Провадження № 2/638/2173/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Теслікова І.І.,

за участі секретаря судових засідань Зубко А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім?ї Оскільської сільської ради, про позбавлення батьківських прав, передання на піклування, визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить суд: позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; передати дитину на піклування ОСОБА_1 ; визначити місце проживання дитини разом з ним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 є його донькою і матір?ю дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідачка на момент народження дитини в шлюбе не перебувала, проживала разом з дитиною у батьківському домі. Вихованням дитини займалася вся родина. Після виповнення дитині трьох років, відповідачка переїхала на заробітки до м. Харкова, забрав дитину з собою. Відповідачка проживала з дитиною вдвох. Йдучи на роботу, відповідачка залишала дитину на довгий час саму. Це могло бути і вдень, і вночі. Дідусь із бабусею, дізнавшись про цю ситуацію, вирішили забрати дитину на проживання до себе, бо дуже любили її. Починаючи з 19.09.2022 дитина проживає у дідусі і бабусі на постійної основі. Відповідачка протягом декілька років іноді навіщала дитину, або дзвонила по телефону, матеріальної підтримки не надавала. А протягом останніх шести місяців не виявляла до дитини батьківського піклування. На даний момент жодних контактів з дитиною не підтримує. Свої батьківськи обов?язки щодо участі у її вихованні не виконує. На теперішній час він, ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_4 самостійно займаютьтся вихованням та забезпеченням дитини.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова Теслікової І.І. 18 грудня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім?ї Оскільської сільської ради, про позбавлення батьківських прав - залишити без руху.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова Теслікової І.І. від 22 квітня 2025 року після усунення недоліків прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою в порядку загального позовного провадження. Запропоновано позивачу та відповідачу скористатися вимогами ст. 178-180, 193 ЦПК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 10 червня 2025 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів. Витребувано з Служби у справах дітей та сім?ї Оскільської сільської ради висновок про :

- доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

- доцільність визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14.08.2025 року на адресу суду на виконання вимог ухвали Шевченківського районного суду м. Харкова від 10 червня 2025 року надійшов висновок зі Служби у справах дітей та сім?ї Оскільської сільської ради.

Ухвалою суду від 21 серпня 2025 року підготовче засідання у справі закрито. Призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовільнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, направивши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім?ї Оскільської сільської ради направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши що позовні вимоги підтримує та просить задовільнити.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 1 від 21.01.2020 батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень №4 від 21.01.2020 змінено прізвища дитини її батьками відповідно до статті 148 СКУ на підставі заяви матері дитини про зміну прізвища малолітній дитині №122/15. 7-05-06-10 від 19.12.2019 за змінено відомості про дитину: ОСОБА_8 змінено на ОСОБА_9 ; відомості про батька: ОСОБА_8 змінено на ОСОБА_9 ; відомості про матір: ОСОБА_8 змінено на ОСОБА_9 .

Згідно копії витягів з реєстру територіальної громади про зареєстроване місце ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 всі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , з яких можна дійти висновку, що місце проживання сторін та неповнолітньої дитини зареєстровано за однією адресою.

Згідно копії довідки директора КЗ «Капитолівський ліцей Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області» №01-22/84 від 20.11.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно навчається в 1-му класі Капитолівського ліцею Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області (дистанційна форма навчання).

Як вбачається, з копії інформації психолога про стан виховання та розвитку учня 1 класу КЗ «Капитолівський ліцей Оскільської сільської ради Харківської області Ізюмського району» ОСОБА_5 , ОСОБА_10 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , і проживає разом з бабусею та дідусем за адресою: АДРЕСА_1 . З вересня 2024 року хлопець навчається у 1 класі Капитолівського ліцею. Роман завжди має охайний вигляд. Учень забезпечений всім необхідним шкільним приладдям та речами, які необхідні для навчання. Дистанційні заняття відвідує регулярно, уроки пропускає лише по хворобі та з поважних причин згідно заяви дорослих. Протягом навчання зарекомендував себе як старанний, допитливий учень, що цікавиться навчанням. Має гарну пам?ять. Виявляє логічне та творче мислення. Але на уроках не завжди буває уважним через швидку втомлюваність та високий рівень переключення уваги. ОСОБА_11 має середній рівень довільної саморегуляції. Потребує постійної уваги з боку вчителя, болісно переживає невдачі. За характером добрий, дружній, ввічливий і розсудливий. ОСОБА_11 має високий рівень комунікабельності, легко знаходить спільну мову з дорослими. Користується авторитетом серед однокласників. Підтримує дружні стосунки з багатьма однолітками. Цікавиться життям тварин. Має багатий запас знань щодо особливостей існування динозаврів, щиро ділиться знаннями з оточуючими людьми. Правила поведінки намагається виконувати, іноді потребує заохочення. До виконання доручень ставиться сумлінно. Бабуся, з дідусем приділяють належну увагу вихованню онука, співпрацюють з вчителями, дотримуються рекомендацій.

Згідно копії наказу №41 від 18 жовтня 2024 року Служби у справах дітей та сім?ї Оскільської сільської ради «Про тимчасове влаштування малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сім?ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 » малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасово влаштовано в сім?ю дідуся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в зв?язку з позбавленням батьківських прав своєї доньки і матері дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Провести роботу по тимчасовому влаштуванню малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сім?ю дідуся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно копії висновку комісії з питань захисту прав дитини при Оскільській сільській раді про доцільність позбавлення батьківських прав матір одиначку ОСОБА_2 стосовно її малолітнього сина ОСОБА_5 , затвердженого Розпорядженням Оскільської сільської ВА від 18 серпня 2025 року №1043, службою у справах дітей та сім?ї Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області було розглянуто і вивчено документи та позовну заяву ( справа № 638/22847/24 ), яку подав до Шевченківського районного суду міста Харків - ОСОБА_1 , який разом зі своєю дружиною - ОСОБА_4 , виховує малолітнього онука - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (який був влаштований Наказом № 41 від 18 жовтня 2024 року служби у справах дітей та сім?ї Оскільської с/р на тимчасове влаштування на проживання до рідної бабусі та дідуся за адресою: АДРЕСА_1 ) щодо позбавлення батьківських прав біологічну матір - одиначку, ОСОБА_2 . Дідусь та бабуся дитини повідомляють, що вони одноосібно займаються вихованням та утриманням свого онука з 19 вересня 2022 року. Натомість мати не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду. Не бачиться з дитиною, не здійснює підготовку до дорослого життя та не проявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання сином освіти. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримує від матері жодних подарунків ні на День народження, ні на День св. Миколая, ні на Новий Рік. Також, мати самоусунулася від виконання своїх батьківських обов?язків, хоча, їй жодних перешкод у побаченні з дитиною ніхто не чинив і не чинить. Відповідно до довідки про склад сім`ї від 12.08.2025 року, видана Капитолівським старостинським округом № 1202, було з?ясовано, що онук - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно зареєстрована та проживає зі своїми бабусею та дідусем за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на його утриманні. Відповідно до довідки від 11.08.2025 року КЗ « Капитолівський ЛІЦЕЙ Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області» практичного психолога - ОСОБА_12 , про стан виховання та розвитку учня 1-го класу : - Інформація про стан виховання та розвитку учня 1 класу КЗ «Капитолівський ліцей Оскільської сільської ради Харківської області Ізюмського району» ОСОБА_5 - ОСОБА_10 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 і проживає разом з бабусею та дідусем за адресою: АДРЕСА_1 . 3 вересня 2024 року хлопець навчається у Капитолівському ліцеї. Роман завжди має охайний вигляд. Учень забезпечений всім необхідним шкільним приладдям та речами, які необхідні для навчання. Протягом навчального року дистанційні заняття відвідував регулярно, уроки пропускав лише по хворобі та з поважних причин згідно заяви дорослих. Протягом навчання зарекомендував себе як старанний, допитливий учень, що цікавиться навчанням. Має гарну пам?ять. Виявляє логічне та творче мислення. Але на уроках не завжди буває уважним через швидку втомлюваність та високий рівень переключення уваги. ОСОБА_11 має достатній рівень довільної саморегуляції. За результатами навчального року нагороджений дипломом за участь у освітньому онлайн-конкурсі, показавши гарні результати у вивченні математики та природознавства. За характером добрий, дружній, ввічливий і розсудливий. ОСОБА_11 має високий рівень комунікабельності, легко знаходить спільну мову з дорослими. Користується авторитетом серед однокласників. Підтримує дружні стосунки з багатьма однолітками. Цікавиться життям тварин. Має багатий запас знань щодо особливостей існування динозаврів, щиро ділиться знаннями з оточуючими людьми. Правила поведінки намагається виконувати, іноді потребує заохочення. До виконання доручень ставиться сумлінно. Бабуся з дідусем приділяють належну увагу вихованню, навчанню та особистому розвитку онука, співпрацюють з вчителями та психологом, дотримуються рекомендацій. Вдома в родині панує позитивна, доброзичлива атмосфера. За час навчання ОСОБА_11 у закладі, мати жодного разу не поцікавилась успіхами та потребами хлопчика, не відвідувала батьківських зборів. 04 серпня 2025 року працівниками служби у справах дітей та сім?ї Оскільської сільської ради, було обстежено та складено Акт обстеження умов проживання родини дідуся - ОСОБА_1 та бабусі - ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обстеження встановлено, що умови проживання належні, житловий будинок складається з 4-х кімнат, загальна площа складає - 82,7 кв.м., житлова - 45.6 кв.м., кімнати в будинку просторі, світлі та чистому станій, у помешканні підключено електромережу інтернет, присутні всі необхідні меблі, присутній санвузул, санітарно - гігієнічний стан будинку задовільний. Дитина має власну кімнату для сну, проведення дозвілля та навчання. Дитина в повному обсязі забезпечена одягом, взуттям за сезоном, всією необхідною побутовою технікою, присутній гаджет для навчання. Базові потреби дитини забезпечуються бабусею та дідусем. На території двору присутній колодязь з чистою питною водою, на присадибній земельній ділянці родина вирощує овочі. Сім?я має нормальний рівень виховного потенціалу, дідусь та бабуся в повному обсязі володіють навичками відповідального батьківства. Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», 4. 2, 3 ст. 150 та ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріально забезпечувати та утримувати її. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав по відношенню до своїх дітей за ухилення від виконання батьківських обов?язків. Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України громадянин - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав стосовно його доньки - ОСОБА_2 , так як є дідусем з яким проживає дитина. Враховуючи вищевикладене, захищаючи інтереси дитини, комісія з питань прав захисту дітей, вважає за доцільне позбавити громадянку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав по відношенню до її сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначити місце проживання дитини за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказані обставини у достатній мірі не свідчать про те, що відповідач умисно не виконувала батьківські обов`язки.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

У частині сьомій статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Таких обставин у даній справі судом не встановлено.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Положення вказаної Конвенції, узгоджуються з нормами законів України.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

За відсутності доказів, що відповідачка ухилялась від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, тобто діяла умисно, та доказів інших визначених у вказаній нормі статтею 164 СК України підстав для позбавлення батьківства, - суду не надано.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

Відповідно до частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

При вирішенні такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах: від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18 (провадження № 61-4014св20), від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18 (провадження № 61-8883св19), від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17 (провадження № 61-13752св19), від 23 грудня 2020 року у справі № 522/21914/14 (провадження № 61-8179св19).

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення матері спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останньої батьківських прав, покладено на позивача.

Під час вирішення справи, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 06 травня 2020 року під час розгляду справи № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20) від 09 листопада 2020 року під час розгляду справи № 753/9433/17 (провадження № 61-3462св20) в яких зазначено, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо і лише за наявності вини у їхніх діях. Питання щодо сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. За обставин недоведеності свідомого нехтування відповідачкою батьківськими обов`язками, підстави для позбавлення батьківських прав відсутні. Висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідачку батьківських прав стосовно малолітнього сина не є обов`язковим для суду (частини 5, 6 ст. 19 СК України), від його висновку суд має право мотивовано відступити, такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом.

Аналізуючи висновок служби у справах дітей та сім?ї Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області, судом встановлено, що службою у справах дітей та сім?ї Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області взагалі не здійснювались виклики та спілкування безпосередньо з матір?ю малолітньої дитини ОСОБА_5 - ОСОБА_2 , не з`ясовувалась її відношення до питання про позбавлення її батьківських прав, та не з`ясовувалось її ставлення до дитини.

Крім того, вивчивши та проаналізувавши всі надані до суду письмові докази судом встановлено, що позивачем не надано жодного доказу того, що ОСОБА_2 свідомо нехтує своїми батьківськими обов?язками щодо малолітнього сина ОСОБА_5 . Так позивачем надано копію вироку Дзержинського районного суду м.Харкова від 07 грудня 2016 року, яким ОСОБА_8 ( ОСОБА_2 ) було засуджено за ч.3 ст.301 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік. Разом з тим, злочин за який була засуджена ОСОБА_2 був нею вчинений до народження сина, та не стосується її ставлення та відношення до сина. Крім того, згідно наданої психологом КЗ «Капитолівський ліцей Оскільської сільської ради Харківської області Ізюмського району» психологом описується ставлення дитини до навчання та його здібності, разом з тим, нічого не зазначається про матір ОСОБА_2 та виконання нею обов`язків по вихованню та догляду за дитиною.

Наведене свідчить про недоведеність систематичного та злісного ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків та виключних підстав, з якими закон пов`язує можливість позбавлення особи батьківських прав.

Згідно висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 09 листопада 2020 року у справі № 753/9433/17 (провадження № 61-3462св20), ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Суд вважає, що позбавлення відповідачки батьківських прав не буде відповідати меті такого заходу: захисту інтересів дитини та стимулювання мати щодо належного виконання своїх обов`язків, та не забезпечить інтереси дитини, оскільки остаточно розірве її зв`язок із матір`ю.

Встановивши відсутність свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, суд приходить до висновку про відсутність підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , та передання дитини на піклування ОСОБА_1 та визначення місця проживання з ним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 13, 76-81, 263, 265, 268 ЦПК України, СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім?ї Оскільської сільської ради, про позбавлення батьківських прав, передання на піклування, визначення місця проживання дитини відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23 вересня 2025 року.

Суддя Теслікова І.І.