Справа № 486/666/25 Головуюча у 1-й інстанції Далматова Г. А.
Провадження № 22ц/812/1640/25 Доповідачка в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 вересня 2025 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючої-судді: Ямкової О. О.,

суддів: Крамаренко Т. В., Локтіонової О. В.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу

за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Діджи Фінанс»,

на заочне рішення Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 8 липня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Далматової Г. А. у місті Південноукраїнськ Миколаївської області зі складанням повного судового рішення, у справі

за позовом

ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1

про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2025 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 12 358 грн 96 коп. кредитної заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог товариство зазначило, що 3 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Інвест-Фінанс» (далі ТОВ ФК «Інвест Фінанс») та ОСОБА_1 за допомогою використання одноразового ідентифікатора укладено договір кредитної лінії №8.

За умовами договору ТОВ ФК «Інвест Фінанс» надало позичальниці ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі 3 000 грн строком на 14 календарних днів з можливістю продовження строку дії договору та зі сплатою процентів за кожен день користування кредитом в розмірі 1,71% (624,15% на рік).

В подальшому позичальницею двічі пролонговано строк повернення кредиту шляхом укладення 19 травня та 7 червня 2021 року з ТОВ ФК «Інвест Фінанс» додаткових угод з метою пролонгації строку повернення кредиту до 2 червня та 21 червня 2021 року із застуванням процентної ставки 1,71% в день, за умови сплати нарахованих процентів за користування кредитом у сумі по 719 грн за кожні попередні 14 днів користування кредитом.

Але зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 належним чином не виконані та отримані кредитні кошти не повернуті.

Тому, 5 вересня 2022 року ТОВ ФК «Інвест Фінанс» передало право вимоги за укладеним з відповідачкою договором, у зв`язку з невиконанням нею своїх обов`язків, позивачу ТОВ «Діджи Фінанс», уклавши з ним договір факторингу № 556/ФК-22, за яким позивачу перейшло право вимоги до позичальниці на загальну суму 12 358 грн 96 коп.

Відзиву на позовну заяву відповідачкою не надано.

Заочним рішенням Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 8 липня 2025 року у задоволенні позову ТОВ «Діджи Фінанс» відмовлено у повному обсязі.

При ухваленні рішення суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення позову через недоведеність позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на те, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, без з`ясування обставин, які мають істотне значення для справи, просив його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що суд помилково дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів укладення кредитного договору, детально виклавши у змісті апеляційної скарги обставини за наданими паперовими копіями тексту електронного кредитного договору, та документів, що передували його складенню, послався на визначені чинним законодавством підстави укладення електронних договорів.

Зазначив, що позичальницею 3 травня 2021 року, після заповнення на сайті первісного кредитора заяви із наданням необхідних конфіденційних відомостей, таких як номер та серія паспорту, номер реєстраційної картки платника податків, адреси електронної пошти та номеру мобільного телефону, укладено з первісним кредитором ТОВ ФК «Інвест Фінанс» договір про надання споживчого кредиту, за умовами якого ОСОБА_1 надано кредит на споживчі цілі у розмірі 3 000 грн, які перераховані на зазначену нею платіжну картку, що підтверджена копією інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн».

Вважав зазначені ним обставини достатніми підставами для задоволення позову у повному обсязі, оскільки відповідачка вчинила дії спрямовані на укладення електронного кредитного договору.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Ухвалами Миколаївського апеляційного суду від 12 та 29 серпня 2025 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справу за положеннями частини 1 статті 369 ЦПК України, в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які приймають участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до положень статей 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані - в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

За приписами статті 11 зазначеного Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

При вирішенні справи судом встановлено, що 3 травня 2021 року ТОВ ФК «Інвест Фінанс», після заповнення від імені ОСОБА_1 заяви позичальниці № НОМЕР_1 та прийняття пропозиції (оферти) укласти електронний договір, від її імені укладено договір про надання споживчого кредиту №8 на отримання кредиту в сумі 3 000 грн, строком на 14 днів із нарахуванням у цей період процентів в розмірі в розмірі 1,71% за кожен день користування кредитом (624,15% на рік) із можливістю його пролонгації (а.с.64-66, 70-73, 34-39).

При тому розділи договору та графіку платежів до нього, визначені як «Реквізити та підписи сторін» містять лише дані прізвища, ім`я, по батькові позичальниці ОСОБА_1 , контактні дані, а також реквізити паспорту та облікової картки платника податків без зазначення в графі «електронний підпис» одноразового ідентифікатора, за допомогою якого мав бути підписаний електронний договір. (а.с.38зв, 39).

Тобто договір не містить обов`язкових даних на підтвердження його електронного підписання від імені позичальниці ОСОБА_1 .

Але, того ж дня о 18 год 32 хв 18 сек сума позики в розмірі 3 000 грн перерахована ТОВ «Платежі онлайн» через платіжний сервіс Platon на платіжну карту НОМЕР_2 через банк емітент PRIVATBANK, номер транзакції НОМЕР_3 (а.с.58).

Відомості про належність платіжної картки НОМЕР_2 позичальниці ОСОБА_1 матеріали справи не містять, оскільки вони не були надані до суду першої інстанції позивачем, як особисто, так і через використання процесуального права на заявлення перед судом першої інстанції клопотань про витребування таких даних від банківської установи.

В той же час позивачем до матеріалів справи надано копії додаткових угод, укладених 19 травня та 7 червня 2021 року від імені ОСОБА_1 тим же способом з ТОВ ФК «Інвест Фінанс» про пролонгацію до 2 червня та 21 червня 2021 року строків повернення кредиту із збереженням застування процентної ставки 1,71% в день, за умови сплати нарахованих процентів за користування кредитом у сумі по 719 грн за кожні попередні 14 днів користування кредитом (а.с.53-54, 55-56).

При цьому жодна з додаткових угод про зміну умов договору № 8 не містить у розділі «підписи сторін» одноразових ідентифікаторів за допомогою яких вони мали бути підписані.

5 вересня 2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ ФК «Інвест Фінанс» укладено договір факторингу № 556/ФК-22, за умовами якого ТОВ «Діджи Фінанс» отримало право вимоги за договорами, зокрема і за договором укладеним від імені ОСОБА_1 , на виконання чого ТОВ «Діджи Фінанс» перераховано за отримані права первісному кредитору обумовлену суму шляхом перерахування платежів трьома частинами 6, 12 та 19 вересня 2022 року (а.с.21, 43-51, 74-75).

При цьому до договору долучено протокол його підписання електронними підпису у сервісі «Вчасно» (а.с.52).

За наведених обставин та з огляду на відсутність даних про виконання позичальницею умов електронного кредитного договору, ТОВ «Діджи Фінанс», діючи через адвоката Міньковську А. В. у червні 2024 року звернулося до ОСОБА_1 з досудовою вимогою (а.с.62) та згодом до суду із цим позовом, посилаючись на укладення електронного договору особисто відповідачкою, належне виконання обов`язків первісним кредитором та не повернення в обумовлений строк коштів позичальницею.

Втім, матеріали справи не містять доказів підписання позичальницею електронного кредитного договору та додаткових угод до нього, які укладені від імені ОСОБА_1 .

Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини 1 та 2 статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, виходячи із характеру спірних правовідносин, у цій справі в першу чергу підлягала встановленню обставина, чи дійсно було укладено договір за наведених умов особисто ОСОБА_1 та чи була отримана нею сума позики.

Разом з тим заява та спірний електронний договір №8 з додатковими угодами до нього, заява позичальниці та пропозиція укласти електронний договір взагалі не містять відомостей про їх підписання електронним підписом, у тому числі одноразовим ідентифікатором.

Також у вищезазначених електронних документах, підписаних від імені ОСОБА_1 зазначено у якості документа, що ідентифікує особу позичальниці паспорт НОМЕР_4 , виданий 4 червня 2002 року та адреса її реєстрації (а.с.34, 53, 55, 64).

Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг міста Південноукраїнськ в картотеці ЦНАП обліковується ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зазначенням адреси реєстрації, що співпадає із використаною у кредитному договорі (а.с.99).

Отже, не зважаючи на відповідність адреси місця реєстрації відповідачки обліковим документам, її особу, як позичальниці, жодним разом не може бути ідентифіковано за паспортом, що виданий 4 червня 2002 року, оскільки на цей час цій малолітній особі було лише 13 років, тобто вона була обмежено дієздатна.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина 1, 2 статті 12 ЦПК України).

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тому без наданих суду достатніх та допустимих доказів про укладення та підписання електронного договору особисто відповідачкою та як наслідок здійснення первісним кредитором перерахунку на її користь коштів, а також доказів щодо зловживання з боку позичальниці з метою навмисного зазначення ідентифікуючий даних та/або платіжної картки іншої особи, місцевий суд, на переконання колегії суддів, дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність пред`явленого позову.

На підставі викладеного та у відповідності до положень, передбачених статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції доходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Підстав для перерозподілу судових витрат та стягнення витрат на правничу допомогу у відповідності до статті 141 ЦПК України немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» залишити без задоволення, а заочне рішення Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 8 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена з цього дня в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуюча О.О. Ямкова

Судді Т. В. Крамаренко

О. В. Локтіонова