Справа № 669/551/25
Провадження № 2/669/291/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2025 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі :

головуючого судді Бараболі Н.С.,

з участю: секретаря судового засідання Хитрун А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Білогір`я цивільну за позовом Харківського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченої допомоги по безробіттю, -

В С Т А Н О В И В :

24 червня 2025 року Харківський обласний центр зайнятості в особі Харківської філії звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю.

В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що ОСОБА_1 звернулася за сприянням у працевлаштуванні до Харківського міського центру зайнятості, де згідно поданої заяви від 23.02.2022 року їй було надано статус безробітної з відкриттям персональної картки та з 23.02.2022 року по 19.11.2022 року призначено допомогу по безробіттю розмірі встановленому законодавством. Реєстрацію безробітної ОСОБА_1 припинено 01.10.2022 року у зв`язку із закінченням строку виплат та поданням заяви про припинення реєстрації. Харківським міським центром зайнятості за реквізитами ОСОБА_1 на її поточний рахунок перераховано допомогу по безробіттю за період з 28.08.2022 року по 30.09.2022 року у сумі 5606,83 грн.

Згідно обміну даними з Державною прикордонною службою України виявлено, що ОСОБА_1 в період реєстрації в центрі зайнятості як безробітна та отримуючи допомогу по безробіттю з 29.07.2022 року по 28.09.2022 року, що становить понад 62 дні, перебувала за кордоном про що не повідомила фахівця Харківського міського центру зайнятості.

Отже, перебування безробітної за кордоном понад 30 календарних днів вплаває на умови виплати забезпечення, а тому у відповідачки виник обов`язок подавати відомості про перебування за кордоном понад 30 календарних днів.

Отримана інформація стала підставою для проведення перевірки обґрунтованості виплат матеріального забезпечення на випадок безробіття, за результатами якої складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення щодо безробітних, які перебували за межами України під час реєстрації в центрі зайнятості.

Розмір коштів, виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1 становить 5606,83 грн., які розраховані з 31 дня перебування відповідачки за кордоном (перетин 29.07.2022 року, початок незаконного отримання допомоги 28.08.2022 року).

На підставі викладеного, просив стягнути зі ОСОБА_1 на користь позивача 5606,83 грн виплаченої допомоги по безробіттю та судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, не повідомила причини неявки, відзив не подала.

Відповідно до ч. 2 ст.247ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з`явилися до зали судового засідання.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 23.02.2023 ОСОБА_1 звернулася до Харківського міськогоцентру зайнятості та подала заяву про надання статусу безробітної та про призначення виплати допомоги по безробіттю.

Згідно рішення щодо зареєстрованого безробітного, прийняті установою Державної служби зайнятості вбачається, що ОСОБА_2 з 23.02.2022 року відповідно до ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» надано статус безробітної та з 23.02.2022 року призначено допомогу безробітному. 01.10.2022 року прийнято рішення про припинення ОСОБА_1 виплати по безробіттю відповідно до п. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Згідно інформації щодо перебування зареєстрованих безробітних за кордоном ОСОБА_1 в період з 29.07.2022 року по 28.09.2022 року перебувала за кордоном. В той же час, предметом спору є акт №234/2022 від 08.12.2022 року, яким встановлено, що в період перебування на обліку в статусі зареєстрованого безробітного ОСОБА_1 перетнула державний кордон України 29.07.2022 року та перебувала за кордоном до 28.09.2022 року (понад 30 календарних днів), який позивачем не скасований.

Фактично відповідачкою не оспорюється факт її перебування за кордоном в період з 29.07.2022 року по 28.09.2022 року

Відповідно до ст.3 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Закону України "Про зайнятість населення" та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За п.1 ст.1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття це система прав, обов`язків та гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про зайнятість населення" до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної, фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 45 Закону України "Про зайнятість населення" реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг.

Згідно із частиною першою статті 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" фонд має право перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів фонду та зупиняти виплати з фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду, стягувати відповідно до закону кошти фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.

У частині другій статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" встановлено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Частиною третьою статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно ч.3 ст.44 Закону "Про зайнятість населення" Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Відповідно до п.3-3 Прикінцевих положень Закону "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється з підстав, визначених статтею 31 цього Закону, а також з 31 календарного дня від дня перетину зареєстрованим безробітним державного кордону України у разі безперервного перебування ним за кордоном понад 30 календарних днів.

За абз.2 пункту 28 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою КМУ № 792 зі змінами станом на 21.06.2022 року зареєстрований безробітний у разі виїзду за кордон під час воєнного стану зобов`язаний повідомити про це центру зайнятості, а у разі перебування його за кордоном понад 30 календарних днів подати до центру зайнятості відповідну заяву про припинення реєстрації як безробітного.

Проте,Розділ XI «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про зайнятість населення`було доповнено пунктом 5-2 згідно із Законом № 2220-IX від 21.04.2022. Тобто на момент виникнення спірних правовідносин зазначений закон вже містив пункт 5-2, згідно якого: реєстрація безробітного у територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється з підстав, визначених частиною першою статті 45цього Закону, а також у разі перебування безробітного за кордоном понад 30 календарних днів.

Окрім того, п. 3-3розділу VII «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»(зі змінами відповідно доЗакону № 2220-IX від 21.04.2022, який набув чинності 07.05.2022)виплата допомоги по безробіттю припиняється з підстав, визначених статтею 31цього Закону, а також у разі перебування безробітного за кордоном понад 30 календарних днів.

Також, згідно абз. 2 п. 28 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу(з відповідними змінами прийнятими на підставіПостанови КМУ № 735 від 21.06.2022, набули чинності 02.07.2022), яким встановлено, що зареєстрований безробітний у разі виїзду за кордон під час воєнного стану зобов`язаний повідомити про це центр зайнятості, а у разі перебування його за кордоном понад 30 календарних днів - подати до центру зайнятості відповідну заяву про припинення реєстрації як безробітного.

Відповідно до абз. 25 пп. 1 п. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу(з відповідними змінами прийнятими на підставіПостанови КМУ № 735 від 21.06.2022набули чинності 02.07.2022), зазначено, що центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня встановлення факту перебування зареєстрованого безробітного за кордоном понад 30 календарних днів під час воєнного стану.

Отже у судовому засіданні встановлено, що на момент перетину кордону ОСОБА_1 , чинне на той час законодавство передбачало, що перебування безробітної за кордоном понад 30 календарних днів впливає на умови виплати забезпечення, а тому у ОСОБА_1 виник обов`язок подавати відомості про перебування закордоном понад 30 календарних днів до центру зайнятості так як вона перебувала більше цього терміну.

Відповідно до частини першоїстатті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, оцінивши надані в силу положень ст.80 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачкою, а тому позов підлягає задоволенню.

Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача 3028 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. 11, 526, 527, 530, 549, 610, 611, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.2,4,81,82,96,128,141,142,259,263-265,268,272,273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Харківського обласного центру зайнятості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Харківського обласного центру зайнятості (, місцезнаходження: м. Харків, вул. Громадського Олега,1 а) допомогу по безробіттю в розмірі 5606,83 грн. (пять тисяч шістсот шість гривень,83 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського обласного центру зайнятості судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

Позивач: Харківський обласний центр зайнятості (, місцезнаходження: м. Харків, вул. Громадського Олега,1 а).

Відповідач: ОСОБА_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Наталія БАРАБОЛЯ