Справа № 128/44/25
РІШЕННЯ

Іменем України

17.09.2025 м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі - Савченко Я.С.,

без участі учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в порядку окремого провадження «про встановлення факту, що має юридичне значення», заінтересована особа Стрижавська селищна рада Вінницького району Вінницької області, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області із заявою звернулась представник заявника - адвокат Галіцина В.В. в інтересах заявника ОСОБА_1 «про встановлення факту, що має юридичне значення», заінтересована особа Стрижавська селищна рада Вінницького району Вінницької області, яка представником умотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Лаврівка Вінницького району Вінницької області, після смерті якого відкрилась спадщина.

Вказує, що 06 жовтня 2002 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, і на що він за законом матиме право, заповідав своїй дочці ОСОБА_1 , таким чином, заявник являється спадкоємицею за заповітом, а також спадкоємицею за законом першої черги, як донька померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 , при цьому інші спадкоємці першої черги за законом та особи, які мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 , які прийняли спадщину, крім заявника, - відсутні.

Зазначає, що спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 , заявник фактично прийняла, так як на момент його смерті постійно проживала з ним за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Також представник заявника зазначає, що ОСОБА_2 в останні роки свого життя був одиноким, пристарілим, хворів і йому потрібна була допомога по господарству, в лікуванні, а тому заявник проживала разом з батьком за однією адресою, яка вказана вище, в будинку який належить чоловіку заявника ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 квітня 1996 року після смерті ОСОБА_4 . Так вони жили постійно разом з батьком ОСОБА_2 з 2014 року і до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявник допомагала батькові і доглядала його.

Вказує, що хоча на момент смерті батька заявник постійно проживала разом з ним за однією адресою, але зареєстрований батько був за іншою адресою, ніж адреса фактичного його проживання, тому заявник не має можливості оформити свої спадкові права після смерті батька в нотаріальній конторі, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вінницької районної державної нотаріальної контори від 06 грудня 2024 року за № 2370/02-31. Встановлення даного юридичного факту необхідно для подальшого оформлення спадщини в нотаріальному порядку після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 .

Тому просить суд встановити факт, що ОСОБА_1 постійно проживала з 2014 року і на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з ним за однією адресою: АДРЕСА_1 .

09.09.2025 у судове засідання заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Галіцина В.В. не з`явилися; попередньо через канцелярію суду представник подала заяву, в якій просила проводити розгляд даної справи у відсутності заявника та її представника, вимоги заяви підтримує у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області Форостяна О.М. у судове засідання також не з`явилась; попередньо за допомогою системи «Електронний суд» скерувала заяву, в якій просила розгляд справи проводити у відсутності представника заінтересованої особи, проти задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення не заперечує.

Суд, з урахуванням письмових заяв учасників справи та їх представників, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез`явившихся осіб.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтована та така, що підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 77 років в с. Лаврівка, Вінницького району Вінницької області помер ОСОБА_2 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 14.07.2016 виконкомом Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №15 (а.с.6).

ОСОБА_2 на день смерті фактично проживав з 2014 року та на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 зі своєю донькою ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить копія довідки №137 від 04.11.2024 (а.с.18) та копією акту обстеження матеріально-побутових умов від 01.11.2024 (а.с.19). Даний факт також підтверджується належним чином завіреними письмовими поясненнями свідків, громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 28.08.2025.

Згідно копії рішення №14 від 24.04.2024 Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області «Про перейменування вулиць, провулків населених пунктів на території Стрижавіської селищної територіальної громади, вул. Пушкіна в с. Медвідка, Вінницького району Вінницької області, було перейменовано на «вул. Дем`яна Подчашинського» (а.с.20-23).

06.10.2002 ОСОБА_2 , на випадок своєї смерті, склав заповіт, яким своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, і на що він за законом матиме право, заповідав своїй дочці ОСОБА_1 . Вказаний заповіт посвідчений 06.10.2002 секретарем виконавчого комітету Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області Мельник Г.В. та зареєстровано в реєстрі за №171, що підтверджується копією вказаного заповіту (а.с.8).

Після її смерті відкрилася спадщина на відповідне спадкове майно, в тому числі на земельну ділянку, площею 0,34 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Дорожненської сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельна ділянку серія ВН, виданий 26 січня 2001 року Дорожненською сільською радою, на підставі рішення Дорожненської сільської ради 12 сесії 3 скликання (а.с.14).

Згідно відповіді Вінницької районної державної нотаріальної контори ЦМУ МЮ (м. Київ) за вих.№135/01-16 від 28.01.2025 на ухвалу суду від 24.01.2025, спадкоємці померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 до нотаріальної контори та приватних нотаріусів по питанню відкриття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилась.

Окрім цього, ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 10.06.2025 витребувано з Державного нотаріального архіву Вінницької області належним чином завірену копію спадкової справи №667/2005 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 , для долучення до матеріалів справи.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали суду, 30.06.2025 з Державного нотаріального архіву Вінницької області надійшла належним чином завірена копія спадкової справи №667/2005 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 (мати заявника), з якої судом встановлено що з заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотаріуса дійсно звернулася ОСОБА_1 ; при цьому чоловік померлої громадянин ОСОБА_2 , подав заяву в якій зазначив, що йому відомий зміст заповіту померлої, яка ним заповіла все своє майно донці ОСОБА_1 .

Той факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_7 були рідними батьками заявника ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 01.07.1973 Лаврівською сільською радою Вінницького району Вінницької області, актовий запис №13 (а.с.9) та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 виданого 02.05.1993, актовий запис №3, згідно якого позивач змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с.10).

Заявник звернулася до Вінницької районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Каблучко Ю.В. №2370/02-31 від 06.12.2024 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , оскільки у спадкоємця відсутнє рішення суду про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент смерті, про що свідчить вищевказана постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.28).

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на подачу відповідних документів для прийняття спадщини за заповітом після смерті баби.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Дані правовідносини регулюються п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ст.ст.2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Суд вважає, що відсутність реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за місцем зареєстрованого у встановленому законом місця проживання її батька ОСОБА_2 не може бути доказом того, що заявник не проживала із батьком на момент його смерті, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням таких обставин.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Суд вважає, що вищезазначеними належними, достатніми, допустимими та достовірними доказами наявними в матеріалах справи доведений факт того, що ОСОБА_1 постійно проживала разом із батьком ОСОБА_2 з 2014 року і до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , а його встановлення має юридичне значення для заявника, з метою оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , тому суд дійшов висновку, що вимога заявника є обґрунтованою та такою, що підлягають задоволенню.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.1216, 1217,1268,1270 ЦК України, ст.ст.258, 259, 263-265, 293, 294, 315 ЦПК України, Суд-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в порядку окремого провадження «про встановлення факту, що має юридичне значення», заінтересована особа Стрижавська селищна рада Вінницького району Вінницької області, - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , постійно проживала із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , в будинку АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти дні з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олена САЄНКО