ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8915/25 Справа № 206/1513/25 Суддя у 1-й інстанції - Нестеренко Т. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Макарова М.О., Свистунової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит-Капітал на рішення Самарського районного суду міста Дніпра від 26 червня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит-Капітал до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2025 року ТОВ ФК Кредит-Капітал звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог ТОВ ФК Кредит-Капітал посилалися на те, що 30 листопада 2021 року між АТ Банк Форвард та ОСОБА_1 було укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання анкети-заяви № 300012339 про акцепт публічної пропозиції АТ Банк Форвард, відповідно до умов якого відповідачці було відкрито поточний рахунок та надано кредит у сумі 27338 грн. 98 коп. на строк 1827 днів, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору. Відповідно до п. 1.1 та 1.2 розділу 3 кредитного договору позичальник просить банк відкрити рахунок, що буде використовуватись для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за угодою та надати йому кредит шляхом зарахування суми кредиту на рахунок та її подальшого безготівкового перерахування з рахунку згідно з дорученням клієнта, викладеним у п. 3 даної заяви. Згідно з п. 3.1 та 3.2 розділу 3 кредитного договору в дату оформлення реструктуризації позичальник просить перерахувати в безготівковому порядку з рахунку на рахунки споживчих кредитів суму кредиту та в день надходження на рахунки споживчих кредитів суми грошових коштів в безготівковому порядку списати з рахунків споживчих кредитів наявну в нього заборгованість по первісним кредитним договорам на дату такого списання і направити її на погашення такої заборгованості. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме перерахував грошові кошти в обсязі та у строк визначені умовами кредитного договору шляхом перерахування в безготівковій формі на рахунок споживчих кредитів позичальниці, що підтверджується виписками за кредитним договором. Відповідачкою умови договору в повному обсязі не виконувалися. 25 липня 2024 року АТ Банк Форвард та ТОВ ФК Кредит-Капітал уклали договір № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги. Згідно вищевказаного договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ ФК Кредит-Капітал набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками АТ Банк Форвард, включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 300012339 від 30 листопада 2021 року. Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за кредитним договором № 300012339 від 30 листопада 2021 року становить 43708 грн. 49 коп., а саме: заборгованість за тілом кредиту 25391 грн. 61 коп.; заборгованість за відсотками 18316 грн. 88 коп. На підставі викладеного ТОВ ФК Кредит-Капітал просили суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 300012339 від 30 листопада 2021 року становить 43708 грн. 49 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Рішенням Самарського районного суду міста Дніпра від 26 червня 2025 року частково задоволено позовні вимоги ТОВ ФК Кредит-Капітал. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК Кредит-Капітал заборгованість за Кредитним договором №300012339 від 30 листопада 2021 року у розмірі 25391 грн. 61 коп. та сплачений судовий збір в пропорційному до задоволенню позовних вимог розмірі 1407 грн. 17 коп.

В апеляційній скарзі ТОВ ФК Кредит-Капітал просить рішення суду від 14 січня 2025 року скасувати про відмову у задоволенні позовних вимог у частині стягнення процентів та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ТОВ ФК Кредит-Капітал в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У справі встановлено, 30 листопада 2021 року між АТ Банк Форвард та ОСОБА_1 було укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання анкети-заяви №300012339 про акцепт публічної пропозиції АТ Банк Форвард, відповідно до умов якого відповідачці було відкрито поточний рахунок та надано кредит у сумі 27338 грн. 98 коп. на строк 1827 днів, з 30 листопада 2021 року по 30 листопада 2026 року, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору (а.с.4, 9-12).

Згідно долученого до матеріалів справи Графіку платежів за продуктом Реструктуризація 45, визначені періоди платежів та суми, які підлягають до сплати. Серед цих сум зазначені і проценти за користування кредитом (а.с.13-15).

Вказаний графік підписано відповідачкою 30 листопада 2021 року, а інформація відображена у ньому є актуальною до 31 грудня 2021 року.

Тобто цей графік є підтвердженням укладення між сторонами угоди, якою відповідачку, можливо звільнено від обов`язку сплачувати проценти за користуванням кредитом.

Згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту №300012339 від 30 листопада 2021 року борг ОСОБА_1 становить 43708 грн. 49 коп., а саме: заборгованість за тілом кредиту 25391 грн. 61 коп.; заборгованість за відсотками 18316 грн. 88 коп. (а.с.20, 21).

25 липня 2024 року АТ Банк Форвард та ТОВ ФК Кредит-Капітал уклали договір № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ ФК Кредит-Капітал набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками АТ Банк Форвард, включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 300012339 від 30 листопада 2021 року (а.с.49-51, 52).

Позивачем ТОВ ФК Кредит-Капітал здійснено оплату первісному кредитору за договором № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги від 25 липня 2024 року (а.с.53).

Випискою по особовому рахунку угоди №300012339 від 30 листопада 2021 року отримання відповідачем кредиту у розмірі 27338 грн. 98 коп. (а.с.27-46).

Таким чином матеріалами справи підтверджується, що відповідач ОСОБА_1 має перед позивачем заборгованість за кредитними договорами договором кредиту №300012339 від 30 листопада 2021 року, яка нею добровільно не погашається.

Врахувавши, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, колегія суддів доходить висновку про те, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Позивач ТОВ ФК Кредит-Капітал просили суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 300012339 від 30 листопада 2021 року становить 43708 грн. 49 коп., яка складається із: заборгованість за тілом кредиту 25391 грн. 61 коп.; заборгованість за відсотками 18316 грн. 88 коп.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, є доведеним факт укладання між 30 листопада 2021 року між АТ Банк Форвард та ОСОБА_1 було укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання анкети-заяви №300012339 про акцепт публічної пропозиції АТ Банк Форвард та перерахування 30 листопада 2021 року ОСОБА_1 грошових коштів на картковий рахунок у сумі 27338 грн. 98 коп. за укладеним кредитним договором № 300012339 від 30 листопада 2021 року.

Відповідач ОСОБА_1 не довела відсутність такої заборгованості, тому позовні вимоги ТОВ ФК Кредит-Капітал в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 300012339 від 30 листопада 2021 року у сумі 25391 грн. 61 коп. за тілом кредиту є обґрунтованими.

Стосовно стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом слід зазначити наступне.

Відповідно до Графіку платежів за продуктом Реструктуризація 45, який підписано відповідачкою 30 листопада 2021 року, визначені періоди платежів та суми, які підлягають до сплати, в тому числі і проценти за користування кредитом (а.с.13-15).

Однак, інформація відображена у ньому є актуальною до 31 грудня 2021 року.

Реструктуризація боргу за кредитним договором - це одна з форм реорганізації умов боргу, під час якої боржники і кредитори домовляються про відстрочення виплат заборгованостей за основною сумою кредиту і за відсотками, термін яких повинен наступити в певний період часу, а також про новий графік таких платежів.

Згідно зі ст. 17 Закону України Про споживче кредитування кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію зобов`язань за договором про споживчий кредит.

Реструктуризація зобов`язань за договором про споживчий кредит - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту.

Однак, позивачем не надано угоди щодо реструктуризацію боргу, укладеної між первісним кредитором та відповідачем, про укладення якої свідчить графік платежів за продуктом Реструктуризація 45.

Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. У пункті 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц, пункті 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі №904/2104/19, наголошено на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Верховний Суд зауважує, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі № 645/5557/16-ц).

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність заборгованості за відсотками у розмірі 18316 грн. 88 коп.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ ФК Кредит-Капітал, стягнувши з відповідача заборгованість за кредитним договором № 300012339 від 30 листопада 2021 року у сумі 25391 грн. 61 коп. за тілом кредиту, та відмовив у стягненні заборгованості за відсотками за недоведеністю.

Доводи апеляційної скарги про доведеність позовних вимог у повному обсязі є необґрунтованими належними та допустимими доказами.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит-Капітал залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду міста Дніпра від 26 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 17 вересня 2025 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В. Свистунова