Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ
12.09.2025 селище Оржиця
Оржицький районний суд Полтавської області в складі судді Смілянського Є.А., при секретарі судового засідання Гапон Т.В., за участі позивача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Павленко М.В. та третьої особи ОСОБА_2 , розглянувши цивільну справу № 711/2785/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини, стягнення аліментів та поділ набутого під час шлюбу майна
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини, стягнення аліментів та поділ набутого під час шлюбу майна, який мотивував наступним.
16.06.2012 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції.
Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Причинами розірвання шлюбу є протилежні погляди на шлюб та сім`ю і на цьому грунті в них часто виникають сварки свідком яких стає дитина, що негативно впливає на її психічний стан. Вони з 01.04.2024 року проживають окремо.
Прохав шлюб розірвати, заявив, що строк на примирення не потрібен, прохав судові витрати стягнути з відповідача.
Він та відповідач мають спільну неповнолітню дитину: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на його утриманні та частково на утриманні відповідача, оскільки відповідач сплачує аліменти в меншій сумі ніж було узгоджено між ними за усною домовленістю.
Також відповідач не сплатила свою частину додаткових витрат на подорожі дитини до Греції та Франції.
Прохав стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку ( доходу ) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дітьми повноліття.
3.Визначення придбаного під час шлюбу транспортного засобу об`єктом особистої приватної власності позивача.
Він під час шлюбу придбав автомобіль SUZUKI VITARA, 2017 року випуску, чорного кольору, об`ємом двигуна 1586 куб.см., VIN-номер НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 вартістю згідно договору купівлі-продажу від 10.06.2022 року 7141/2022/3212321 266 374, 33 грн. Автомобіль був зареєстрований на відповідача. Зазначений автомобіль був придбаний ним за особисті кошти, які він заробив за вклад у розвиток блокчейн-спільноти за що йому нараховувалися токени, які він вивів на криптовалютну біржу та обміняв в подальшому на гривні. Вказані грошові кошти вважає особистими, які не відносяться до сімейного бюджету, тому прохав визнати за ним право особистої приватної власності на автомобіль та судові витрати стягнути з відповідача.
4.Визначення місця проживання малолітньої дитини.
Він є батьком малолітньої доньки ОСОБА_2 , яка з 01.04.2024 року з власного волевиявлення обрала місце проживання разом з ним за обопільною згодою всіх сторін. Переконаний, що донька повинна проживати разом з ним, оскільки він працевлаштований, чудово готує, має право брати лікарняний в разі хвороби дитини. В той же час відповідач працює найманим працівником приватної юридичної особи, постійно зайнята на роботі, тому не може відлучатися з роботи навіть у надзвичайних ситуаціях, що траплялося неодноразово. ОСОБА_4 питаннями виховання, навчання, позакласних занять, відпочинку, лікування дитини займається він.
Прохав визначити місце проживання дитини з ним та судові витрати стягнути з відповідача.
Ухвалою від 13.05.2025 року відкрито провадження в справі.
Ухвалою від 16.06.2025 року закрито підготовче провадження в справі.
Відповідач відзив надала де на позов частково заперечила та пояснила наступне.
Позов в частині розірвання шлюбу визнає повністю. Позов в частині стягнення аліментів визнає частково в розмірі частини від усіх доходів відповідача, вважаючи, що така сума аліментів буде достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Щодо вимоги про визначення місця проживання дитини вважає, що спору немає, адже дитина за взаємною згодою сторін та дитини проживає з батьком і вона не ставить питання про відібрання дитини в батька. Позов в частині визначення придбаного під час шлюбу транспортного засобу об`єктом особистої приватної власності позивача не визнає, оскільки автомобіль було придбано за спільні кошти подружжя, вона давала згоду на придбання автомобіля і являється його номінальним власником, адже свідоцтво на автомобіль оформлено на неї.
Позивач надав відповідь на відзив де зазначив наступне.
Спір щодо визначення місця проживання дитини існує, оскільки між ними відсутня згода по даному питанню. Вимога щодо стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини доходів є обґрунтованою, оскільки додаткові витрати на басейн, інтелектуальний розвиток тощо є необхідними для дитини. Щодо визначення автомобіля його особистою приватною власністю пояснив, що на час придбання вони з відповідачем спільного бюджету не мали та автомобіль було придбано за його особисті кошти.
Відповідач надала заперечення на відповідь на відзив де зазначила, що твердження позивача про купівлю автомобіля за кошти з електронних гаманців не відповідають дійсності. Автомобіль був придбаний за спільні кошти подружжя тому є їх спільною сумісною власністю. Також прохала справу в частині визначення місця проживання дитини провадженням закрити в зв`язку з відсутністю предмета спору.
Третя особа ОСОБА_2 в особі законного представник ОСОБА_1 надала пояснення де зазначила наступне.
Вона бажає проживати і проживає разом з татом тому, що їй з ним комфортно. Вона ходить в басейн, відвідує тренінги розвитку, ходить на репетиторство по іноземним мовам, навчається за програмою «Інтелект України, їздить в закордонні подорожі, що потребує матеріальних витрат, які постійно збільшуються. Автомобіль належить татові, оскільки мама в нього не вкладувалася грошима.
Орган опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської міської ради заявив клопотання про розгляд справи без їхньої участі та надав висновок щодо визначення місця проживання дитини.
Позивач в судове засідання з`явився, позов підтримав та надав пояснення згідно мотивів викладених в позові.
Представник відповідача в судове засідання з`явилася, на позов частково заперечила пояснивши, що позов в частині розірвання шлюбу визнає, позов в частині стягнення аліментів визнає частково в розмірі стягнення частини доходів відповідача, спору щодо визначення місця проживання немає тому прохала справу в цій частині закрити, а в позові щодо визначення придбаного під час шлюбу транспортного засобу об`єктом особистої приватної власності позивача відмовити.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи. Суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача.
Представник третьої особи позов підтримав та надав пояснення де зазначив, що дитина бажає проживати і проживає разом з татом тому, що їй так краще для розвитку. Дитина ходить в басейн, відвідує тренінги розвитку, ходить на репетиторство по іноземним мовам, навчається за програмою «Інтелект України», їздить в закордонні подорожі, що потребує матеріальних витрат, які постійно збільшуються. Автомобіль належить йому на праві особистої приватної власності, оскільки відповідач не надавала кошти на його придбання.
Суд, заслухавши позивача, представника третьої особи, малолітню дитину, представника відповідача та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
16.06.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції ( актовий запис № 555 ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 16.06.2012 року серії НОМЕР_3 .
Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мають спільну неповнолітню дитину: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 18.09.2012 року серії НОМЕР_4 .
Причинами розірвання шлюбу є протилежні погляди на шлюб та сім`ю, виникнення на цьому грунті сварок. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 01.04.2024 року проживають окремо.
Шлюб існує лише формально і суперечить інтересам позивача та відповідача.
Клопотання про примирення відсутні.
За таких умов подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить інтересам сторін по справі.
Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно статті 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересів їхніх дітей, що має істотне значення.
За таких обставин позов в цій частині підлягає задоволенню.
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мають спільну неповнолітню дитину: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на утриманні ОСОБА_1 та на утриманні відповідача, з 01.04.2025 року відповідач аліменти не сплачувала.
Суд вважає, що витрати на закордонні подорожі дитини, а також витрати на розвиток здібностей дитини ( заняття з особистісного розвитку, навчання за програмою «Інтелект України», відвідування басейну та табору «Іріс» тощо ) є додатковими витратами, які не є предметом позову, тому вони не підлягають стягненню в межах заявлених позовних вимог.
Позивач та відповідач працюють, мають стабільний дохід, що підтверджується довідками про доходи, здорові, інших дітей на утриманні не мають, що підтверджується їхніми поясненнями.
Враховуючи встановлені зазначені обставини суд вважає, що для забезпечення гармонійного розвитку дитини достатньо буде стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ( доходу ) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно ст. 181 ч. 3 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька і /або/ у твердій грошовій сумі.
Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні аліментів суд враховує:
1/ стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2/ стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3/ наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1/ наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
3-2/ доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4/ інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За таких обставин позов в цій частині підлягає задоволенню частково.
3.Визначення придбаного під час шлюбу транспортного засобу об`єктом особистої приватної власності позивача.
ОСОБА_3 10.06.2022 року під час шлюбу з ОСОБА_1 придбала автомобіль SUZUKI VITARA, 2017 року випуску, чорного кольору, об`ємом двигуна 1586 куб.см., VIN-номер НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 вартістю згідно договору купівлі-продажу від 10.06.2022 року 7141/2022/3212321 - 266 374, 33 грн. Автомобіль зареєстрований на відповідача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Договір купівлі-продажу автомобіля був укладений відповідачем в інтересах сім`ї.
Зазначений автомобіль не є річчю індивідуального користування.
Позивачем не доведено, що автомобіль був придбаний ним за особисті кошти, які він заробив за вклад у розвиток блокчейн-спільноти за що йому нараховувалися токени, які він вивів на криптовалютну біржу та обміняв в подальшому на гривні, оскільки, як вбачається з договору купівлі-продажу автомобіля, він був придбаний не позивачем, а дружиною позивача ОСОБА_3 за грошові кошти - гривні. Зазначене підтверджує, що транспортний засіб придбаний за грошові кошти ( доходи ), які є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто грошові кошти на придбання автомобіля відносяться до сімейного бюджету.
Відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно частини 2 статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.
Відповідно статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
За таких обставин позов в цій частині не підлягає задоволенню.
4.Визначення місця проживання малолітньої дитини.
ОСОБА_1 є батьком малолітньої дочки ОСОБА_2 , яка з 01.04.2024 року з власного волевиявлення та за обопільною згодою батьків обрала своїм місцем проживання разом з батьком.
Як пояснила малолітня ОСОБА_2 , вона бажає і проживає з батьком, а мати з цим погоджується.
Відповідач у відзиві та представник відповідача пояснили, що спору про визначення місця проживання дитини немає, оскільки відповідач не оспорює місце проживання дитини, а навпаки - погоджується.
Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської міської ради від 03.09.2025 року визначення місця проживання дитини недоцільне у зв`язку з відсутністю спору між батьками про місце її проживання.
Відповідно частини 1 статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Суд вважає, що батьки дитини дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина.
За таких обставин провадження у справі в цій частині підлягає закриттю за відсутністю спору.
Судові витрати.
Судові витрати позивача по сплаті судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.
Судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.
Судові витрати позивача за позовну вимогу про визначення місця проживання малолітньої дитини необхідно повернути позивачу та відмовити позивачу у стягненні судових витрат по сплаті судового збору за позовну вимогу про визначення придбаного під час шлюбу транспортного засобу об`єктом особистої приватної власності позивача.
На підставі викладеного суд, -
1.Позов задовольнити частково.
2. Шлюб, зареєстрований 16.06.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 555, - розірвати.
3.Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ( доходу ) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.04.2025 року до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання рішення в цій частині у межах суми платежу за один місяць.
4.В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
5. Справу в частині позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини провадженням закрити в зв`язку з відсутністю предмета спору.
6.Повернути ОСОБА_1 судовий збір сплачений за подання позову про визначення місця проживання дитини в сумі 1211 грн 20 коп.
7.Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в дохід держави судовий збір за подання позову про стягнення аліментів в сумі 1211 грн 20 коп.
8.Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судові витрати по сплаті судового збору за подання позову про розірвання шлюбу в сумі 1211 грн 20 коп. В стягненні решти судових витрат на користь відповідача відмовити.
9.Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його повного складення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
10.Учасники справи:
- позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , місце проживання АДРЕСА_1 ;
- відповідач: ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , місце проживання АДРЕСА_2 ;
- третя особа: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер відсутній, місце проживання АДРЕСА_3 ;
Суддя: Є.А.Смілянський
Повне рішення складене 22.09.2025 року.