Справа № 184/100/25
Номер провадження 2/184/609/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 рокум. Покров

Покровський міський суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Томаш В.І., за участю секретаря судового засідання Михайлової Т.В., розглянувши у м. Покров Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» «про захист прав споживачів» ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Покровського міського суду Дніпропетровської області із позовом до Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів та повернення безпідставно набутих (списаних) коштів. Позивач мотивує позовні вимоги наступним: 14 жовтня 2010 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого в свою чергу є АТ КБ «ПриватБанк» та Позивачем було укладено кредитний договір б/н, згідно з умовами якого Позивач отримав кредит, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, отримавши платіжну картку. АТ КБ Приватбанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та рішенням Долгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.05.2024 року № 211/2770/23, яке набрало законної сили 02.07.2024 року у задоволенні позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було відмовлено. Вищезазначеним рішенням суду від 29.05.2024 року встановлено відсутність у банку умов договору та правових підстав на отримання відсотків за даним кредитним договором, вказаний висновок суду банком не оспорювався та не оскаржувався. Позивач просить суд стягнути на його користь з акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» безпідставно списані у якості відсотків за користування кредитом кошти в сумі 23 341,15 грн.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, а також за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник відповідача Наконечна А.В. проти позову заперечила у повному обсязі, подала письмові пояснення по справі, за змістом яких відповідач вважає, що суму, сплачену позивачем як відсотки за користування кредитними коштами слід зарахувати на погашення тіла кредиту, а рішенням Долгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.05.2024 року № 211/2770/23 ці кошти не були визнані такими, що сплачені як надмірні, або сплачені понад використаний кредитний ліміт. У зв`язку з наведеним у задоволенні позовних вимог просила відмовити.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 14.10.2010 року Позивач звернувся до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Рішенням Долгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.05.2024 року № 211/2770/23, яке набрало законної сили 02.07.2024 року у задоволенні позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було відмовлено. Вказаним рішенням суду встановлено: «У заяві позичальника від 14.10.2010 року процентна ставка не зазначена, крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Позивач просить крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченими відсотками. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 14.10.2010 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті:https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору. Суд вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи та не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 14.10.2010 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань."

Цим же рішенням Долгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.05.2024 року № 211/2770/23, яке набрало законної сили 02.07.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 в період всього часу користування картковим рахунком було фактично використано кошти (шляхом зняття готівки, розрахунків в магазинах тощо) на суму 344 742,15 грн, та внесено коштів на погашення заборгованості на загальну суму 368 083,30 грн. Сума безпідставно списаних коштів становить 23 341,15 грн. (368 083,30-344 743,15).

Предметом спору у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів на підставі ст.1212 ЦК України, відповідно до якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави ЦК застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього (правові висновки, що містяться в Постановах КГС ВС від 06 березня 2019 р. у справі № 910/1531/18 та від 28 січня 2020 р. № 910/16664/18).

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, підставою звільнення від доказування є преюдиціальність обставин, існування або не існування якої встановлене судовим рішенням, що вступило в законну силу, у цивільній, господарській або адміністративній справі (ч. 5 ст. 82 ЦПК України), обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки Долгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у рішенні від 29.05.2024 року по справі № 211/2770/23 встановив, що банк не мав правових підстав для нарахування та стягнення відсотків за кредитним договором, то вимога про повернення безпідставно списаних банком коштів є такою, що відповідає ст. 1212 ЦК України, оскільки підстава, на якій відповідач стягнув з позивача грошові кошти- відсутня і всі дії по примусовому списанню банком грошових коштів, належних позивачу, на погашення відсотків за користування кредитом є незаконними, і підлягають до повернення. Цим же рішенням встановлений і розмір безпідставно списаних банком коштів, а саме 23 341,15 грн.

З огляду на конкретні обставини, встановлені в судовому засіданні, та докази, якими вони підтверджуються, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2-13, 76-83, 89, 263,265, 268, 353-354 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», ідентифікаційний код юридичної особи 1436070, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання якого зареєстровано: АДРЕСА_1 безпідставно списані у якості відсотків за користування кредитом кошти в сумі 23 341,15 (двадцять три тисячі триста сорок одну грн. 15 коп.) грн…

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18.09.2025р.

Суддя Покровського міського суду В. І. Томаш