Справа № 134/2247/24
Провадження № 22-з/801/132/25
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач: Шемета Т. М.
18 вересня 2025 рокуСправа № 134/2247/24м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді Шемети Т. М. (суддя - доповідач),
суддів Ковальчука О. В., Панасюка О. С.,
секретар судового засідання Куленко О. В.
учасники справи:
позивач (особа, яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_1 ,
відповідач ОСОБА_2 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фермерське господарство «ДІОНІСІЙ-2015»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 заяви про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат, подані представником ОСОБА_3 адвокатом Купрієм Олександром Миколайовичем, у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фермерське господарство «ДІОНІСІЙ-2015» про розірвання договору оренди землі, -
24 грудня 2024 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Купрія О. М., звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фермерське господарство «ДІОНІСІЙ-2015», про розірвання договору оренди землі.
Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 26 травня 2025 року відмовлено в задоволенні позову, скасовано вжиті заходи забезпечення позову.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 04 вересня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Купрієм О. М., задоволено: рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 26 травня 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено та розірвано укладений 10 листопада 2011 року між ОСОБА_4 (правонаступником якого є ОСОБА_1 ), та ОСОБА_2 договір оренди земельної ділянки із кадастровим номером :03:001:0019 загальною площею 3,8421 га, яка розташована на території Крижопільської територіальної громади Тульчинського району Вінницької області (за межами с. Голубече). Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 028 (три тисячі двадцять вісім гривень) понесених ним судових витрат. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 25 грудня 2024 року.

09 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 , подана його представником адвокатом Купрієм О. М., про ухвалення додаткового судового рішення, в якій він просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції в розмірі 20 000 грн.

Заява мотивована тим, що позивачем було подано до суду докази понесення витрат на правничу допомогу, які становлять 20 00 грн, проте апеляційний суд, скасувавши рішення суду першої інстанції, не вирішив питання розподілу цих витрат.

Крім того, 09 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 , подана його представником адвокатом Купрієм О. М., про стягнення з відповідача понесених позивачем в ході апеляційного розгляду витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000 гривень.

Заява мотивована тим, що 24 грудня 2024 року між ОСОБА_1 та адвокатом Купрієм О. М. укладено договір про надання правової допомоги. Додатковою угодою від 16 червня 2025 року цього Договору сторонами визначено, що розмір гонорару адвоката є фіксованим та складає 15 000 грн за надання послуг з представництва інтересів позивача у суді апеляційної інстанції. Згідно пункту 3 Додаткової угоди сторони погодили, що оплата послуг адвоката здійснюється клієнтом протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту зарахування судових витрат, стягнених з відповідача на професійну правову допомогу, на банківський рахунок клієнта. 08 вересня 2025 року між ОСОБА_1 та адвокатом Купрієм О. М. підписано Акт приймання передачі наданих послуг у справі № 134/2247/24. Позивач в апеляційній скарзі заявляв про те, що докази витрат на правничу допомогу будуть надані впродовж п`яти днів після прийняття судового рішення апеляційним судом.

В судове засідання апеляційного суду з вирішення питання ухвалення додаткового судового рішення відповідач ОСОБА_2 та третя особа ФГ «ДІОНІСІЙ-2015» не з`явилися, про день та час судового розгляду повідомлені належним чином.

11 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» надійшла заява адвоката Купрія О. М., в якій він просив розгляд заяви здійснювати у його та ОСОБА_1 відсутність.

Дослідивши заявлені клопотання, матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що подані позивачем заяви підлягають до частково задоволення.

Що стосується заяви про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції.

Згідно пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витати.

Відповідно до положень частини 1, пунктів 1, 4 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається зі змісту Постанови Вінницького апеляційного суду від 04 вересня 2025 року, апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції, стягнув понесені позивачем витрати по сплаті судового збору із відповідача, проте не вирішив питання розподілу судових витрат позивача на правничу допомогу, які він поніс в суді першої інстанції.

Позивач подавав до суду докази понесення ним витрат на правничу допомогу в суд першої інстанції. Так, 29 травня 2025 року адвокат Купрій О. М., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав до Крижопільського районного суду Вінницької області заяву, в якій просив ухвалити додаткове рішення про стягнення 20 000 грн витрат на правничу допомогу та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . На підтвердження понесених витрат надав суду: Додаткову угоду до Договору про надання правової допомоги від 24 грудня 2024 року, відповідно до пункту 1 якої сторони погодили, що гонорар адвоката визначається в твердій (фіксованій) сумі 20 000 грн (а.с. 123); Опис наданих послуг від 28 травня 2025 року на суму 20 000 грн, до яких входить: ознайомлення з документами, попередня консультація Клієнта з приводу наявності підстав для задоволення позову, підготовка первинних документів, аналіз судової практики, складання (написання) позовної заяви з додатками, складання (написання) відповіді на відзив, участь у судових засіданнях, підготовка заяв, клопотань процесуального характеру (а.с. 124); Акт прийманняпередачі наданих послуг від 28 травня 2025 року (а.с. 125).

Відповідач ОСОБА_2 не надавав до суду заперечень щодо розміру витрат позивача на правничу допомогу, не заявляв клопотання про їх зменшення.

Відтак, виходячи з приписів статті 137 ЦПК України, апеляційний суд виснує, що надані позивачем ОСОБА_1 докази підтверджують витрати, пов`язані з правничою допомогою понесені в суді першої інстанції, є обґрунтованими, їх розмір відповідає складності справи та обсягу наданих послуг (виконаних робіт) адвокатом.

З урахуванням того, що позов ОСОБА_1 задоволено, виходячи з приписів частин 1 та 2 статті 141 ЦПК України, апеляційний суд виснує, що слід ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 20 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених ним в суді першої інстанції.

Що стосується заяви про стягнення судових витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, позивач заявляв про те, що попередній розмір витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції становить 15 000 грн, а докази на їх підтвердження будуть надані протягом п`яти днів з дня прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Постанова апеляційного суду ухвалена у цій справі 04 вересня 2025 року, заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат та докази їх понесення надані позивачем 09 вересня 2025 року, тобто в строк, передбачений частиною 8 статті 141 ЦПК України.

Згідно із частинами першою, другою та п`ятою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

ЄСПЛ вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року)..

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності».

За правилами статей 12, 81 ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини дев`ятої статті 83 ЦПК України копії доказів, що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Як вбачається з матеріалів справи, заява про відшкодування судових витрат на правничу допомогу, які понесені в суді апеляційної інстанції, в розмірі 15 000 грн, з підтверджуючими документами надійшли до Вінницького апеляційного суду 09 вересня 2025 року через систему «Електронний суд».

На підтвердження надсилання іншим учасникам справи (відповідачеві ОСОБА_2 та третій особі ФГ «ДІОНІСІЙ-2015») позивач надав Опис вкладення (а.с.208 та 210) та відповідні накладні: № 985: отримувач ОСОБА_2 (а. с. 211) та накладна № 000 : отримувач ФГ «ДІОНІСІЙ-2015» (а.с. 212).

За своїм змістом заява про ухвалення додаткового рішенням в порядку частини 8 статті 141 ЦПК України є письмовою заявою (стаття 174 ЦПК України), а відтак учасник справи, який подає її до суду в електронній формі, зобов`язаний надати доказ надсилання такої заяви з додатками іншим учасникам справи (частина 7 статті 43 ЦПК України).

Отже, з метою дотримання принципу змагальності ЦПКУ покладає обов`язок сторони, яка подає відповідну заяву (клопотання) повідомити належним чином про це інших учасників справи.

Проте, як вбачається з наданих позивачем накладних № 985: отримувач ОСОБА_2 (а. с. 211) та накладна № 000 : отримувач ФГ «ДІОНІСІЙ-2015» (а. с. 212), він не оплатив ці відправлення, в накладних вказана сума післяплати 85,01 грн, платником є Одержувач відправлення.

З огляду на це, апеляційний суд виснує, що позивач не надав належних доказів того, що він повідомив інших учасників справи про звернення його з заявою про відшкодування витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, не надіслав їм докази, які він надав у їх підтвердження, що позбавило інших учасників справи можливості подати до суду клопотання про неспівмірність розміру таких витрат відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України.

Таким чином, апеляційний суд виснує, що подане позивачем ОСОБА_1 клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції слід повернути без розгляду.

Наведене узгоджується із висновками, сформульованими Верховним Судом у постанові від 21 вересня 2022 року у справі № 725/1301/21.Аналогічна практика вирішення заяв про ухвалення додаткового рішення, до яких заявники не додали докази надіслання (ненадання) іншим учасникам такої заяви з доданими до неї додатками, сформована Верховним Судом і в ухвалах від 25 лютого 2021 року у справі № 906/977/19, від 01 вересня 2022 року у справі № 759/13013/14-ц, від 16 січня 2023 року у справі № 640/23065/14, від 02 лютого 2023 року у справі № 466/1403/20, від 27 березня 2023 року у справі № 756/820/20 на стадії касаційного розгляду справи.

Керуючись ст. ст.137, 141, 183, 270, 381 ЦПК України, суд

постановив:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20 000 (двадцяти тисяч) гривень витрат на правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції.

Заяву адвоката Купрія Олександра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правничу допомогу, понесених в суді апеляційній інстанції, залишити без розгляду.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКППО НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКППО НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фермерське господарство «ДІОНІСІЙ-2015» , вул. Центральна, буд. 218, с. Тернівка, Тульчинський район, Вінницька область, поштовий індекс 24605.

Повне судове рішення складено 18 вересня 2025 року.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді О. В. Ковальчук

О. С. Панасюк