ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 638/852/25
Номер провадження 22-ц/818/2195/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ісмаілова Р.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 січня 2025 року в складі судді Щепіхіної В.В. по справі № 638/17534/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, в якому просила стягнути солідарно з відповідачів суму матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, у розмірі 302 240,00 грн, судові витрати покласти на відповідачів.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 січня 2025 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що належним чином повідомлена позивачка та її представник повторно не з`явились в судове засідання без поважних причин, а тому позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

На вказану ухвалу суду 09 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» адвокат Овсяник С.А. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не врахував, що 12 листопада 2024 року було подано заяву про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника. Їх явка у судове засідання обов`язковою не визнавалась, судова практика у подібній категорії справ (відшкодування збитків, завданих залиттям квартири) є сталою, тож неявка позивачки не перешкоджала розгляду справи. Також в матеріалах справи міститься клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 15 січня 2025 року, у зв`язку з участю в судовому засіданні у справі № 145/1783/24, що призначена до розгляду Тиврівським районним судом Вінницької області на 15 січня 2025 року о 10:45. Вказана справа була призначена до розгляду значно раніше, ніж справа № 638/17534/23, а саме 06 листопада 2024 року.

10 березня 2025 року від представника ОСОБА_3 адвоката Караченцева Ю.Л. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін. Відзив мотивовано тим, що позивачка та її представник, який є адвокатом та має електронний кабінет, були належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду, проте двічі не з`явились до суду. Участь представника позивачки в іншому процесі не може бути визнана поважною причиною її неявки у судове засідання, яке було призначено завчасно. Позивачка не була позбавлена можливості звернутися за правничою допомогою до іншого адвоката або за безкоштовною правовою допомогою. Враховуючи задоволення клопотання про допит свідків, участь позивачки у розгляді справи була необхідною, та її неявка перешкоджала розгляду справи.

В судове засідання апеляційного суду позивач Грінякіна Н. В., відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не з`явилися.

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 18 вересня 2025 року надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників:

ОСОБА_2 отримала поштою 08 березня 2025 року (а.с. 179).

Представник позивачки ОСОБА_2 адвокат Овсяник С.А. отримав в електронному кабінеті 06 березня 2025 року (а.с. 165).

Судова повістка на ім`я ОСОБА_3 повернута на адресу апеляційного суду з відміткою від 12 березня 2025 року «адресат відсутній за вказаною адресою», що у відповідності до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки (а.с. 181-182).

Представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Караченцев Ю.Л. отримав в електронному кабінеті 06 березня 2025 року (а.с. 166).

Судова повістка на ім`я ОСОБА_1 повернута на адресу апеляційного суду з відміткою від 12 березня 2025 року «адресат відсутній за вказаною адресою», що у відповідності до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки (а.с. 183-184).

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ісмаілова Р.Г., який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с. 25).

Ухвалою суду від 26 березня 2024 року залучено в якості співвідповідача ОСОБА_1 , прийнято заяву про зміну предмету позову (а.с. 52-53).

Ухвалою суду від 09 вересня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 13 листопада 2024 року об 11-00 годині, а також задоволено клопотання відповідача ОСОБА_1 про виклик свідків (а.с. 96).

12 листопада 2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивачки адвоката Овсяника С.А. надійшла заява про розгляд справи без участі позивачки та її представника (а.с. 115-117).

13 листопада 2024 року розгляд справи відкладено на 15 січня 2025 року об 11-00 годині (а.с. 118-120).

Про дату та час судового засідання, призначеного на 15 січня 2025 року, ОСОБА_2 повідомлена судовою повісткою, яку отримала поштою 29 листопада 2024 року (а.с. 131).

13 січня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивачки адвоката Овсяника С.А. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване зайнятістю представника у розгляді іншої справи (а.с. 123-127).

Ухвалою суду від 15 січня 2025 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що позивачка та її представник належним чином повідомлені про розгляд справи та два рази поспіль не з`явились у судове засідання без поважних причин, та неявка позивачки перешкоджає розгляду справи, оскільки необхідно допитати свідків.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, в зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених у законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання (заяви) про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною 5 статті 223 ЦПК України, пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Таких правових висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 05 червня 2020 року у справі № 910/16978/19 щодо застосування подібної за змістом норми права.

Оскільки відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України підставою залишення позову без розгляду є повторна неявка належним чином повідомленого позивача у судове засідання, відповідно законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності (неповажності) причин неявки позивача до суду залежно від того, яка це неявка: перша чи повторна. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Близький за змістом висновок сформульований у постановах Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 461/1190/21 (провадження № 61-2956св22), від 09 листопада 2023 року у справі № 753/114/22 (провадження № 61-6264св23), від 24 квітня 2024 року у справі № 552/2497/22 (провадження № 61-18717св23).

Такі наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Відповідно, навіть за наявності доказів поважності причин неявки позивача, суд повинен залишити позовну заяву без розгляду. Вказана норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи (постанови Верховного Суду від 14 липня 2022 року у справі № 295/13823/14-ц (провадження № 61-17140св21), від 14 лютого 2024 року у справі № 752/5040/19 (провадження № 61-17634св23), від 24 квітня 2024 року у справі № 552/2497/22 (провадження № 61-18717св23).

Відповідно до частини 2 статті 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Як встановлено судом, справа призначалась до розгляду двічі: на 13 листопада 2024 року та 15 січня 2025 року. У вказані судові засідання позивачка ОСОБА_2 та її представник не з`являлись.

Разом з тим, 12 листопада 2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивачки адвоката Овсяника С.А. надійшла заява про розгляд справи без участі позивачки та її представника (а.с. 115-117).

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, положеннями статей 223, 257 ЦПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутністю. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

У постановах Верховного Суду від 23 березня 2023 року в справі № 905/2371/21, від 05 вересня 2023 року у справі № 461/7153/18 зазначено, що «процесуальне законодавство не містить приписів, які б унеможливлювали звернення до суду з єдиним (одним) клопотанням (заявою) про розгляд справи без участі представника позивача або передбачали звернення виключно з окремим клопотанням (заявою) щодо кожного судового засідання».

Отже, з урахуванням того, що 12 листопада 2024 року представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності його та ОСОБА_2 , у такому випадку суд, відповідно до частини 5 статті 223 ЦПК України, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, зобов`язаний був розглянути спір по суті на підставі наявних у справі доказів.

Висновок суду першої інстанції щодо того, що неявка позивачки перешкоджає розгляду справи, оскільки є необхідність у допиті свідків, колегія суддів вважає помилковим, адже клопотання про допит свідків заявлено відповідачем, а не позивачкою, та суд не був позбавлений можливості допиту свідків без присутності позивачки, яка самостійно несе відповідальність за наслідки своєї неявки до суду та не спростування доказів відповідача.

При цьому, явка позивачки не визнавалася судом обов`язковою.

Таким чином, враховуючи, що позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, а у справі не встановлено обставин, за яких її нез`явлення до суду перешкоджає розгляду справи, висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для залишення позову без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, є необґрунтованим.

За результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (пункт 6 частини 1 статті 374 ЦПК України).

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, що може бути оскаржена окремо від рішення суду, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ЦПК України.

Оскільки наразі вирішується процесуальне питання, а не розглядається справа по суті спору, та матеріали справи підлягають направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду, питання щодо розподілу судового збору апеляційним судом не вирішується.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 січня 2025 року скасувати, справу направити до Дзержинського (Шевченківського) районного суду м. Харкова для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 22 вересня 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина