Справа № 404/9724/25
Номер провадження 2-о/404/243/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року Фортечний районний суд міста Кро пивницького

в складі: головуючого судді Л.Д. Кулінка

присяжних О.В. Юрченко, О.А. Гончаренко

за участю секретаря В.В. Андон`єва

за участю прокурора А.Ю.Літвін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за заявою лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» ОСОБА_1 , про госпіталізацію дієздатної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до психіатричного закладу у примусовому порядку, -

В С Т А Н О В И В:

До Фортечного районного суду міста Кропивницького 16 вересня 2025 року надійшла заява лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» ОСОБА_1 , про госпіталізацію дієздатної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Заява мотивована тим, що 09 вересня 2025 року о 11:40 год у приймальному відділенні Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради», була оглянута громадянка ОСОБА_2 . Зроблено висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар так як обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, у зв`язку з встановленням в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередньо небезпеку для оточуючих; неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку громадянки ОСОБА_2 , яка вчинила суспільно небезпечне діяння, за твердженням матері, коли без зовнішніх причин та обставин покинула налагоджене життя в Ізраїлі і доньку підлітка та приїхала в Україну. Проживає із матір`ю, не має засобів до існування. Негативно налаштована, конфліктна, претензійна до матері, постійно щось вимагає, погрожує, зі слів матері, може розмахувати ножем перед її обличчям. Має схильність до кочового способу життя. Згода громадянки ОСОБА_2 на госпіталізацію не отримана у зв`язку з відмовою громадянки ОСОБА_2 від запропонованої госпіталізації.

Комісія лікарів-психіатрів Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» у складі: генерального директора Присяжного О.В., завідувача відділення № 12 Ліходєєвої Г.Д., лікаря психіатра відділення № 2 Морозко Т.Я. прийняла рішення про доцільність госпіталізації громадянки ОСОБА_2 до психіатричного закладу, в примусовому порядку, так як її обстеження або лікування можливе лише в умовах стаціонару.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження, призначено судове засідання. Доручено Південному міжрегіональному центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги призначити адвоката ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно якої суд розглядає заяву про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Заявник в судовому засіданні заяву про необхідність примусової госпіталізації підтримала та просила її задовольнити.

Торговецька Вікторія Сергіївна в судовому засіданні заперечила проти хворобливого стану просила відмовити в задоволенні заяви.

Представник ОСОБА_2 , адвокат Іващенко І.Ю. в судовому засіданні заперечив проти госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Прокурор дану заяву також не підтримала.

Заслухавши пояснення представника Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради», особу, щодо якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, її представника, думку прокурора, адвоката, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Відповідно до частини першої статті 339 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника закладу з надання психіатричної допомоги про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до частин першої, другої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка досягла 14 років, госпіталізується до закладу з надання психіатричної допомоги добровільно - на її прохання або за її усвідомленою письмовою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до закладу з надання психіатричної допомоги на прохання або за письмовою згодою її батьків чи іншого законного представника. У разі незгоди одного з батьків або за відсутності батьків госпіталізація особи віком до 14 років (малолітньої особи) до закладу з надання психіатричної допомоги проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке ухвалюється не пізніше 24 годин з моменту звернення іншого законного представника зазначеної особи до цього органу і може бути оскаржено відповідно до закону, у тому числі до суду. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до закладу з надання психіатричної допомоги добровільно - на її прохання або за її усвідомленою письмовою згодою. Законний представник особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, сповіщає орган опіки та піклування за місцем проживання підопічного про згоду його підопічного на госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги не пізніше дня, наступного за днем надання такої згоди. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, яка за станом свого здоров`я не здатна висловити прохання або надати усвідомлену письмову згоду, госпіталізується до закладу з надання психіатричної допомоги за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке ухвалюється не пізніше 24 годин з моменту звернення до цього органу законного представника зазначеної особи і може бути оскаржено відповідно до закону, у тому числі до суду. Згода на госпіталізацію фіксується в медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра.

Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

Відповідно до вимог частини першої статті 340 Цивільного процесуального кодексу України, у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

У відповідності до частини другої зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

За змістом частин другої третьої статті 16 Закону України «Про психіатричну допомогу», у випадках, коли госпіталізація особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку визнається доцільною, представник закладу з надання психіатричної допомоги, в якому перебуває особа, протягом 24 годин з часу госпіталізації направляє до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації. До винесення судом рішення лікування може проводитися за рішенням лікаря-психіатра (комісії лікарів-психіатрів).

Судом встановлено, що на адресу Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» надійшла заява від ОСОБА_3 , яка просить госпіталізувати в примусовому порядку її доньку ОСОБА_2 , яка раніше була госпіталізована в Ізраїлі. З метою усунення госпіталізації покинула родину, трьох дітей та приїхала на Україну, протягом останнього року психічний стан погіршився, що не дає змогу їй самостійно про себе піклуватися, продає цінні речі. Проявляє до неї агресію, не приймає ніякі ліки, відмовляється спілкуватися.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 10 вересня 2025 року у складі: генерального директора Присяжного О.В., завідувача відділення № 12 Ліходєєвої Г.Д., лікаря психіатра відділення № 2 ОСОБА_4 , ОСОБА_2 встановлено діагноз: гострий поліморфний психотичний розлад, не уточнений. F 23.9. Підставою для госпіталізації в примусовому порядку є наявність у хворої реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих та неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Тому, комісія вважає доцільним госпіталізувати хвору ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» в примусовому порядку.

Водночас, в судовому засіданні лікар вказала, що наразі встановлений діагноз хронічний маячний розгляд F.22.8. і вказані симптоми, що викладені у висновку знижені.

Свідок ОСОБА_3 , яка є матір`ю ОСОБА_2 , підтримувала обставини, викладені в заяві при зверненні в психіатричну лікарню.

Свідок ОСОБА_5 повідомляла аналогічні обставини, які їй відомо зі слів ОСОБА_3 .

Відтак, суд приймає надані свідками показання критично, так як свідок ОСОБА_3 , яка є матір`ю ОСОБА_2 є ініціатором звернення до психіатричної лікарні про госпіталізацію своєї дочки, тобто є зацікавленою, а показання свідка ОСОБА_5 ґрунтуються на словах ОСОБА_3 .

При цьому, суд вважає за необхідне, оцінюючи показання свідків, зазначити, що ними не були вказані ґрунтовні підстави для примусової госпіталізації особи.

Здійснюючи перевірку правомірності госпіталізації особи до психіатричного закладу, суд повинен встановити, чи відповідають надані докази критеріями належності, допустимості і достовірності.

В матеріалах справи міститься лише заява матері ОСОБА_2 ОСОБА_3 по змісту якої матір не задоволена поведінкою своєю дочки. Водночас, будь-які докази, які відповідали б вимогам допустимості та достовірності у розумінні статтей 78, 79 Цивільного процессуального кодексу України на підтвердження вказаних в заяві обставин суду не надані, а показання свідків оцінено критично.

Висновок лікарів також ґрунтується лише на відомостях, що надавала матір ОСОБА_2 , при цьому необхідність медичного втручання в корегування поведінки особи у висновку не наведена, а пояснення, надані лікарем-психіатром в судовому засіданні не є переконливими для застосування до особи примусового лікування.

Таким чином, будь-яких належних доказів на підтвердження поведінки, що являє собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих внаслідок встановленого захворювання матеріали справи не містять, у судовому засіданні таких не встановлено. Сама ж по собі поведінка ОСОБА_2 , без встановлення наслідків цієї поведінки, що передбачено статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», не може бути достатньою підставою госпіталізації особи в примусовому порядку.

Отже, відсутність допустимих доказів на підтвердження в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, враховуючи, що в судовому засіданні не спостерігався психічний стан, описаний у висновку комісії лікарів-психіатрів від 10.09.2025 року, суд вважає, що заява про госпіталізацію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до психіатричного закладу в примусовому порядку не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 14, 16-19, 22 Закону України Про психіатричну допомогу, статтями 339-342 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» ОСОБА_1 , про госпіталізацію дієздатної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до психіатричного закладу у примусовому порядку, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний тест рішеня суду складено 19.09.2025 року.

Головуючий суддя Л.Д. Кулінка

присяжні О.В. Юрченко

О.А. Гончаренко

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Л. Д. Кулінка