Справа № 946/6083/24
Провадження № 2/946/1093/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Пащенко Т.П.,
за участю секретаря судового засідання Топтигіної О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на приватизацію, -
У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який був уточнений 11.12.2024 року, до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на приватизацію, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. При житті ОСОБА_2 був наймачем будинку АДРЕСА_1 . Позивачка мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 1970 року по теперешній час. 11.06.2020 року ОСОБА_1 зверталась до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області з заявою щодо надання дозволу на приватизацію квартири розташованої у АДРЕСА_1 , на що отримала відповідь 01.07.2020 року № М-592 про неможливість приватизації квартири через те що відсутній ордер на займане житлове приміщення. Відповідно до розпорядження Ізмаїльського міського голови Ізмаїльського району Одеської області про зміну договору найму житлової площі від 21.05.2024 року № 148р. ОСОБА_1 є наймачем житлової площі за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті сина ОСОБА_2 . Відповідно до довідки №126 від 29.05.2024 року ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 по теперішній час, склад сім`ї одна особа. Відповідно до довідки №499 від 29.05.2024 року, ордер виданий у 1971 році на ім`я ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 в КП «Житсервіс» відсутній. Отже, враховуючи те, що ордер на вселення в квартиру АДРЕСА_1 в дійсності видавався та відсутність його копії лишає позивачку реалізувати своє право на приватизацію вищевказаної квартири. Враховуючи викладене, позивачка просить суд визнати право на безкоштовну приватизацію квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .
Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Пащенко Т.П. від 02.08.2024 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання (а.с.17).
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.12.2024 року справу закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті (а.с.33).
В судове засідання позивачка не з`явилась, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, згідно заяви від 27.02.2025 року позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
В судове засідання представник відповідача не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надала, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача.
12.12.2024 року представник відповідача надала суду заяву, в якій вказала, що просить суд розглянути справу за відсутності представника виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, проти позовних вимог заперечує з підстав, зазначених у відповіді на лист №М-592 від 01.07.2020 року (а.с.31).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є наймачем квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено довідкою про склад сім`ї комунального підприємства Ізмаїльської міської ради «Житсервіс» від 29.05.2024 року № 126 (а.с.12).
Згідно даних паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 14.03.2006 року Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області, позивачка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , з 19.08.1970 року (а.с.7).
Згідно листа виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 01.07.2020 року №1-592 повідомлено ОСОБА_1 , що пунктом 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитку у власність громадян визначено перелік документів, які громадянам необхідно надати для оформлення приватизації квартири, одним з необхідних документів являється ордер на займане житлове приміщення. На підставі вищевказаного у виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради не має законних підстав для передачі заявниці у власність квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).
Розпорядженням виконкому № 148р від 21.05.2024 року вирішено у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , наймача квартири по АДРЕСА_1 переоформити договір найму житлової площі на його мати - ОСОБА_1 , склад сім`ї якої -1 особа (а.с.11).
Згідно довідки комунального підприємства Ізмаїльської міської ради «Житсервіс» від 29.05.2024 року №499 ордер на квартиру АДРЕСА_2 в КП «Житсервіс» відсутній (а.с.13).
Згідно довідки АТ «Державний ощадний банк України» від 25.07.2024 року № 161 ОСОБА_1 списки на приватизацію житла за адресою: АДРЕСА_1 в банк не надходили (а.с.14).
Як вбачається з довідки АТ «Державний ощадний банк України» від 24.04.2025 року № 67 ОСОБА_1 значиться в списках на приватизацію житла за адресою: АДРЕСА_1 , що зберігаються в архіві Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк». Станом на 24.04.2025 року приватизаційний депозитний рахунок за житловими чеками не відкривався (а.с.49).
Згідно розпорядження Ізмаїльського міського голови від 19.02.2016 року № 57р «Про перейменування вулиць, провулків та проспекту в м.Ізмаїлі Одеської області» вулицю Осипенко перейменовано на вулицю Мистецьку.
Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.
За змістом ст. 9 ЖК України, громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.
Статтею 345 ЦК України закріплюється право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 1 Закону, приватизація державного житлового фонду (далі-приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону, до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.
Частиною 2 ст. 2 Закону визначено об`єкти, які не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей ); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.
Відповідно до ст. 3 Закону, приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.
Відповідно до ч. 5 статті 5 Закону, кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз.
Згідно змісту ч.ч. 3, 10 ст. 8 Закону, передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до п. 18 Положення, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.
Судом встановлено, що спірна квартира не відноситься до об`єктів, які відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону не підлягають приватизації.
Позивачка вселена до спірного житла як член сім`ї колишнього наймача квартири ОСОБА_2 сина позивачки. В подальшому розпорядженням міського голови № 148р від 21.05.2024 року договір найму квартири переоформлено на ім`я позивачки. Відповідачем правомірності вселення позивачки до спірної квартири та проживання в ній не спростовано.
Враховуючи, що відсутність ордеру на спірну квартиру з незалежних від позивачки причин позбавляє останню реалізувати своє право на приватизацію квартири, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову про визнання за позивачкою права на приватизацію квартири.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 77-81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, -
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) право на приватизацію житла - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Повний текст заочного рішення складено протягом десяти днів з дня закінчення розгляду справи.
Суддя: Т.П.Пащенко