Провадження № 2/522/8039/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Запольської А.М.,

сторони в судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

12.08.2025 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У своїй позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб із відповідачем у зв`язку з відсутністю у сторін спільних інтересів, різними поглядами на сімейне життя, проживанням подружжя в різних містах, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.

14.08.2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

19.08.2025 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відкриття доступу до електронного кабінету адвоката.

20.05.2025 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому визнає вимоги позову в частині розірвання шлюбу, проте заперечує проти стягнення компенсації за правничу допомогу. Разом із відзивом, було також подане клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами шляхом відмови у їх стягненні, у зв`язку із тим, що відповідач не має достатнього доходу для сплати такої суми витрат, а єдине джерело доходу аліменти на утримання дитини та відповідача до 3 років, оскільки відповідач знаходиться в декретній відпустці.

17.09.2025 до суду від представника позивача надійшла заява про стягнення понесених судових витрат, в якій він просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.

В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Сімейного кодексу України (далі СК України) регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України).

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що шлюб між сторонами зареєстровано 14.02.2023 Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 14.02.2023, Серія НОМЕР_1 , актовий запис № 239.

Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , Свідоцтво про народження від 06.09.2023, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), серія НОМЕР_2 , актовий запис № 1862.

Судом встановлено, що сімейні відносини припинені остаточно. Збереження родини стало неможливим, шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що у відповідності зі ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Приписами ч. 3 ст. 115 СК України встановлено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

З огляду на викладе, суд на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів, дійшов висновку про задоволення позову та розірвання шлюбу, укладеного між сторонами.

Щодо відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 10 000,00 грн, суд виходить з наступного.

Згідно з приписами ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається із поданої представником позивача заяви про стягнення понесених судових витрат, позивач отримав від адвоката наступні послуги: первинна консультація, підготовка договору про надання правничої допомоги 2 000,00 грн; підготовка документів та написання позовної заяви про розірвання шлюбу 5 000,00 грн; оплата судового збору, підготовка та поштова відправка позовної заяви з додатками для відповідача, подання позовної заяви з додатками до суду 1 000,00 грн; участь в судовому засіданні (сплачується авансовим платежем) 2 000,00 грн. Вартість всіх наданих послуг по даній справі: 10 000,00 грн.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги № 037/2025 від 06.03.2025; калькуляцію найменування та вартості послу, яка є додатком № 1 до договору; акт наданих послуг від 08.09.2025 за договором про надання правничої допомоги від 06.03.2025 № 037/2025, платіжну інструкцію P24AD7029 від 21.08.2025 на суму 10 000,00 грн.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Добросовісність це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони.

Як зазначає відповідач у відзиві на позовну заяву наразі позивач не має достатнього доходу для сплат такої суми витрат на правничу допомогу, а єдине джерело доходу аліменти на утримання дитини та відповідача до 3 років, оскільки відповідач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною.

Частиною п`ятою статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" визначено, що судді мають право на повний доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.05.2024 у справі № 522/20190/23, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину та на дружину до досягнення дитиною трьох років задоволено частково. Постановлено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 12 жовтня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12 жовтня 2023 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З відповіді з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів вбачається, що єдиним доходом ОСОБА_2 за період з 1 кварталу 2023 року по 4 квартал 2025 року є соціальні виплати з відповідних бюджетів ДП ТА СП ОМР у сумі 860,00 грн в місяць.

Таким чином, єдиним доходом ОСОБА_2 є отримання допомоги при народженні дитини та отримання аліментів від позивача ОСОБА_1 .

Отже, відшкодування витрат на правову допомогу на користь ОСОБА_1 фактично призведе до зменшення розміру аліментів, щопідлягають стягненню з нього на користь ОСОБА_2 , на суму судових витрат,що не відповідає вищезазначеним загальним засадам цивільного законодавства.

З огляду на наведене, розподіл судових витрат у даній справі не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 лютого 2023 року Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 239.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

У відшкодуванні судових витрат відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 22.09.2025.

Суддя І.А. Павлик