УХВАЛА

16 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 761/15432/21

провадження № 61-11617ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Корольчук Олена Сергіївна, Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, про визнання правочину недійсним, усунення перешкод у користуванні майном, та за позовом третьої особи з самостійними вимогами щодо предмету спору ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Корольчук Олена Сергіївна, Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, про визнання договору дарування недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом у порядку статті 258 Сімейного кодксу України, в інтересах захисту прав малолітнього онука ОСОБА_3 , зврнувся до суду з зазначеним вище позовом.

У листопаді 2021 року третя особа із самостійними вимогами щодо предмету спору ОСОБА_6 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Корольчук О. С., Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, у якому просила визнати недійсним договір дарування квартири.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 26 листопада 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 09 липня 2025 року, позов ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , та позов третьої особи з самостійними вимогами щодо предмету спору ОСОБА_6 залишено без задоволення.

У вересні 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 липня 2025 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги повністю.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначає клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Відповідно до частини першої, другої та третьої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (частина третя статті 124 ЦПК України).

Оскільки постанова апеляційного суду проголошена 09 липня 2025 року (повний текст складено 08 серпня 2025 року), а заявник звернувся із касаційною скаргою до відділення поштового зв`язку 08 вересня 2025 року, тому строк на касаційне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 листопада 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 09 липня 2025 року не пропущено, а відтак немає потреби вирішувати питання про його поновлення судом.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права, а саме відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме: 11, 12, 13, 316, 317, 321, 325, 328, 346, 526, 527, 599, 651, 627, 717, 722 Цивільного кодексу України, статті 41 Конституції України, у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також посилається на нервахування правових висновків Верховного Суду, висловлених у постановах: 19 травня 2021 року у справі № 642/7417/18, від 29 серпня 2018 року у справі № 522/15095/15-ц, від 18 вересня 2024 року у справі № 2-6470/11, від 17 лютого 2020 року у справі № 821/3630/15-а, від 18 грудня 2019 року у справі № 463/6244/14-а та інших (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, зазначає про порушення судами норм процесуального права (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Корольчук Олена Сергіївна, Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, про визнання правочину недійсним, усунення перешкод у користуванні майном, та за позовом третьої особи з самостійними вимогами щодо предмету спору ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Корольчук Олена Сергіївна, Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, про визнання договору дарування недійсним, за касаційною скаргоюОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 липня 2025 року.

Витребувати з Шевченківського районного суду міста Києва матеріали справи № 761/15432/21.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков
Р. А. Лідовець
Д. Д. Луспеник