Справа № 626/2569/25
Провадження № 2/626/955/2025
У Х В А Л А

25 серпня 2025 року м.Берестин (Красноград)

Суддя Берестинського районного суду Харківської області Дудченко В.О., розглянувши заяву про самовідвід у цивільній справі № 626/2569/25 за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ :

В провадження судді Берестинського районного суду Харківської області Дудченка В.О. надійшла позовна заява № 626/2569/25 за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

25.08.2025 року суддя Дудченко В.О. заявив собі самовідвід в якій зазначає, наступне.

Так, відповідно до п.5 ч. 1 ст. 6 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Як вбачається з самої позовної заяви, відповідач по справі ОСОБА_1 з вересня 2023 року є діючим присяжним Берестинського (Красноградського) районного суду Харківської області, тобто при розгляді певної категорії цивільних справ він є складом суду, в тому числі він неодноразово входив і в склад суду під моїм головуванням при прийнятті певних рішень.

Таким чином з урахуванням викладеного, з метою запобігання у майбутньому нарікань на його необ`єктивність чи упередженість, суддею Дудченко В.О. заявлено самовідвід.

Суд вирішив питання про самовідвід головуючої судді без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву головуючого судді Дудченка В.О. про самовідвід у даній справі, суд вважає, що вказана заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст.ст.36, 37 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини першої статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Порядок розгляду питання про самовідвід регламентований положеннями ч.ч. 1, 2 ст.40 ЦПК України, якими визначено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє самовідвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено: "Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…".

Вимога "безсторонності", згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Білуха проти України", "Салов проти України", "Мироненко проти України", "Фельдман проти України") характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Відповідно до п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Крім того, відповідно до ст. 3 Кодексу суддівської етики суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

З урахуванням викладеного, з метою запобігання у майбутньому нарікань на необ`єктивність чи упередженість головуючого, з огляду на встановлені обставини, суддя обґрунтовано заявив самовідвід, відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, а відтак наявні правові підстави для задоволення заяви про самовідвід судді Дудченка В.О.

Керуючись ст.ст.33, 39, 40, 259-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Дудченка Віталія Олександровича у справі за позовною заявою № 626/2569/25 за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задовольнити.

Матеріали даної справи, передати в канцелярію Берестинського районного суду Харківської області для повторного авторозподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дудченко В.О.