Справа № 626/1630/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2025 Зачепилівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Яценка Є.І.,

за участю секретаря судового засідання Ніколенко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Зачепилівка Харківської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», в особі представника Попова Є.В., звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 4270785 від 09.12.2020 у розмірі 52 170,50 грн., а також сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн..

В обґрунтовування своїх вимог позивач зазначає, що 09.12.2020 року між ТОВ «Алекскредит» та відповідачем був укладений кредитний договір № 4270785, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 7 550,00 грн. Кредитний договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті кредитодавця в мережі Інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Позивач належним чином у повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором, а саме надав кредит відповідачу у розмірі, передбаченому умовами договору, шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника. Незважаючи на взяті на себе зобов`язання, відповідач борг не повертає. Станом на 30.04.2025 заборгованість відповідача становить 52 170,50 грн., що складається з: 7 550,00 грн. заборгованість за сумою кредиту; 44 620,50 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Представник позивача Попов Є.В. подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому наполягав на позовних вимогах та проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Ухвалою судді від 01.07.2025 дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (без виклику) за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 09.12.2020 року між ТОВ «Алекскредит» та відповідачем був укладений договір про надання кредиту № 4270785. Вказаний договір було укладено в електронній формі шляхом використання електронного цифрового підпису з одноразовим ідентифікатором відповідача PS4270785.

За договором кредитодавець надає позичальнику кредит на інші споживчі цілі (вирішення власних фінансових питань) без додаткового забезпечення у тимчасове, строкове, платне користування, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у відповідності до умов договору. Кредит надається у національній грошовій валюті України - гривні (п.1.2. договору).

Сума кредиту складає 7 550,00 грн. (п.1.3. договору).

Кредит надається шляхом перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту, у сумі, визначеній у п.1.3. цього договору, на рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу останнього (п.1.4. договору).

За змістом п.1.7.2. договору ставки нарахування процентів за користування кредитом за Лояльних (покращених) умов кредитування, а саме при повному поверненні суми кредиту та сплати процентів протягом 30 календарних днів з 09.12.2020 по 08.01.2021 включно складає у розмірі 1,32% за один день користування кредитом.

Відповідно до п. 1.7.3. при використанні позичальником загальних умов кредитування процентні ставки складають: в базовий період з 09.12.2020 до 08.01.2021 1,70% за один день користування кредитом (п. 2.3. Правил); в спеціальний період (п. 2.40 Правил) з 01.01.2021 до 07.07.2021 3% за один день користування кре6дитом (спеціальна процентна ставка п. 2.34 Правил).

У разі неналежного виконання графіку платежів настає умова дострокового виконання зобов`язань за договором, у зв`язку із чим частина основної суми кредиту та проценти за користування кредитом за базовий період визнаються простроченими, а позичальник має сплатити всю заборгованість за договором (п.1.7.6. договору).

Додатком №1 до договору про надання кредиту є таблиця обчислення орієнтовної загальної вартості кредиту та орієнтовної реальної річної процентної ставки за договором.

Передувала такому договору з додатками пропозиція укласти договір (оферта) щодо надання кредиту № 4270785 від 09.12.2020, а також ознайомлення із паспортом споживчого кредиту, які підписані позичальником одноразовим ідентифікатором PS4270785.

Згідно довідки ТОВ «ФК ВЕЙ ФОР ПЕЙ» № 5578-ВП від 22.04.2025 за дорученням ТОВ «Алекскредит» 09.12.2020 було здійснено перерахунок грошових коштів в розмірі 7 550,00 грн. на банківську картку, яку вказав позичальник ОСОБА_1 , а саме: № НОМЕР_1 , код авторизації 320524, номер транзакції в системі НОМЕР_2 .

Згідно із розрахунком заборгованості за договором про надання кредиту № 4270785 від 09.12.2020 року станом на 30.04.2025 заборгованість відповідача становить 52 170,50 грн., що складається з: 7 550,00 грн. заборгованість за сумою кредиту; 44 620,50 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.

Частиною другої статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, у тому числі, договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобов`язання сторін.

Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У частині другій статті 639 ЦК України зазначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Факт підписання договору, якому передувало ознайомлення з паспортом споживчого кредиту та таблицею обрахунку його вартості, відповідачем не спростовано. Натомість, ознайомившись зі змістом кредитного договору, паспортом споживчого кредиту та додатком до нього, відповідач мав реальну можливість відмовитися від укладення останнього та на момент його підписання заперечень щодо істотних умов договору не заявляв.

Доказів, що указані в договорі та паспорті споживчого кредиту одноразові ідентифікатори та персональні дані належать третім особам, а не позичальнику, останнім також не надано, тоді як наведений позивачем алгоритм укладення договорів виключає підстави вважати, що без їх погодження позичальник міг отримати кредитні кошти.

Отже, відповідач, як позичальник, погодився на укладення договору саме на таких умовах і не відмовився від його укладення, тобто взяв на себе обов`язок сплатити позичальнику саме такий розмір відсотків за користування кредитними коштами в межах строку кредитування.

За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Належність виконання зобов`язання є предметом доказування і у справі про стягнення заборгованості, доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформульованої у справі №913/618/21 від 08.06.2022 року.

Згідно зі статтями 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Указані вимоги процесуального закону покладають тягар доказування на сторони, що забезпечуватиме реалізацію принципу змагальності у судовому процесі. Реалізація такого принципу здійснюється через стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Застосування такого підходу оцінки доказів відповідає позиції Верховного Суду у справах №910/18036/17 від 02.10.2018 року, №917/1307/18 від 23.10.2019 року.

Наведений процесуальний обов`язок відповідачем не виконано та не надано доказів, які б спростовували факт отримання кредитних коштів або належності виконання зобов`язання. Тоді, як розмір стягнення заборгованості кредитом, включно із відсотками, підтверджено детальним розрахунком, який підтверджує заявлені позовні вимоги.

Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлені кредитним договором. З матеріалів справи вбачається, що відповідач порушує вимоги кредитного договору, в зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 52 170,50 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Крім того відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст.610, 611, 612, 617, 651, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ч.4 ст. 268, ст.ст.5, 12, 13, 78, 81, 141, 223, 259, 263-265, 280-282, 284 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» ( м. Дніпро, вул. Якова Самарського, буд.12-А, ), заборгованість за договором про надання кредиту № 4270785 від 09.12.2020 у розмірі 52 170,50 грн. ( п`ятдесят дві тисячі сто сімдесят грн. 50 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» ( м. Дніпро, вул. Якова Самарського, буд.12-А, ), витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зачепилівський районний суд Харківської області. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Є.І. Яценко