"19" вересня 2025 р. Справа № 369/8205/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., вирішуючи питання про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на транспортний засіб,

ВСТАНОВИВ:

08.05.2025 до Києво-Святошинського районного суду Київської області, засобами поштового зв`язку, надійшла вказана вище позовна заява, у якій позивач просить визнати за ним право власності на транспортний засіб.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.05.2025, з урахуванням вказаної позивачем адреси місця проживання відповідача, матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на транспортний засіб, направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Вишгородського районного суду Київської області.

Матеріали цивільної справи надійшли до Вишгородського районного суду Київської області 05.09.2025 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано судді Лукач О.П. для розгляду.

Згідно із статтею 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Так, після виконання Вишгородським районним судом Київської області вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, встановлено, що місце проживання відповідача зареєстровано за адресою, зазначеною позивачем.

Згідно вимог ЦПК України справа підсудна Вишгородському районному суду Київської області.

Відповідно до частини першої статті 187 ЦПК України суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Перевіривши позовну заяву з додатками, суд вважає за необхідним залишити позовну заяву без руху з таких підстав.

Так, статтею 175 ЦПК України встановлено вимоги до позовної заяви, а статтею 177 ЦПК України документи, що додаються до позовної заяви.

Згідно із пунктом 3 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до частини четвертої статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору (частина четверта статті 174 ЦПК України).

Перевіривши позовну заяву, судом встановлено її невідповідність вказаним вище вимогам до позовної заяви, оскільки позовна заява ОСОБА_1 не містить ціни позову, яка відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України визначається у позовах про визнання права власності на майно вартістю майна.

Визначення ціни позову це обов`язок, а не право позивача. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

Також, з огляду на те, що позовна заява не містить ціну позову, неможливо встановити розмір судового збору, який підлягає сплаті позивачем при зверненні до суду із вимогою про визнання права власності на спірний транспортний засіб.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19, судовий збір за подання до суду позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна як рухомих речей, так і нерухомості визначаються з урахуванням вартості спірного майна, як у спорі майнового характеру.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» - судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суд у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб, з 01.01.2025 становить

3028,00 гривень.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовна заява подана з недотриманням вимог, встановлених статями 175, 177 ЦПК України, які є імперативними нормами закону та мають вичерпний перелік вимог щодо належного оформлення позовної заяви.

Відповідно до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення її без руху.

У зв`язку із зазначеним, позивачу необхідно визначити ціну позову та сплатити судовий збір з урахуванням її розміру, про що подати суду докази.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства. Дотримання вимог статей 175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову до суду є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на транспортний засіб залишити без руху та надати позивачу строк для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лукач