25 330,30 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом у розмірі 3 656 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 21674,30 грн.

При цьому як вбачається з матеріалів справи такий розмір заборгованості обрахований попереднім кредитором ТОВ «Вердикт капітал» станом на 10.01.2023 року(дата відступлення прав вимоги позивачу).

Разом із тим договір про споживчий кредит№4886438 від 06.07.2021 має 30 денний строк кредитування, який визначений первісним кредитором ТОВ «Мілоан»(п. 1.3 договору), тобто з 06.07.2021 року до 05.08.2021 року.

Відповідно до частини 1статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 вказано, що відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.

Таким чином після закінчення строку дії кредитного договору, який сплинув 05.08.2021 року, як первісний кредитор, так і наступні не мали права нараховувати проценти за договором. Відповідальність боржника за порушення грошового зобов`язання після закінчення строку дії договору передбачена частиною 2 статті 625 ЦК України.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитними коштами за період з 06.08.2021 року до 10.01.2023 (остання дата нарахування відсотків) задоволенню не підлягає.

Окрім того слід звернути увагу на те, що укладенню договору передувала анкета-заява на кредит №4886438, яку відповідно до наданого алгоритму на сайті кредитора заповнювала позичальниця в якій вказані аналогічні умови щодо суми кредиту, строку кредитування, розміру відсотків, які вказані і у договорі про споживчий кредит. При цьому вказана анкета заява не містить жодних умов щодо можливої пролонгації строку кредитування. В даному випадку договір укладався у електронній формі, ідентифікація позичальника здійснювалася за допомогою одноразового ідентифікатора, про що свідчить долучено довідка. Втім на переконання суду з огляду на наведений кредитором алгоритм підписання договору та відсутність у анкеті заяві, що передувала укладання договору кредиту, умов про його прологацію не вказує на те, що позичальниця була належним чином обізнана про умови прологанції.

З урахуванням наведеного та умов договору про споживчий кредит №4886438 загальний розмір заборгованості за користування відповідачем кредитними коштами у межах погодженого з первісним кредитором ТОВ «Мілоан» строку кредитування з 06.07.2021 року до 05.08.2021 року становитиме 7425 грн. (5 000 грн.(тіло кредиту) +1875 грн (відсотки)+ 550 грн (комісія).

Первісним кредитором ТОВ «Мілоан» надано розрахунок з якого вбачається, що відповідачем здійснювалася сплата заборгованості у загальному розмірі 7878 грн. Тобто відповідачем повністю погашено тіло кредиту, відсотки та комісії з урахуванням 30 денного строку кредитування та погоджених умов договору. У зв`язку з чим суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи положення статті 141 ЦПК України та висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати понесені стороною позивача розподілу не підлягають.

На підставі ст.ст. 526, 1049,1054 ЦК України та керуючись ст.ст.12, 13, 76-89, 141, 259, 263-265-268, 274, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит від 06.07.2021 №4886438 у розмірі 25 330,30 грн., - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр», , місцезнаходження: вул. Мечнікова 3 офіс 306, м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО