У х в а л а

9 вересня 2025 року

м. Київ

Справа № 452/2249/24

Провадження № 61-7211ск25

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А. ознайомився із касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржник)

на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 7 листопада 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 7 травня 2025 року

у справі за позовом скаржника до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, Державного кадастрового реєстратора Пікулицької Анни Дмитрівни за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, - Рудківської державної нотаріальної контори Самбірського району Львівської області, ОСОБА_4 - про визнання недійсним рішення та скасування права власності на земельну ділянку і

в с т а н о в и в:

1. 4 червня 2025 року скаржник подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив:

(1) скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог:

- про визнання недійсним Державного акта на право приватної власності на землю, виданого ОСОБА_5 для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства у с. Чернихові Самбірського району Львівської області;

- про вилучення запису про реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_5 ;

- про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , згідно з якими земельну ділянку успадкували в рівних частках по 1/2 ОСОБА_3 і ОСОБА_2 ;

(2) скасувати постанову апеляційного суду;

(3) ухвалити нове судове рішення про задоволення зазначених вимог і залишення в силі рішення суду першої інстанції в частині вимог, які цей суд задовольнив.

2. За змістом абзацу першого частини першої статті 185 і частини другої статті 393 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє ухвалу про залишення цієї скарги без руху.

3. Оскільки касаційна скарга не відповідає низці вимог ЦПК України, її слід залишити без руху.

4. До касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (пункт 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

4.1. Скаржник додав до касаційної скарги квитанцію до платіжної інструкції про сплату 3 червня 2025 року 7 339,87 грн судового збору, що не відповідає розміру цього збору, встановленому Законом України «Про судовий збір».

4.2. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 133 ЦПК України).

4.3. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

4.4. За змістом підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

4.5. За змістом підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру встановлюється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Такий мінімум згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» із 1 січня 2024 року становив 3 028,00 грн.

4.6. У липні 2024 року скаржник звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю, виданий ОСОБА_5 для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства в с. Чернихові Самбірського району Львівської області;

- вилучити запис про реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_5 ;

- визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , згідно з якими земельну ділянку успадкували в рівних частках по 1/2 ОСОБА_3 і ОСОБА_2 ;

- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 і ОСОБА_2 у Державному реєстрі речових прав;

- вилучити з державного реєстру відомості про земельний сервітут щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0807.

4.7. 7 листопада 2024 року Самбірський міськрайонний суд Львівської області ухвалив рішення, згідно з яким позов задовольнив частково:

- скасував державну реєстрацію та вилучив з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,11 га з кадастровим номером :01:002:0807 за ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ;

- вилучив із державного реєстру кадастровий номер на земельну ділянку з номером :01:002:0807 з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, сервітутів, зареєстрованих щодо цієї ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

- видалив інформацію та відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0807 з бази Державного земельного кадастру;

- вилучив з реєстру земельний сервітут, встановлений у 2021 році за рахунок АДРЕСА_1 ;

- відмовив у задоволенні іншої частини вимог.

Суд першої інстанції стягнув із ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь скаржника по 1 211,20 грн судових витрат.

4.8. 7 травня 2025 року Львівський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою:

- скасував рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог й ухвалив у цій частині нове судове рішення про відмову в їхньому задоволенні;

- залишив без змін рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні інших позовних вимог;

- скасував рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат.

4.9. Скаржник подав касаційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови ним у задоволенні позовних вимог, ухвалити в цій частині нове - про задоволення тих вимог, скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення позовних вимог. Таким чином, скаржник оскаржив судові рішення щодо семи вимог немайнового характеру.

4.10. З огляду на це скаржник мав сплатити 3 028,00 х 0,4 х 7 позовних вимог немайнового характеру х 200 % = 16 956,80 грн судового збору. Однак сплатив лише 7 339,87 грн. Тому повинен доплатити 9 616,93 грн судового збору.

Реквізити для оплати: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача: UA0026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; найменування платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055); призначення платежу: *;101; НОМЕР_1 ; судовий збір, за скаргою ОСОБА_1 , Верховний Суд (Касаційний цивільний суд), справа № 452/2249/24).

4.11. Скаржник має надати суду документ про доплату судового збору з такою кількістю копій, яка відповідає кількості інших учасників справи(пункти 1 і 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

5. За змістом речення другого абзацу першого частини третьої статті 393 ЦПК України протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу після спливу строків, визначених у статті 390 ЦПК України, має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу (абзац другий частини третьої статті 393 ЦПК України).

6. Для усунення недоліків, вказаних у цій ухвалі, Верховний Суд встановлює десятиденний строк із дня її вручення скаржнику. У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали Верховний Суд вважатиме касаційну скаргу неподаною та поверне її скаржнику.

Керуючись статтями 185, 260, 261, 390, 392, 393 ЦПК України,

у х в а л и в :

1. Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 7 листопада 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 7 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, Державного кадастрового реєстратора Пікулицької Анни Дмитрівни за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, - Рудківської державної нотаріальної контори Самбірського району Львівської області, ОСОБА_4 - про визнання недійсним рішення та скасування права власності на земельну ділянку.

2. Встановити для усунення недоліків касаційної скарги десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Д. А. Гудима