печерський районний суд міста києва
пр. № 2-9150/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

за участю секретаря судового засідання Когут Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву представника позивача - адвоката Науменко С.Б. про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грандек», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельмар Арена», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Сантанна» про витребування майна,

УСТАНОВИВ:

03 вересня 2025 року вказана позовна заява надійшла до Печерського районного суду м. Києва, для розгляду якої визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

18 вересня 2025 року ухвалою судді у справі відкрито провадження, для розгляду у загальному позовному провадженні.

При зверненні до суду із позовом, представник позивача - адвокат Науменко С.Б. в інтересах позивача ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту майно, право власності на яке зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Грандек» (ідентифікаційний код юридичної особи за , місцезнаходження: 49069, м. Дніпро, пр-т Пилипа Орлика, 18, оф. 206), а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 101,0 кв.м., житловою площею 69,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельмар Арена» (ідентифікаційний код юридичної особи за , місцезнаходження: 01135, м. Київ, вул. Казарменна (назва до перейменування - Андрющенка), 4-Д), відкритих у всіх банківських та фінансових установах, в межах суми 2 037 128,44 грн.

В обґрунтування заяви вказано, що предметом позовних вимог в даній справі є вимога про витребування на її користь належного їй майна - квартири АДРЕСА_1 . З огляду на те, що відповідач ТОВ «Дельмар Арена» після введення в експлуатацію ухилився від обов`язку щодо передачі позивачу квартири, повністю про інвестованої нею, а також враховуючи ту обставину, що за сприяння відповідача ТОВ «Дельмар Арена» третьою особою ТОВ «Сантанна» було продано належні позивачці майнові права на квартиру ОСОБА_3 , останній, зареєструвавши право власності на квартиру, передав спірне майно до статутного капіталу ним же самим створеного товариства з обмеженою відповідальністю - ТОВ «Грандек». Отже, за словами позивача, відповідачі та інші учасники справи вчинили низку правочинів щодо спірного майна, що ускладнює захист прав позивача і невжиття заходів забезпечення позову може призвести до ускладнення або навіть унеможливлення виконання ймовірного судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 .

Крім того, відповідач ТОВ «Дельмар Арена» до якого пред`явлені грошові вимоги, має нічим необмежену можливість розпоряджатися належними йому грошовими коштами. Які можуть зберігатися на його відкритих банківських рахунках, тим самим ухилившись від виконання судового рішення про стягнення з нього пені і збитків на користь позивача.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 1 частини першої ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

У відповідності до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Таким чином, перевіривши доводи і вимоги заяви про забезпечення позову, суд переконався, що між сторонами виник спір, а такий захід забезпечення позову, який просить застосувати позивач у вигляді накладення арешту на кватиру, спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, оскільки, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Стосовно накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельмар Арена», відкритих у всіх банківських та фінансових установах, в межах суми 2 037 128,44 грн., суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог в цій частині, оскільки вони є неспівмірними із заявленими вимогами.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 261, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача - адвоката Науменко С.Б. про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грандек», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельмар Арена», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Сантанна» про витребування майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, право власності на яке зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Грандек» (ідентифікаційний код юридичної особи за , місцезнаходження: 49069, м. Дніпро, пр-т Пилипа Орлика, 18, оф. 206), а саме на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 101,0 кв.м., житловою площею 69,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

В решті вимог заяви - відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Грандек» (, пр-т Пилипа Орлика, 18, оф. 206, м. Дніпро, 49069).

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, її оскарження не зупиняє її виконання.

Ухвала суду може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя І. В. Литвинова