Справа № 215/4998/18
У Х В А Л А

Іменем України

19 вересня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого, судді - Демиденка Ю.Ю.

представника позивача, адвоката - Мастила Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №1 Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, та зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,-

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, просить розділити між нею та ОСОБА_2 спільне сумісне майно подружжя квартиру АДРЕСА_1 , визнавши за нею право власності на 1/2 її частину.

15.09.2023 відповідачем до суду надано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя земельної ділянки на території Криворізького району Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 06.12.2023 позов ОСОБА_2 прийнятий до зустрічного провадження з первісним позовом, та ухвалено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовчий розгляд справи.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.01.2025 закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 03.03.2025 о 10.00 год.

Проте, починаючи з 08.01.2024 судом було призначено 15 судових засідань, позивач за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 та його представники жодного разу в призначені судові засідання не з`явились, а усі їх процесуальні дії зводились до надсилання представником позивача за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату (а.с.112-113, 118-119, 124-127).

Крім того представником позивача за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 було заявлено клопотання про допит свідка ОСОБА_4 (а.с.143), але в подальшому представником позивача за зустрічною позовною заявою явка даного свідка для допиту у судовому засіданні забезпечена не була.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

ЄСПЛ у своїх рішеннях у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Згідно до ч.1 ст.128 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Згідно з частинами першою, другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частини перша, друга, п`ята статті 223 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, що бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Отже, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма є імперативною та дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення у цьому випадку має тільки належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Даний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 28 березня 2023 року у справі № 711/7486/19.

Також, аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №759/6512/17, від 07 грудня 2020 року у справі №686/31597/19, від 20 січня 2021 року у справі №450/1805/18.

Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Так судом здійснювався виклик позивача за зутрічним позоом та його представника в судове засідання на 09.07.2025 р. к 11.30 год. а.с.165, вказані особи не зявилися і їх неявка була визнана судом неповажною. Повторно розгляд справи було відкладено на 19.09.2025 р. к 11.00 год. ОСОБА_2 і його представник ОСОБА_3 повідомлялися про ас та місце розгляду справи за вказаними ним адресами реєстрації, але судові повістки повернулися до суду за закінченням терміну зберігання. Крім того позивач та його предствник були повідомлені судвими овісткаи в мережі "Вайбер".

Таким чином, оскільки позивач за зустрічною позовною заявою та його представник, будучи повідомленими у встановленому законом порядку про час, дату та місце розгляду справи, повторно не з`явились в судове засідання без повідомлення причини неявки, та від них не надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, Позивач ОСОБА_2 і його представник ОСОБА_3 явно зловживають своїми прецесуальними правами, подаючи численні безпідставні клопотання про відкладення розгляду справи, - суд вважає необхідним дану зустрічну позовну заяву залишити без розгляду.

Керуючись ч.1 ст.128, ч.5 ст.223 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повна ухвала складена 23.09.2025.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її виготовлення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: