КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-п/947/143/25
УХВАЛА

23.09.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 10.07.2024 року по цивільній справі №947/16849/24 за позовною заявою Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію,

ВСТАНОВИВ:

25.08.2025 року до Київського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 10.07.2024 року по цивільній справі №947/16849/24 за позовною заявою Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію.

В обґрунтування заяви, заявник посилається на те, що нею не було отримано копію заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 10.07.2024 року по цивільній справі №947/16849/24. Також, заявник зазначає, що надані до справи докази не є належними на підтвердження заявлених позовних вимог, а позовні вимоги позивача є безпідставними. Крім того, як вказує заявниця, судом під час ухвалення оскаржуваного заочного рішення суду не було враховано, що рішенням Київського районного суду міста Одеси від 30.09.2020 року по цивільній справі №947/13695/20 з неї стягнуто на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» заборгованість за надані послуги з теплової енергії за період з червня 2017 року по 01.01.2020 року у розмірі 8240,61 грн., та без врахування даних обставин повторно стягнуто розмір заборгованість за даний період.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом розподілено судді Калініченко Л.В.

Разом з заявою, ОСОБА_1 надано до суду заяву в порядку ст. 150, 151, 153 ЦПК України про вжиття заходів забезпечення заяви про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 10.07.2024 року по цивільній справі №947/16849/24, яку ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 26.08.2025 року повернуто заявникові.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 26.08.2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду залишено без руху та надано строк заявникові для усунення недоліків поданої заяви.

08.09.2025 року до суду від заявника, на виконання вказаної ухвали суду, надійшла заява про усунення недоліків поданої заяви.

Оглянувши подані до суду документи, суддею встановлено, що заявницею належним чином усунуті недоліки поданої заяви у відповідності до вимог ухвали судді від 26.08.2025 року.

Ухвалою суду від 25.07.2025 року вказану заяву прийнято та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання призначене на 23.09.2025 року ОСОБА_1 не з`явилась, однак до суду надійшла від неї заява про підтримання заяви та розгляд справи за її відсутності.

Представник позивача по справі КП «Теплопостачання міста Одеси» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином про причини неявки суд не повідомив, однак 23.09.2025 року на електронну скриньку суду від останнього надійшла до суду заява про розгляд справи без участі.

Відповідно до ч.1 ст.287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Приймаючи викладене, з урахуванням положень статті 287 ЦПК України, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі в судовому засіданні 23.09.2025 року.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа №947/16849/24 за позовною заявою Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію.

За наслідком розгляду вказаної справи, 10.07.2024 року Київським районним судом міста Одеси було ухвалено рішення яким позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» заборгованість за надані послуги з теплової енергії станом на 01.02.2024 року в сумі 38923 гривні 23 копійки та судові витрати.

Вказане рішення суду набрало законної сили.

Статтею 284 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Скасування та перегляд заочного рішення суду передбачено статтею 288 ЦПК України.

З матеріалів цивільної справи №947/16849/24 вбачається, що ОСОБА_1 копію рішення суду не отримувала, а з матеріалами справи ознайомилась лише 08.09.2025 року. За наслідком чого суд доходить до висновку, що заява ОСОБА_1 подана у відповідності до встановлених процесуальних строків та підлягає розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Для скасування заочного рішення суду необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача у судове засідання та не надання відзиву, а й те, що аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише при встановленні цих двох умов у суду є підстави для скасування заочного рішення суду.

Таким чином, підставою для скасування заочного рішення може бути тільки наявність одночасно усіх умов, встановлених ч. 1 ст. 288 ЦПК України, а саме: доведеність обставин, що:

- відповідач не з`явився в судове засідання,

- не повідомив про причини неявки,

- не подав відзив з поважних причин,

- докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи №947/16849/24, судом встановлено, що під час розгляду справи відповідач ОСОБА_1 про дату, час і місце проведення розгляду справи повідомлялась шляхом направлення судової повістки поштовим відправленням разом з рекомендованим повідомленням про вручення, за адресою: АДРЕСА_1 , яка під час розгляду справи була повернута до суду без вручення, що не свідчить про обізнаність відповідачки про наявне відносно неї судове провадження.

Також судом встановлено, що у відповідності до рішення Київського районного суду міста Одеси від 10.07.2024 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» заборгованість за надані послуги з теплової енергії станом на 01.02.2024 року в сумі 38923 гривні 23 копійки та судові витрати.

В матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що стягнутий судом розмір заборгованості в сумі 38923,23 грн., нарахований за період з листопада 2008 року по грудень 2023 року.

Поряд з цим, у відповідності до наданої ОСОБА_1 до заяви копії рішення Київського районного суду міста Одеси від 30.09.2020 року по цивільній справі №947/13695/20, вбачається, що з ОСОБА_1 стягнуто на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» заборгованість за надані послуги з теплової енергії за період з червня 2017 року по 01.01.2020 року у розмірі 8240,61 грн.

Як вбачається, під час ухвалення рішення Київського районного суду міста Одеси від 10.07.2024 року по цивільній справі №947/16849/24, судом оцінка вказаним доказам і обставинам не надавалась, за наслідком відсутності відповідних доказів.

Суд вважає, що відповідні обставини мають важливе значення для розгляду справи, а відповідач за наслідком не обізнаності про наявне судове провадження була позбавлена можливості надати відзив на позовну заяву, докази на підтвердження заперечень проти позову, можливості довести свої заперечення, а тому вище зазначені обставини не були враховані судом під час ухвалення рішення суду, які в свою чергу мають істотне значення для правильного вирішення спору в цій справі.

Так, у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємними частинами права на суд необхідно розглядати, зокрема, такі вимоги: вимога змагальності процесу відповідно до статті 6 Конвенції передбачає наявність можливості бути поінформованим і коментувати зауваження або докази, представлені протилежною стороною, в ході розгляду; право на публічне слухання, що передбачає право на усне слухання і особисту присутність сторони в цивільному судовому процесі перед судом (справа «Екбатані проти Швеції» (Ekbatani v. Sweden, 26 травня 1988 року, пункти24-33); право на ефективну участь («T. та V. проти Сполученого Королівства», 16 грудня 1999 року, пункти 83-89).

Частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Стаття 6 Конвенції головним чином служить для визначення того, чи були надані заявнику достатні можливості викласти свою позицію і оскаржити докази, які він вважав недостовірними, а не для того, щоб оцінювати правильність або неправильність рішення, прийнятого національними судами (справа «Каралевічус проти Литви» (Karaleviиius v. Lithuania), 06 червня 2002 року).

Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Також відповідно до положень ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Беручи до уваги конкретні обставини справи та доводи заявника, а також з точки зору дотримання права на доступ до правосуддя, проголошеного ст.55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, також враховуючи, що під час винесення заочного рішення не були перевірені з урахуванням думки відповідача усі обставини справи та не були вивчені його докази, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 10.07.2024 року по цивільній справі №947/16849/24, є обґрунтованою та підлягає до задоволення, а рішення суду - скасуванню.

Частиною 3 статті 287 ЦПК України передбачено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали позовної заяви, з огляду на предмет спору та ціну позову, оскільки справа є малозначною, суд вважає наявними підстави здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін по справі.

Керуючись ст.ст. 187, 284-288 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду задовольнити.

Скасувати заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 10 липня 2024 року по цивільній справі №947/16849/24 за позовною заявою Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію.

Розгляд справи призначити в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду міста Одеси на 20 жовтня 2025 року о 14 годині 30 хвилин, з повідомленням сторін по справі.

Визначити відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами у справі (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Роз`яснити позивачеві, що у разі отримання відзиву на позову заяву, позивач має право у відповідності до ст.179 ЦПК України, у десятиденний строк з дня отримання відзиву на позову заяву, надати відповідь на відзив, до якого застосовуються правила встановлені ч.3-5 ст. 178 ЦПК України. Копія відповіді на відзив та доданих до неї документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відповіді на відзив до суду.

Роз`яснити відповідачеві, що у разі отримання відповіді на відзив, відповідач має право у відповідності до ст.180 ЦПК України, у десятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив, надати заперечення на відповідь на відзив, до яких застосовуються правила встановлені ч.3-5 ст. 178 ЦПК України. Копія заперечень та доданих до неї документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) заперечень до суду.

Відповідач має право, в строк для подання відзиву, подати заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Роз`яснити відповідачу, що якщо відповідач не подасть у визначений строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин.

Копію ухвали суду надіслати учасникам справи.

Повідомити учасників справи про можливість отримання інформації щодо справи на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади України за адресою: https://court.gov.ua/sud1512.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий Калініченко Л. В.