Провадження №: 6/752/518/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2025 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Митрофанової А.О., при секретарі Осадчук А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві подання заступника начальника відділу Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Танащук Олесі Миколаївни про примусове проникнення до житла, боржника ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшло подання заступника начальника відділу Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Танащук Олесі Миколаївни про примусове проникнення до житла, боржника ОСОБА_1 .

Подання обґрунтоване тим, що 24.04.2023 до відділу на виконання надійшов виконавчий лист Святошинського районного суду міста Києва виданий 18.04.2023 року по справі №759/2151/17 про конфіскацію всього майна, що належить боржнику на праві власності.

25.04.2023 державним виконавцем Яковенко Т.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №71650596.

Згідно відповіді ДФС України про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною особою через свої відокремлені підрозділи - боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває.

Згідно відповіді МВС України відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

27.04.2023 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника на направлено до діючих банківських установ з накладанням ЕЦП.

27.04.2023 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, обтяження №59013068 від 20.03.2020 накладено на все нерухоме майно в межах виконавчого провадження НОМЕР_1.

Обтяження №30747921 від 11.08.2023 року накладено на все рухоме майно, що підтверджує витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС транспортні засоби за боржником не реєструвались.

Згідно відповіді Київського бюро технічної інвентаризації від 15.08.2023 року квартира АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 не зареєстрована.

Згідно актового запису про зміну імені №17 від 25.03.2009 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінив прізвище на « ОСОБА_1 ».

Згідно актового запису про зміну імені №18 від 24.02.2011 ОСОБА_1 змінив прізвище на « ОСОБА_1 ».

Згідно актового запису про зміну імені №25 від 05.03.2013 ОСОБА_1 змінив прізвище на « ОСОБА_1 ».

10.10.2023 року державним виконавцем направлено запит до Київського бюро технічної інвентаризації про наявність права власності на квартиру АДРЕСА_1 за боржником ОСОБА_1 ).

Згідно відповіді Київського бюро технічної інвентаризації від 20.11.2023 року квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_1 та ще за одною фізичною особою.

24.04.2025 державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 з метою опису частини квартири, однак двері квартири не відчинили, про що складено акт державного виконавця.

Боржник до відділу для надання пояснень з приводу невиконання виконавчого документа не з`явиляється, що свідчить про умисне не виконання рішення суду.

Отже, рішення суду до теперішнього часу не виконано, боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення з рахунок належного йому майна і доходів.

Посилаючись на зазначені обставини, державний виконавець просив надати дозвіл на примусове проникнення до квартири.

Державний виконавець повідомлявся про розгляд подання належним чином, однак у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали, додані до подання, суд приходить до наступних висновків.

Постановою від 25.04.2023 р. головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яковенко Т.І. відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа №759/2151/17 про конфіскацію всього майна ОСОБА_1 , яке є його власністю.

До матеріалів подання державним виконавцем додано Акт державного виконавця від 24.04.2025 р., у якому зазначено про те, що провести виконавчі дії по опису квартири за адресою: АДРЕСА_1 не виявилось можливим, так як двері ніхто не відчинив.

З огляду на це, державний виконавець зазначає, що боржник ухиляється від виконання рішення суду та не вживає відповідних заходів, а тому просить дозвіл на примусове проникнення до житла боржника.

Відповідно достатті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 частини 2 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконанням рішення суду завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян.

Судові гарантії законності виконавчого провадження та захисту прав його учасників полягають у тому, що до юрисдикції суду віднесено вирішення низки питань, які мають значення для виконання рішень суду та інших юрисдикційних органів, зокрема, таким є питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" наведені процесуальні права виконавців при здійсненні виконавчого провадження.

Так, згідно пункту 4 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи, державний (приватний) виконавець має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду (пункт 4 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Статтею 30 Конституцій України гарантовано недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції Україниі міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага, що зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 31 травня 2011 року №4-рп/2011.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцем знаходження житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи іншого володіння боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Такі правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/41727/19-ц.

Згідно відповіді Київського бюро технічної інвентаризації від 20.11.2023 року квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_1 та ще за одною фізичною особою.

Вирішуючи питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника суд повинен встановити, що боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, отримав повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій та встановити обставини створення перешкод у проведенні виконавчих дій.

Між тим, державним виконавцем не надано доказів на підтвердження того, що боржник був належним чином повідомлений про проведення виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовими рішеннями, суд розуміє будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Відкриття виконавчого провадження не може розглядатись як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Крім того, звертаючись з вимогою про дозвіл на примусове проникнення до квартири до матеріалів подання державним виконавцем не долучено документ щодо згоди інших співвласників квартири, та й відомостей того, кому належить інша частка квартир, матеріали подання не містять.

Заявником не надано до суду беззаперечних та належних доказів стосовно того, що постанова про відкриття виконавчого провадження була отримана боржником і він ухиляється від виконання зобов`язання в добровільному порядку, а також доказів перешкоджання боржником в доступі державного виконавця до приміщення квартир для проведення відповідних виконавчих дій.

А тому з огляду на викладене суд приходить до висновку, що подання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника не є обґрунтованим і не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 439 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання заступника начальника відділу Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Танащук Олесі Миколаївни про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду відповідно до вимог, встановлених ст.ст. 353-356 ЦПК України.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя А.О. Митрофанова