КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3531/25
Провадження № 2/488/1979/25
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

03.09.2025 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Щеглова Я.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до держави Україна в особі представника Міністерства юстиції України, держави російська федерація в особі консульства держави російська федерація в Женеві, про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням прав внаслідок військової агресії та окупації російською федерацією частини території України, порушення прав на мир та правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України в частині добросовісності, внаслідок неналежного виконання своїх позитивних обов`язків,

ВСТАНОВИЛА:

14.08.2025 позивач ОСОБА_1 звернувся до Корабельного районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до відповідачів держави Україна та держави російська федерація, в якому просив суд стягнути з держави російська федерація на свою користь в рахунок одноразового відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 500 000 грн., а також стягнути з держави Україна в рахунок одноразового відшкодування 300 000 грн. моральної шкоди, завданої йому порушенням його права на мир, та 300 000 грн. за порушення його права на правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України в частині добросовісності внаслідок неналежного виконання своїх позитивних обов`язків. Судові витрати просив покласти на відповідачів.

Ухвалою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20.08.2025 позовна заява залишена без руху, а позивачу встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви. Зокрема, позивач мав сплатити судовий збір за подану ним позовну заяву в частині вимог про стягнення моральної шкоди з держави російська федерація.

29.08.2025 до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви. Між тим, ця заява не є належним виконанням ухвали про залишення позовної заяви без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 22 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах за позовами до держави-агресора російської федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Аналіз вказаної норми матеріального права дає підстави зробити висновок про те, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, які внаслідок тимчасової окупації території України, збройної агресії, збройного конфлікту російської федерації вимушено переселилися з тимчасово окупованих територій України, були поранені, перебували в полоні, незаконно були позбавлені волі або викрадені, а також внаслідок таких дій було порушено їх право власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Водночас, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до держави-агресора російської федерації про стягнення моральної шкоди у зв`язку із порушенням його конституційного права як громадянина України, у тому числі право на життя, право мирно володіти та розпоряджатися своїм майном і майновими правами, у тому числі, на тимчасово окупованих територіях України (с. 8 позовної заяви).

Таким чином, доходжу висновку, що позивач ОСОБА_1 не звільнений від сплату судового збору за вимогами його позову до держави російська федерація в особі генерального консульства держави російська федерація в Женеві про відшкодування моральної шкоди.

Стосовно посилань позивача у заяві про те, що суд невірно визначив зміст позову ОСОБА_1 як вимогу майнового характеру, вважаю за необхідне роз`яснити таке.

У поданому позові позивачем заявлено вимогу майнового характеру про стягнення з російської федерації 1 500 000,00 гривень в якості відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням його права на мир.

Зазначена вимога, незважаючи на її спрямованість на компенсацію моральної шкоди, є вимогою майнового характеру, оскільки позивач просить суд стягнути з відповідача чітко визначену суму грошових коштів.

Вимоги про відшкодування моральної шкоди набувають ознак майнових, якщо вони виражені у конкретному грошовому розмірі. Це зумовлено тим, що такі вимоги спрямовані не на захист нематеріального блага як такого, а на отримання конкретної грошової компенсації, що має вартісну оцінку, і, відповідно, впливає на майнову сферу позивача.

Таким чином, незважаючи на те, що підставою для позову є моральна шкода, завдана незаконними діями органу місцевого самоврядування, суть вимоги полягає у реальному грошовому відшкодуванні, а не у немайновому визнанні чи припиненні порушення.

Більше того, позиція Верховного Суду, викладена, зокрема, в постанові Великої Палати від 18.04.2018 у справі №?643/13172/15-ц, підтверджує, що: «...у разі заявлення вимоги про відшкодування моральної шкоди в грошовому еквіваленті, така вимога має майновий характер, навіть якщо порушене право є нематеріальним».

Отже, вимога про стягнення моральної шкоди у фіксованому грошовому розмірі підлягає кваліфікації як майнова, а судовий збір розраховується як за позов майнового характеру, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір».

У ч. 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається не поданою і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, доходжу висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 в частині вимог до російської федерації в особі генерального консульства держави російська федерація в Женеві про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням прав внаслідок військової агресії та окупації російською федерацією частини території України, слід повернути позивачу, відповідно до положень ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст. 10, ст. 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в частині вимог до держави російська федерація, в особі консульства держави російська федерація в Женеві, про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням прав внаслідок військової агресії та окупації російською федерацією частини території України повернути позивачеві.

Суд роз`яснює позивачу положення ч. 7 ст. 185 ЦПК України, згідно з якими повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Ухвала складена 03.09.2025.

Суддя: Я.В. Щеглова