БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1279/25
Провадження № 6/730/20/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2025 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Ріхтера В.В.,

за участю секретаря судового засідання Магомедової О.В.,

представника заявника Савченко В.М.,

заінтересованих осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борзні подання головного державного виконавця Борзнянського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савченко В.М. про визначення (виділення) розміру частки у праві спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2025 року заявник звернувся до Борзнянського районного суду Чернігівської області із поданням про визначення частки майна ОСОБА_3 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами: ОСОБА_1 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_2 , у об`єкті нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , яка на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 22.12.2000 року, належить на праві спільної сумісної власності вказаним особам.

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у Борзнянському відділі державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження ВП 78001453 з примусового виконання виконавчого листа №730/265/25 виданого 29.04.2025 року Борзнянським районним судом про конфіскацію майна ОСОБА_3 .

06.05.2025 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна боржника.

У ході проведених виконавчих дій встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 22.12.2000 року за адресою: АДРЕСА_2 право спільної сумісної власності на житло зареєстровано за: ОСОБА_3 ; ОСОБА_1 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_2 , (довідка № 35 від 20.05.2025 року).

Частиною 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» окрім іншого закріплено, що у разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно довідки Борзнянської міської ради від 16.06.2025 за №1399 за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_3 ; ОСОБА_1 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_5 .

Відповідно до п.30 Інструкції з організації примусового виконання рішень у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до Закону. Комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Борзнянської міської ради надано дозвіл на реалізацію майна ОСОБА_3 право користування на яке має малолітня дитина ОСОБА_5 (рішення №140 від 17.07.2025). Ураховуючи вищевикладене, просить подання задовольнити.

Заінтересовані особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначили, що вони не знають, що треба казати, вони не розуміють, чи треба їм підтримувати подання, але зазначили, що уважають, ще треба ділити не на , а на 1/5, бо у квартирі проживає ще дитина. Загалом, уважають, що є несправедливим те, що вони все життя заробляли на квартиру, все було на їхніх плечах, а через сина вони мають тепер страждати. Вони не винуваті, що син вчинив злочин. Він взагалі у квартирі не проживав, а був лише зареєстрований.

Дослідивши матеріали подання та надані докази, суд уважає, що подання підлягає задоволенню з наступних мотивів.

На виконанні Борзнянського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження ВП № 78001453 з примусового виконання виконавчого листа №730/265/25 виданого 29.04.2025 року Борзнянським районним судом про конфіскацію майна ОСОБА_3 .

У ході проведених виконавчих дій встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 22.12.2000 року за адресою: АДРЕСА_2 право спільної сумісної власності на житло зареєстровано за: ОСОБА_3 ; ОСОБА_1 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_2 , (довідка № 35 від 20.05.2025 року).

Згідно довідки Борзнянської міської ради від 16.06.2025 за №1399 за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_3 ; ОСОБА_1 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_5 .

Комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Борзнянської міської ради надано дозвіл на реалізацію майна ОСОБА_3 право користування на яке має малолітня дитина ОСОБА_5 (рішення №140 від 17.07.2025).

Станом на 17.09.2025 року вирок суду залишається не виконаним.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За правилом частини шостої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Порядок розгляду подання про визначення частки майна боржника у спільному майні передбачений статтею 443 ЦПК України, згідно з якою питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб.

Статтею 370 ЦК України також встановлено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Велика Палата Верховного Суду у пунктах 85, 87 постанови від 06 жовтня 2020 року у справі № 2-24/494-2009 (провадження № 12-4гс20) сформулювала правовий висновок, згідно з яким якщо боржнику разом з іншими особами належить майно на праві спільної власності, але частка боржника в праві власності не визначена, то наявність спору між співвласниками щодо розміру такої частки не може бути перешкодою для звернення стягнення на частку боржника, бо у світлі практики Європейського суду з прав людини це означало би порушення права на справедливий суд у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний. Водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким поданням (позовною заявою) в порядку позовного провадження.

У постанові від 22 грудня 2020 року у справі № 643/16464/17 (провадження № 61-4405) Верховний Суд, виходячи із обставин справи, вважав за можливе за результатами розгляду подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, визначивши ідеальну частку боржника у спільній сумісній власності.

Велика Палата Верховного Суду 15 січня 2020 року по справі № 367/6231/16-ц (ЄДРСРУ № 87393444) зазначила, що поняття «визначення частки» і «виділення частки в натурі» є різними за своїм змістом правовими поняттями, а частиною шостою статті 52 Закону про ВП 1999 (частина шоста статті 48иЗакону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції є тотожною) передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена.

З урахуванням наявності суперечливих висновків судів касаційної інстанції, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року у справі № 822/1154/16 (провадження № К/9901/8843/18) шляхом вказівки, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна;у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Отже, визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення боргу із боржника, який немає іншого майна, на яке може бути звернено стягнення.

Визначення такої частки не призведе до звуження належних боржнику прав на майно, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі № 464/2227/17.

При вирішенні питання суд враховує, що виділ частки боржника із спільної сумісної власності у межах виконавчого провадження регулюється нормами цивільно-процесуального законодавства. При розгляді подання державного виконавця в порядку ст.443 ЦПК України вирішується питання не про виділ частки, що призводить до виділу її в натурі, припинення права спільної часткової власності на майно, а вирішується питання про визначення частки, що не є його поділом чи виділенням частки та не тягне за собою припинення права спільної часткової власності, а такий захід спрямований лише на забезпечення виконання рішення суду. Системне тлумачення положень вказаних норм дає підстави дійти висновку, що за результатами розгляду подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд постановляє ухвалу, в якій зазначається конкретне майно, що підлягає саме виділу.

Доводи заінтересованих осіб щодо можливого поділу на 1/5 не ґрунтуються на законі, оскільки інститут реєстрації особи жодним чином не впливає на власність.

Встановивши, що на момент звернення заявника до суду із поданням про визначення частки майна боржника, квартира за адресою: АДРЕСА_2 є спільною сумісною власністю, яке зареєстроване за: ОСОБА_3 ; ОСОБА_1 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_2 , суд дійшов висновку про необхідність задоволення подання шляхом виділення 1/4 частки майна ОСОБА_3 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами на праві приватної спільної сумісної власності, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258-260, 353, 354, 443 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Поданняголовного державного виконавця Борзнянського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савченко В.М. про визначення (виділення) розміру частки у праві спільної сумісної власності задовольнити.

Виділити 1/4 частку майна ОСОБА_3 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами на праві приватної спільної сумісної власності, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя Ріхтер В.В.