Справа № 587/3867/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 року Сумський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Вортоломей І. Г., за участю секретаря судового засідання Бондаренко О. М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернова Сумщина» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості з урахуванням інфляційних витрат та 3% річних,

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2025 року представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом до ТОВ «Зернова Сумщина» та просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки, стягнути заборгованість з урахуванням інфляційних витрат та 3% річних.

Ухвалою суду від 13 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час повідомлена належним чином.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти передачі справи до Господарського суду Сумської області у зв`язку з внесенням запису до ЄДР про банкрутство відповідача не заперечує.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, про місце, дату та час повідомлений належним чином, заяв чи клопотань не надходило.

Відповідно до положення ч. 2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Сумської області від 28 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі № 920/604/24 про банкрутство відповідача ТОВ «Зернова Сумщина».

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вирішуючи питання про наявність підстав для закриття провадження в справі згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, підлягає з`ясуванню чи належить справа до юрисдикції суду загальної юрисдикції згідно з ст. 19 ЦПК України. Відповідно, підставою для закриття провадження в справі згідно з вказаною нормою, є віднесення розгляду справи в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частини другої статті 416 ЦПК України у постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц (провадження № 14-404цс19) зазначено, що захист осіб, які мають вимоги до банкрута, полягає у тому, що інші суди незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, після відкриття провадження в інших справах не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

У вказаній справі Велика Палата Верховного Суду погодилась із висновками судів першої та апеляційної інстанції, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до господарської юрисдикції. Однак не погодилася з висновками про закриття провадження у справі, оскільки такі дії перешкоджають позивачу у доступі до правосуддя та унеможливлюють захист його прав у господарському процесі у повному обсязі з урахуванням визначених строків звернення, встановлених статтею 45 Кодексу № 2597-VIII, а до цього - статтею 23 Закону № 2343-XII, та направила справу до господарського суду, на розгляді якого перебуває справа про банкрутство.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б (провадження № 12-143гс19), від 18 лютого 2020 року у справі № 918/335/17 (провадження № 12-160гс19).

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що оскільки у провадженні Господарського суду Сумської області перебуває справа про банкрутство юридичної особи ТОВ «Зернова Сумщина», вказаний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та належить до господарської юрисдикції, а разом з тим закриття провадження у цій справі суперечить нормам чинного законодавства, тому цивільну справу № 587/3867/25 необхідно направити для подальшого розгляду зі справою №920/604/24 до Господарського суду Сумської області.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 260, 261, 353 ЦПК України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу № 587/3867/25 (2/587/880/25) за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернова Сумщина» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості з урахуванням інфляційних витрат та 3% річних направити до Господарського суду Сумської області для подальшого розгляду зі справою № 920/604/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернова Сумщина».

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. Г. Вортоломей