Єдиний унікальний номер 725/5284/25
Номер провадження 2/725/1680/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2025

Чернівецький районний суд міста Чернівців

в складі:

головуючого судді Скуляк І. А.

при секретарі Берекеля О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом.

Посилався на те, що 23 червня 2020 року між ними був укладений шлюб.

Під час шлюбу у них народилась дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказує, що під час шлюбу відповідачка змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось, шлюбні відносин припинені, сторони проживають окремо.

Вказує, що дитина проживає разом із батьком, мати проживає окремо, оскільки систематично перебуває за межами території України з 2022 року.

Вважає, що їхній шлюб виявився невдалим, у них різні погляди на життя. Втрачено почуття любові один до одного, сім`я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, спільного господарства сторони не ведуть, а тому вони дійшли спільної згоди, щодо розірвання їхнього шлюбу, на даний момент між ними не існує спору про місце проживання та виховання спільної дитини, майнових спорів на даний момент між ними також немає.

Дитина після припинення спільного проживання, проживає з батьком. Проживання з батьком відповідає інтересам дитини. Батько повністю фінансово утримує дитину, піклується про них.

У зв`язку з наведеним, просив розірвати шлюб між ними, малолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після розірвання шлюбу, залишити проживати разом з його батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановити факт, що батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 самостійно виховує та повністю фінансово утримує малолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без участі матері та після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

В судове засідання сторони не з`явились.

Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив заяву задовольнити.

Від відповідачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо їх задоволення.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, приймає визнання позову відповідачкою, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23 червня 2020 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 525. (а/с 15).

Під час даного шлюбу у сторін народилась дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а/с 17).

Під час шлюбу відповідачка змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_5 ». /а.с. 16/.

У постанові від 22 грудня 2021 року у справі №339/143/20 Верховний Суд визначив, що за загальним правилом за відсутності спору, щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами відсутній спір щодо місця проживання та порядку утримання їх спільної дитини. (а/с 31-32).

Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За таких обставин, судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини.

Щодо вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітньої дитини необхідно для соціального забезпечення життєдіяльності позивача та його дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Між сторонами відсутній спір щодо місця проживання та виховання їх спільної дитини.

Малолітня дитина ОСОБА_3 проживає разом із своїм батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . /а.с. 29/.

Мати дитини ОСОБА_2 проживає окремо від дитини, оскільки систематично перебуває за межами території України. (а/с 18-19, 23).

Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 06.06.2025 року незнятої чи непогашеної судимості не має, до кримінальної відповідальності не притягується, в розшуку не перебуває. (а/с 52).

Згідно довідки дитячого центру РРД «Мудрик» №4 від 30.06.2025 року, на заняття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 приводить батько ОСОБА_1 , вчасно оплачує всі заняття, приймає активну участь у житті дитини. Постійно супроводжує також на свята, які відбуваються в ЦРРД «Мудрик». /а.с. 28/.

Згідно довідки лікаря-педіатра КНП «Міська дитяча поліклініка», на профілактичний огляд та за медичною допомогою у поліклініку до лікаря з дитиною приходить тато ОСОБА_1 /а.с. 29/.

Відповідно до заяви ФОП ОСОБА_7 , ОСОБА_3 відвідує її заняття з 8-ми місячного віку, а ОСОБА_1 бере активну участь в спортивному житті сина. ОСОБА_1 регулярно привозить сина на тренування два рази на тиждень, спостерігає протягом усього заняття за успіхами сина, забезпечує усім необхідним спорядженням та вчасно здійснює оплату тренувань. /а.с. 30/.

Позивач ОСОБА_1 має стабільний фінансовий дохід. /а.с. 40-43/.

Крім того, факт одноособового утримання та виховання позивачем малолітньої дитини підтверджується також й письмовими поясненнями людей, близьких до їхнього оточення. /а.с. 33-39/.

У суду не має підстав сумніватись в достовірності письмових доказів, а тому суд вважає що позивачем доведений факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 самостійно виховує та утримує малолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За таких обставин, зважаючи на наявність договору щодо узгодженого сторонами місця проживання та порядку утримання їх спільної дитини, згоди самої матері дитини (а.с. 44), суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, в частині розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, встановлення факту, що батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 самостійно виховує та утримує малолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та залишення відповідачці прізвища « ОСОБА_5 ».

Щодо інших позовних вимог, то суд вважає, що в їх задоволенні слід відмовити, оскільки позивачем на надану суду жодних належних доказів на підтвердження даних вимог.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по зверненню до суду в розмірі 1212 грн.

Керуючись ст.ст. 109, 112,113, 114, 161 СК України, ст.ст. 174, 293, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), який зареєстрований 23 червня 2020 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 525.

Малолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після розірвання шлюбу, залишити проживати разом з його батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановити факт, що батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 самостійно виховує та утримує малолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1212 грн.

Рішення суду може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки в апеляційному порядку повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Скуляк І. А.