Справа № 489/1077/25
Провадження № 2/489/1420/25
Ухвала

22 вересня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва

у складі головуючого судді Костюченка Г.С.,

за часті секретаря судових засідань Савкової К.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа № 489/1077/25 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування.

10 червня 2025 від відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі.

Зупинення провадження у справі мотивоване його перебуванням на військовій службі у складі Збройних Сил України, а саме в військовій частині НОМЕР_1 .

В судовому засіданні представник позивача адвокат Важеніна С.А. заперечувала проти задоволення клопотання.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання про зупинення провадження у справі підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

Так, відповідачем надана довідка № 1833/1748 від 07 червня 2025 року, з якої вбачається, що старший солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за контрактом, а саме військовій частині НОМЕР_1 .

Проте надана заявником довідка не містять інформації про виконання заявником бойових завдань у зоні бойових дій, достатніх доказів того, що В/Ч НОМЕР_1 переведена на воєнний стан т/або залучена до проведення антитерористичної операції, бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що клопотання про зупинення провадження у справі є необгрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 251, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому копія ухвали суду не була вручена удень її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної копії ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 22.09.2025.

Суддя Г.С. Костюченко