Справа № 457/1313/24 Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І.
Провадження № 22-ц/811/3162/25 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

18 вересня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Копняк С.М. (суддя-доповідач), Бойко С.М., Ніткевича А.В., вирішуючи питання відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 28 серпня2025 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну правового режиму нерухомого майна та встановлення порядку користування майном,

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2025 року представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 скерував засобами поштового зв`язку безпосередньо до Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу на Трускавецького міського суду Львівської області від 28 серпня2025 року, така зареєстрована в суді апеляційної інстанції 15 вересня 2025 року.

На підставі поданої апеляційної скарги не може бути вирішено питання про відкриття апеляційного провадження у справі, оскільки апеляційну скаргу слід повернути скаржнику, виходячи з такого.

За змістом частини другої статті 353 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

У частині першій статті 353 ЦПК України передбачено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Відтак, оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 ЦПК України, окремо від рішення суду не допускається.

Із змісту апеляційної скарги убачається, що представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 оскаржує ухвалу, якою відмовлено у задоволенні заяви про зупинення провадження у справі.

Так, Верховний Суд в своїй постанові від 12 березня 2024 року в справі № 640/12926/20 дійшов наступних висновків:

«Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» №1401-VIII від 02.06.2016 викладено в новій редакції, зокрема, статтю 129 Конституції України, якою визначаються основні засади судочинства.

41. На відміну від попередньої редакції, якою однією із засад судочинства визначалося «забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом», Конституція України в чинній редакції однією з основних засад судочинства визначає «забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення».

42. Необхідність та мета таких змін розкривається в Пояснювальній записці до проєкту Закону України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", яка розміщена на офіційному порталі Верховної Ради України, дата звернення: 07.03.2024.

У розділі 3.8. Удосконалення засад здійснення судочинства зазначено, що «…однією з основних засад судочинства передбачено "забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення".

Запропонована нова редакція положення щодо забезпечення права на апеляційний перегляд та касаційне оскарження мінімізує наявні у чинній редакції пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України ризики розширеного тлумачення на рівні закону винятків із цього правила, що у наслідку спричиняє до обмеження конституційного права особи на оскарження судового рішення.

Нова редакція цього положення дасть змогу гарантувати особі право на перегляд справи судом принаймні один раз в апеляційному порядку. При цьому йдеться не про надання можливості оскаржувати будь-яке судове рішення, а лише про перегляд справи загалом тобто справи, стосовно якої суд ухвалив рішення по суті спору або стосовно іншого (що не має характеру юридичного спору) питання, яке віднесене законом до компетенції суду.

Отже, рішення, яким завершується розгляд справи, може стати предметом перегляду в суді вищого рівня в апеляційному порядку і подання апеляційної скарги щодо такого рішення не може бути заборонено законом. Водночас законом можуть бути встановлені обмеження чи навіть заборони щодо оскарження в апеляційному порядку окремих процедурних судових рішень».

43. Мета законодавця щодо обмеження можливості оскарження в апеляційному порядку окремих процедурних судових рішень знайшла своє продовження в Законі України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017.

44. Так, у Пояснювальній записці до проєкту Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів (дата звернення: 07.03.2024) зазначено, що завданням цього законопроєкту є, зокрема, удосконалення системи апеляційного перегляду справ та перегляду справ за нововиявленими обставинами (розділ 2 Пояснювальної записки), Законопроєктом запроваджуються розумні процесуальні фільтри для оскарження ухвал суду в апеляційному порядку, касаційного оскарження судових рішень, направлення справи на новий розгляд, закріплюються присічні строки для звернення з апеляційною або касаційною скаргою, заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (розділ 3.7. Пояснювальної записки).

45. Запроваджені Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» №1401-VIII від 02.06.2016 зміни основних засад судочинства знайшли своє відображення у статті 2 КАС України, відповідно до пункту 6 частини третьої якої передбачено, що однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

46. Таким чином, законодавцем послідовно унормовано засади адміністративного судочинства, які спрямовані на обмеження можливості оскарження окремих процедурних судових рішень (ухвал) суду першої інстанції та забезпечення беззастережного права на апеляційний перегляд справи.

47. Такі підходи знайшли відображення в статті 294 КАС України, відповідно до пункту 11 частини першої якої передбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо, зокрема, зупинення провадження у справі.

У випадку даної категорії справи такі підходи відображені приписами статті 353 ЦПК України.

48. Так, згідно зі Словником української мови прийменник «щодо» вживається в таких значеннях: Стосовно до кого-, чого-небудь, відносно когось, чогось// З приводу чого-небудь// Про, за когось, щось// Уживається для вираження особливостей, властивостей, якості кого-, чого-небудь, які характеризуються з боку тих або інших ознак, зв`язків, стосунків і т. ін (Словник української мови: в 11 томах / [ред. колег. І.К.Білодід (голова) та ін.]. Київ: Наукова думка, 1970 1980, Том 11, 1980. Стор. 603. URL:https://sum.in.ua/s/shhodo https://sum.in.ua/p/11/603/1).

49. Використання в цьому випадку прийменника «щодо» у значенні прийменника «про» підтверджується застосуванням в інших пунктах частини першої статті 294 КАС України конкретизації певних видів ухвал суду першої інстанції у залежності від їхніх наслідків.

У випадку даної категорії справи такий перелік ухвал відображений у приписах статті 353 ЦПК України.

50. Отже, змістовий аналіз частини першої статті 294 КАС України дозволяє дійти висновку, що використання законодавцем прийменника «щодо» спрямоване саме на визначення переліку тих ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду».

52. Отже, відсутність у статті 294 КАС України прямої вказівки на можливість апеляційного оскарження ухвали про відмову в задоволенні клопотання про поновлення провадження у справі в цьому випадку має тлумачитись як неможливість апеляційного оскарження такої ухвали».

Резюмуючи вищенаведені висновки Верховного Суду слід вважати, що відсутність прямої вказівківки у статті 354 ЦПК України на можливість апеляційного оскарження ухвали про відмову у задоволенні заяви про зупинення провадження у справі свідчить про неможливість апеляційного оскарження такої ухвали.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Враховуючи вище зазначене, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, відповідно до пункту 4 частини п`ятоїстатті 357 ЦПК України.

Керуючись статтею 353, пунктом 4 частини 5 статті 357 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 28 серпня2025 року, повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Повний текст ухвали складено 18 вересня 2025 року.

Судді: С.М. Копняк

С.М. Бойко

А.В. Ніткевич