Житомирський апеляційний суд
Справа №279/5149/25 Головуючий у 1-й інст. Івашкевич О. Г.
Категорія 88 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Талько О.Б.,

суддів Коломієць О.С., Григорусь Н.Й.

розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м. Житомирі цивільну справу № 279/5149/25 за заявою ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, заінтересована особа - Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25 серпня 2025 року, постановлену під головуванням судді Івашкевич О. Г.,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2025 року заявник звернувся до суду із даною заявою, в якій просив суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним та встановити над ним опіку, призначивши його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном, оскільки він є його рідним племінником.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25 серпня 2025 року заяву повернуто заявнику зі всіма доданими документами.

Роз`яснено, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду.

Зокрема, зазначає, що у поданій заяві неодноразово наголошував на тому, що незважаючи на існування між ними родинного зв`язку (він є рідним племінником ОСОБА_2 по лінії матері), заява ним подавалась як членом сім`ї ОСОБА_2 , адже останній фактично з вересня 2021 року постійно проживає разом зі ним, перебуває на його утриманні, фактично перебуває під його опікою, оскільки у зв`язку із суттєвим погіршенням стану здоров`я у даний час ОСОБА_3 не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними.

Зміст заяви давав суду можливість однозначно встановити, що заява подана ним як членом сім`ї ОСОБА_2 , право на подання якої визначено положеннями ст.296 ч.3 ЦПК України, відповідно до якої заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано: членами її сім`ї, близькими родичами незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Однак, незважаючи на вищезазначене, не врахувавши, що доданими ним до заяви доказами було доведено, що він є членом сім`ї ОСОБА_2 , оскільки постійно проживає з ним в одному житловому приміщенні, веде спільне господарство, має спільний побут та бюджет, що відповідає визначенню поняття «сім`я», наведеному у ст.3 ч.2,4 СК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення заяви.

Наголошує, що члени сім`ї і близькі родичі є окремими та самостійними категоріями осіб, які наділені правом звернення до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною.

З такою особою вищезазначені особи можуть перебувати: 1) лише у сімейних відносинах і не бути пов`язаними родинними, тобто не мати кровного споріднення (напр. подружжя, родичі іншого подружжя тощо) відносинами, 2) перебувати у сімейних відносинах, будучи одночасно пов`язаними родинними відносинами (напр. особи, які мають споріднення будь-якого ступеню (рідні, двоюрідні, троюрідні тощо), 3) перебувати лише у родинних відносинах (мати кровне споріднення).

При цьому, близькі родичі наділяються законом правом на звернення до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною незалежно від того, проживають вони з такою особою однією сім`єю, тобто є членами його сім`ї, чи ні.

Тобто, правом звернення до суду мають право члени сім`ї особи або її близькі родичі.

Натомість суд, об`єднавши ці дві вищезазначені категорії осіб в одну, ухвалив неправомірне рішення, яке не лише перешкодило йому звернутись за захистом прав особи, яка самостійно не спроможна захистити свої права, а й порушило права такої особи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, на підставі наступного.

Відповідно до частини 3 статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавством не передбачено вичерпного переліку членів сім`ї та визначено критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Виходячи з вимог ЦК України, СК України поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням.

Звертаючись до суду із заявою про визнання особи недієздатною, ОСОБА_1 посилався на те, що він проживає та на постійній основі здійснює сторонній догляд за своїм дядьком ОСОБА_2 , який є членом його сім`ї.

Разом з тим, сам факт спільного проживання заявника з особою, над якою заявник бажає здійснювати опіку та догляд за таким, не є підставою для віднесення останнього до членів сім`ї.

Докази, які б давали підстави стверджувати про те, що заявник є близьким родичом чи членом сім`ї ОСОБА_2 , які б у свою чергу зумовлювали виникнення у останнього цивільної процесуальної дієздатності для звернення із заявою в порядку частини 3 статті 296 ЦПК України, в матеріалах справи відсутні.

Посилання в апеляційній скарзі про те, що до заяви про визнання особи недієздатною надано необхідні докази на підтвердження вказаних обставин, не заслуговують на увагу, оскільки акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду №13 від 23 жовтня 2024 року, довідка та акт про місце реєстрації ОСОБА_1 не містять даних про наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлю майна для спільного користування, участі у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність спільного побуту і взаємних прав та обов`язків осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли її подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано повернув заяву ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 недієздатним та призначення над ним опіки, оскільки заявник не має процесуальної дієздатності для пред`явлення цієї заяви.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.367, 368, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25 серпня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Головуюча Судді