Справа №348/1144/25
Провадження № 2/348/821/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2025 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Гундяка Т.Д.,

секретарі судового засідання Дмитрук С.І., Клекот Л.М.,

за участю представника позивача Романишина Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського відділу державної виконавчої служби Надвірнянського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», Філії «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємство «Ліси України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Шушкевич Світлана Михайлівна, про усунення перешкод в розпорядженні нерухомим майном шляхом зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 пред`явила позов до Надвірнянського відділу державної виконавчої служби Надвірнянського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Шушкевич С.М., Філія «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України», про усунення перешкод в розпорядженні нерухомим майном шляхом зняття арешту з майна.

В обґрунтування позову зазначає, що вона є спадкоємицею після смерті чоловіка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Бистриця, Надвірнянського району Івано-Франківської області. Реєстрація спадкової справи проведена 31.07.2024 приватним нотаріусом Шушкевич С.М., номер справи в спадковому реєстрі: 72774221, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 77828627.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке належало йому на праві приватної власності, а саме домоволодіння АДРЕСА_1 . Згідно рішення Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області №599-32-2023 від 26.10.2023 «Про перейменування урочища Річки в селі Бистриця Надвірнянського району Івано-Франківської області» Поляницька сільська рада вирішила перейменувати урочище Річки в селі Бистриця Надвірнянського району Івано-Франківської області в честь воїна, на урочище Юрія Максимчука.

Приватним нотаріусом Шушкевич С.М. 17.02.2025 було отримано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 413694149, відповідно до якої, в розділі «відомості з реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна», зазначено, що у ОСОБА_2 наявний арешт на все майно, накладений Івано-Франківською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 02.06.2009, реєстраційний номер обтяження: 8770904, на підставі постанови № 12869498 від 02.06.2009 Відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області.

Приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Шушкевич С.М. 04.03.2025 прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , до вирішення питання зняття арешту.

Відповідно до документу ВП-спецрозділ від 19.02.2025, виконавче провадження № 12869498 було відкрито 19.05.2009 на підставі виконавчого листа від 05.05.2009 № 1-63, виданого Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області. Категорія виконавчого документа: 01.03. З виконання рішень загальних судів про стягнення до бюджету. Стягувач: ДП «Надвірнянський лісгосп». Резолютивна частина виконавчого документа: стягнення з засудженого ОСОБА_2 в користь ДП «Надвірнянськии лісгосп» 28 288 грн матеріальної шкоди завданої злочином. Державним виконавцем 16.03.2010 була прийнята постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, підставою прийнятої постанови зазначено, що в результаті вжитих державним виконавцем заходів майна, на яке можна було б звернути стягнення для погашення боргу не виявлено і розшук такого майна виявився безрезультатним.

Вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2009 року, справа № 1-63/2009р, ОСОБА_2 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, цивільний позов прокурора в інтересах держави - Державного комітету лісового Господарства України в особі ДП «Надвірнянськии лісгосп» задоволено, стягнуто з засудженого в користь ДП «Надвірнянськии лісгосп» 28 288 грн заподіяної злочином майнової шкоди.

Оскільки ДП «Надвірнянський лісгосп» ліквідовано, її представником було направлено адвокатський запит до Карпатського лісового офісу, як правонаступника всіх прав та обов`язків ліквідованого державного підприємства, про наявність чи відсутність будь-якої заборгованості в ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перед ДП «Надвірнянський лісгосп» чи його правонаступником.

Згідно листа Філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» № 6551/39.7.1-2025 від 03.04.2025, в результаті проведення ряду заходів із реформування системи управління лісовим господарством, впродовж 2021-2024 років, ДП «Надвірнянський лісгосп» стали філія «Надвірнянське лісове господарство» ДП «Ліси України», що припинилася шляхом її закриття згідно наказу ДП «Ліси України» від 18.10.2024 № 1892. У зв`язку з припиненням здійснення господарської діяльності філією відповідно до передавального акту, активи та пасиви вищевказаної філії передано до філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України». Заборгованість гр. ОСОБА_2 в сумі 28 288,00 гривень у філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» згідно передавальних актів не обліковується.

Крім того, 09.04.2025 її представником було подано в Надвірнянський відділ державної виконавчої служби Надвірнянського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву про скасування арешту, накладеного постановою про арешт майна боржника ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженні № 12869498, відкритому Надвірнянським РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області 19.05.2009.

Листом Надвірнянського відділу державної виконавчої служби Надвірнянського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 28.04.2025 № 25703 повідомлено, що виконавче провадження № 12869498, відкрите Надвірнянським РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області 19.05.2009, знищено за закінченням строку зберігання, а також зазначено, що арешт може бути знятий на підставі рішення суду.

Посилаючись на викладене та на відсутність виконавчих проваджень, в яких її покійний чоловік виступає як боржник, відсутність заборгованості в нього перед правонаступником стягувача, що є правовою природою для скасування забезпечення реального виконання, а також, що наявність арешту, накладеного на майно спадкодавця, яке буде набуте нею після завершення спадкового провадження, перешкоджає у здійсненні нею права власності на майно, проситьзняти арешт з невизначеного, всього нерухомого майна, належного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 02.06.2009 о 17:03:54 Івано-Франківською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції, № 12869498 від 02.06.2009, реєстраційний номер обтяження: 8770904.

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09 липня 2025 року залучено до участі у цій цивільній справі співвідповідача ДП «Ліси України» та співвідповідача Філію «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» шляхом заміни процесуального статусу з третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на відповідача, витребувано у ДП «Ліси України» та Філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» копію наказу, згідно якого Філія «Надвірнянське лісове господарство» ДП «Ліси України» припинилася, інформаційну довідку, в якій зазначити підстави відсутності заборгованості ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перед ДП «Надвірнянський лісгосп» чи його правонаступником у розмірі 28 288 грн згідно вироку Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.04.2009 у справі №1-63/2009, а саме: сплата, списання чи припинена іншим способом, з наданням копій відповідних бухгалтерських документів із зазначенням сум та дат платежів або інших облікових даних.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07.08.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У відзиві на позовну заяву представник Філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» зазначає, що згідно наказу Державного агенства лісових ресурсів України від 28.10.2022 №923 «Про припинення Державного підприємства «Надвірнянське лісове господарство» та затвердження складу Комісії з припинення» припинено ДП «Надвірнянське лісове господарство» шляхом реорганізації, а саме приєдання до ДП «Ліси України» (). Також цим наказом визначено, що правонаступником прав та обов`язків ДП «Надвірнянське лісове господарство» є ДП «Ліси України». Відповідно до наказу ДП «Ліси України» від 18.10.2024 № 1892 «Про припинення філії «Надвірнянське лісове господарство» зобов`язано припинити філію «Надвірнянське лісове господарство» шляхом її закриття та забезпечити передачу документів філії «Надвірнянське лісове господарство» до філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України».

Стосовно заборгованості ОСОБА_2 в сумі 28 288,00 грн у філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» згідно передавальних актів не обліковується, відсутність виконавчих проваджень в яких чоловік позивача виступає як боржник є правовою підставою для усунення перешкод в розпорядженні нерухомим майном шляхом зняття арешту із майна 1/1 частки домоволодіння АДРЕСА_1 .

Також, згідно службової записки головного бухгалтера філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» від 21.07.2025 № 8460/39.5.1-СЗ до відділу юридичних та майнових питань філії надано інформацію, що станом на 21.07.2025 згідно даних бухгалтерського обліку відсутня заборгованість ОСОБА_2 перед філією «Карпатський лісовий офіс». Протягом 2023-2024 років у філії «Надвірнянське лісове господарство», яка передала активи та зобов`язання у філію «Карпатський лісовий офіс», також не обліковувалася заборгованість ОСОБА_2 . В Управлінні фінансів філії «Карпатський лісовий офіс» відсутня інформація та документи про підстави відсутності заборгованості ОСОБА_2 перед філією «Карпатський лісовий офіс».

У відзиві на позовну заяву представник ДП «Ліси України» зазначає про припинення ДП «Надвірнянське лісове господарство» згідно наказу Державного агенства лісових ресурсів України від 28.10.2022 №923, правонаступником прав та обов`язків якого є Державне підприємство «Ліси України». Відповідно до наказу ДП «Ліси України» від 18.10.2024 № 1892 зобов`язано припинити філію «Надвірнянське лісове господарство» шляхом її закриття та забезпечити передачу документів філії «Надвірнянське лісове господарство» до філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України».

Філія «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» є відокремленим підрозділом ДП «Ліси України».

Філія діє від імені підприємства та в його інтересах, здійснює делеговані Підприємством функції відповідно до мети, завдань та предмету діяльності підприємства. Для здійснення діяльності філії в межах, встановлених законодавством, Статутом підприємства, Положенням та наказами Генерального директора, підприємство делегує Філії право представляти інтереси підприємства в судах, в тому числі в місцевих загальних судах, господарських та адміністративних судах, а також в міжнародних арбітражах у справах, пов`язаних з діяльністю філії; вести претензійну роботу; виступати позивачем, в тому числі цивільним, та відповідачем у судах всіх інстанцій, з усіма правами, наданими законом позивачу, цивільному позивачу, відповідачу і третій особі, з правом підпису усіх процесуальних документів в межах своїх повноважень, передбачених цим Положенням, представляти інтереси в правоохоронних органах та бути представником потерпілого. З метою реалізації цього права участь у справі може брати керівник філії, інша особа, уповноважена діяти від імені підприємства відповідно до виданої Генеральним директором довіреності та/або трудового договору (самопредставництво юридичної особи), або через представника (п.п.1.1., 3.1., 10.5, 10.5.6. Положення).

Отже, до філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» перейшли всі активи та пасиви, на балансових та позабалансових рахунках, матеріалів лісовпорядкування та документів, які підтверджують речові права на земельні ділянки, нерухоме майно та інше ДП «Надвірнянське лісове господарство».

Згідно службової записки головного бухгалтера філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» від 21.07.2025 року № 8460/39.5.1-СЗ (філія є структурним підрозділом ДП «Ліси України» та діє від імені і в інтересах ДП «Ліси України») станом на 21.07.2025 згідно даних бухгалтерського обліку відсутня заборгованість ОСОБА_2 перед філією «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України».

Протягом 2023-2024 років у філії «Надвірнянське лісове господарство», яка передала активи та зобов`язання у філію «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України», також не обліковувалася заборгованість ОСОБА_2 . В Управлінні фінансів філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» відсутня інформація та документи про підстави відсутності заборгованості ОСОБА_2 перед філією «Карпатський лісовий офіс» та ДП «Ліси України» в цілому.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві. Додатково зазначив, що працюючи на підприємстві покійний чоловік позивача погасив заборгованість в повному обсязі, стягувач претензій до позивача не має.

Представник Надвірнянського відділу державної виконавчої служби Надвірнянського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представники ДП «Ліси України», Філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» в судове засідання не з`явилися, подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Шушкевич Світлана Михайлівна в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Розглянувши матеріали цивільної справи, заслухавши представника позивача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Бистриця, Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис №87, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 25.06.2024 Надвірнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є спадкоємицею спадкового майна за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Бистриця, Надвірнянського району Івано-Франківської області. Що підтверджується довідкою приватного нотаріуса Надвірнянського РНО Івано-Франківської області Шушкевич С.М. Реєстрація спадкової справи проведена 31.07.2024 приватним нотаріусом Надвірнянського РНО Івано-Франківської області Шушкевич С.М., номер справи в спадковому реєстрі: 72774221, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 77828627.

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Надвірнянського РНО Івано-Франківської області Шушкевич С.М. №98/02-31 від 04.03.2025 про відмову у вчиненні нотаріальної дії встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 04.03.2025 у спадкодавця ОСОБА_2 наявний арешт на все майно, накладений Відділом державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області 02.06.2009, реєстраційний номер обтяження: 8770904, на підставі постанови № 12869498 від 02.06.2009 Відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , до вирішення питання зняття арешту.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно б/н від 19.05.2007, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14609970 від 19.05.2007, ОСОБА_2 належала 1/1 частка домоволодіння АДРЕСА_1 , реєстраційний номер: 18911939.

Згідно рішення Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області № 599-32-2023 від 26.10.2023 «Про перейменування урочища Річки в селі Бистриця Надвірнянського району Івано-Франківської області» Поляницька сільська рада вирішила перейменувати урочище Річки в с. Бистриця Надвірнянського району ІваноФранківської області в честь загиблого воїна, на урочище Юрія Максимчука.

Вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2009 року у справі №1-63/2009 ОСОБА_2 засуджено за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, цивільний позов прокурора в інтересах ДП «Надвірнянський лісгосп» задоволено та стягнуто з засудженого в користь ДП «Надвірнянський лісгосп» 28 288,00 грн заподіяної злочином майнової шкоди.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 413694149 від 17.02.2025, в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 19.05.2007 зареєстровано право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , реєстраційний номер: 18911939, власник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/1 частка, підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності на нерухоме майно б/н від 19.05.2007, видане Бистрецькою сільською радою. У Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 8770904, зареєстровано 02.06.2009 о 17:03:54 Івано-Франківською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції, № 12869498 від 02.06.2009, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, власник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до витягу ВП - спецрозділ від 19.02.2025, виконавче провадження № 12869498 відкрито 19.05.2009 на підставі виконавчого листа від 05.05.2009 № 1-63, виданого Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області. Категорія виконавчого документа: 01.03. З виконання рішень загальних судів про стягнення до бюджету. Стягувач: ДП «Надвірнянськии лісгосп», . Резолютивна частина виконавчого документа: стягнення з засудженого ОСОБА_2 в користь ДП «Надвірнянський лісгосп» 28 288 грн матеріальної шкоди завданої злочином. Стан виконавчого провадження: завершено. Виконавчі дії: 19.05.2009 відкриття виконавчого провадження; 02.06.2009 звернення стягнення на майно боржника, документ - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; 16.03.2010 - повернення виконавчого документа стягувану, підстава: в результаті вжитих державним виконавцем заходів майна, на яке можна було б звернути стягнення для погашення боргу не виявлено і розшук такого майна виявився безрезультатним, документ - постанова про повернення виконавчого документа стягувачу.

Згідно листа Філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» № 6551/39.7.1-2025 від 03.04.2025, наданого на адвокатський запит, в результаті проведення ряду заходів із реформування системи управління лісовим господарством, впродовж 2021-2024 років, ДП «Надвірнянський лісгосп» припинився, разом з тим правонаступником ДП «Надвірнянський лісгосп» стала філія «Надвірнянське лісове господарство» ДП «Ліси України», що припинилася шляхом її закриття згідно наказу ДП «Ліси України» від 18.10.2024 № 1892. У зв`язку з припиненням здійснення господарської діяльності філією відповідно до передавального акту, активи та пасиви вищевказаної філії передано до філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України». Заборгованість гр. ОСОБА_2 в сумі 28 288,00 гривень у філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» згідно передавальних актів не обліковується.

Представником позивача 09.04.2025 подано до Надвірнянського відділу державної виконавчої служби Надвірнянського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву про скасування арешту, накладеного постановою про арешт майна боржника ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженні № 12869498, відкритому Надвірнянським РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області 19.05.2009.

Листом Надвірнянського відділу державної виконавчої служби Надвірнянського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 28.04.2025 № 25703 повідомлено, що виконавче провадження № 12869498, відкрите Надвірнянським РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області 19.05.2009, знищено за закінченням строку зберігання, а також зазначено, що арешт може бути знятий на підставі рішення суду.

Згідно наказу Державного агенства лісових ресурсів України від 28.10.2022 №923 «Про припинення Державного підприємства «Надвірнянське лісове господарство» та затвердження складу Комісії з припинення» припинено ДП «Надвірнянське лісове господарство» шляхом реорганізації, а саме приєдання до ДП «Ліси України» (). Також цим наказом визначено, що правонаступником прав та обов`язків ДП «Надвірнянське лісове господарство» є ДП «Ліси України». Вказана обставина визнається учасниками справи і у суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цієї обставини або добровільності її визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до наказу ДП «Ліси України» від 18.10.2024 № 1892 «Про припинення філії «Надвірнянське лісове господарство» зобов`язано припинити філію «Надвірнянське лісове господарство» шляхом її закриття та забезпечити передачу документів філії «Надвірнянське лісове господарство» до філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України».

Згідно наказу ДП «Ліси України» від 31.12.2024 № 2340 затверджено передавальні акти активів та пасивів на балансових та позабалансових рахунках філії «Надвірнянське лісове господарство».

Відповідно до службової записки головного бухгалтера до відділу юридичних та майнових питань філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» від 21.07.2025 № 8460/39.5.1-СЗ станом на 21.07.2025 згідно даних бухгалтерського обліку відсутня заборгованість ОСОБА_2 перед філією «Карпатський лісовий офіс». Протягом 2023-2024 років у філії «Надвірнянське лісове господарство», яка передала активи та зобов`язання у філію «Карпатський лісовий офіс», також не обліковувалася заборгованість ОСОБА_2 . В Управлінні фінансів філії «Карпатський лісовий офіс» відсутня інформація та документи про підстави відсутності заборгованості ОСОБА_2 перед філією «Карпатський лісовий офіс».

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст. 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої ст. 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

У постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2023 року у справі № 337/2402/22 (провадження № 61-7442св23) за позовом спадкоємця про зняття арешту з майна підкреслено, що у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Позивач ОСОБА_1 не є стороною у справі, в межах якої був накладений арешт на майно ОСОБА_2 , натомість вважає, що її права як спадкоємця нерухомого майна після смерті ОСОБА_2 мають бути захищені в порядку позовного провадження шляхом подання цього позову про зняття арешту з майна померлого чоловіка, та відповідачами позивачем визначено правонаступників юридичної особи, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчому провадженні.

Положення ст. 41 Конституції України визначають, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Вказане також відображено в ст. 321 ЦК України, згідно якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у ст. 317 ЦК України.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» 606-XIV (в редакції, чинній на час здійснення виконавчого провадження) виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» 606-XIV (в редакції, чинній на час здійснення виконавчого провадження) про повернення виконавчого документа і авансового внеску стягувачеві державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, і може бути оскаржена до суду в 10-денний строк.

Повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав, передбачених п. 2-6 ч. 1 цієї статті, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання в межах строків, встановлених статтею 21 цього Закону.

Згідно ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» 606-XIV (в редакції, чинній на час здійснення виконавчого провадження) у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження.

Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, вказаної у частині другій цієї статті, для її пред`явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» 606-XIV (в редакції, чинній на час здійснення виконавчого провадження) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки - виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» 606-XIV (в редакції станом на 08.03.2011) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII (Далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно пунктом 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII дає підстави для висновку, що правила цього Закону застосовуються лише до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплив на час набрання чинності цим Законом. Наведеним пунктом Закону не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм цього Закону до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких сплив на час набрання ним чинності.

Відповідно до пункту 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом 05 жовтня 2016 року виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно ч. 1, 2, п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, законодавством України встановленні чіткі строки, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання і стати підставою для відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій, спрямованих на виконання судового рішення в примусовому порядку.

Наявні підстави вважати, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу та неможливості поновлення виконавчого провадження у зв`язку із закінченням строків пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, а як наслідок і неможливість подальшого виконання судового рішення в примусовому порядку, існування арешту, накладеного на майно боржника, втрачає свій сенс, оскільки будь-якого правового механізму реалізації досягнення мети, з якою було накладено арешт, - забезпечення реального виконання судового рішення - немає.

Водночас застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що підтверджує неодмінність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовної діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Критерії правомірності втручання держави у право власності закладені у статті 1 Першого протоколу до Конвенції та утворюють «трискладовий тест», за допомогою якого має відбуватися оцінка відповідного втручання.

У рішенні від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» («Sporrong and Lonnroth v. Sweden») ЄСПЛ зазначив, що будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути «необхідним у демократичному суспільстві». Якраз «необхідність у демократичному суспільстві» і містить у собі конкуруючий приватний інтерес; зумовлюється причинами, що виправдовують втручання, які, своєю чергою, мають бути «відповідними і достатніми»; для такого втручання має бути «нагальна суспільна потреба», а втручання - пропорційним законній меті.

Щодо першого припису ЄСПЛ у пунктах 63, 64 рішення у справі «Маркс проти Бельгії» (Marckx v. Belgium) зауважив, що, визнаючи право на безперешкодне користування своїм майном, стаття 1 за своєю суттю є гарантією права власності. Держава сама визначає «необхідність» відповідного закону, а наявність «спільного інтересу» може спонукати державу до «здійснення контролю за використанням власності», включаючи розпорядження та спадкування.

ЄСПЛ визначає найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу законність будь-якого втручання державного органу у право на мирне володіння майном, тобто його відповідність національному законодавству та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля [рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» («East/West Alliance Limited v. Ukraine)].

Достатньо докладно стандарт верховенства права та пропорційність як його складова частина висвітлені у практиці ЄСПЛ.

Так, у рішенні у справі «Фрессо і Руар проти Франції» (Fressoz and Roire v. France) ЄСПЛ зазначає, що «необхідність» будь-якого обмеження реалізації права завжди має бути обґрунтованою. Якщо такого мотивування немає, це є проявом свавілля держави.

У зазначеному рішенні ЄСПЛ наголосив на неприпустимості свавільного втручання держави у права людини без нагальної на те потреби. Звичайно, насамперед уповноважені органи державної влади повинні оцінювати, чи наявна реальна суспільна потреба, яка виправдовує таке обмеження.

Вирішувати питання про пропорційність чи непропорційність обмеження прав людини має суд, адже судова влада - політично нейтральна гілка влади, покликана урівноважувати інші гілки влади у цьому напрямі.

ЄСПЛ вказав на неодмінність перевіряти обмеження прав людини, передбачені у національному законі, визначати наявність обставин для його застосування та вирішувати питання співмірності. У сукупності це утворює трискладовий тест на пропорційність.

Обмеження прав має передбачатися національним законом. Такий закон повинен існувати на момент введення такого обмеження. Обмеження прав у такому разі повинно прямо передбачатися у законі, а зміст закону повинен бути доведений до відома громадян.

Закон має відповідати критеріям якості - обмеження прав повинно бути зрозумілим для кожного.

Обмеження прав повинно відповідати легітимній меті. Така мета зумовлена потребою захистити певні найбільш важливі для держави блага та принципи.

Втручання у права має відповідати вимогам співмірності. Співмірність означає, що характер та обсяг втручання держави у права має бути не метою, а засобом для захисту необхідного суспільного блага. Таке тлумачення не повинно бути самоціллю, воно має бути необхідним, безальтернативним та достатнім, а не надмірним. Співмірність є найбільш складним критерієм для вирахування та встановлення. Обмеження прав часто є законним і відповідає легітимній меті, але характер такого обмеження є надмірним.

Таким чином, лише за умови дотримання всіх критеріїв трискладового тесту можна визнати втручання держави у права пропорційним, а відтак правомірним, справедливим та виправданим. З позиції ЄСПЛ, суд повинен відповідно до принципу індивідуального підходу в кожному випадку конкретно вирішувати питання пропорційності з урахуванням контекстуальних обставин справи. В одному випадку обмеження є пропорційним, а в іншому - те саме обмеження пропорційним не вважатиметься.

Вирішувати питання, чи було таке втручання законним, потрібно з огляду на те, що законодавство, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, передбачало припинення чинності арешту майна боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу згідно із ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» 606-XIV, проте на момент розгляду справи, не передбачає обов`язку державного (приватного) виконавця зняти арешт, накладений на майно боржника, у разі повернення виконавчого документа стягувачу.

Правовою метою накладення арешту на майно боржника є забезпечення реального виконання судового рішення. Тобто, кредитор, на користь якого у боржника виникло зобов`язання за судовим рішенням, яке підлягає примусовому виконанню, має обґрунтовані очікування, що внаслідок накладення арешту на майно боржника та його подальшої реалізації остаточне рішення суду буде виконане. Тож накладення та існування арешту на майно боржника до закінчення примусового виконання судового рішення має важливе значення для забезпечення виконання остаточного судового рішення та реального поновлення прав фізичних та юридичних осіб.

Арешт майна є заходом, який забезпечує збереження майна боржника з метою реального виконання судового рішення, що підлягає примусовому виконанню. В ситуації, коли бракує будь-якої можливості відновити виконавче провадження, відпадає і сама правова мета збереження арешту - забезпечення виконання судового рішення в примусовому порядку. Збереження арешту, накладеного на майно боржника, за таких умов свідчить, що особа позбавляється можливості вільно розпоряджатися своїм майном (у тому числі майном, набутим після винесення державним виконавцем постанови про арешт майна) без існування для цього правової мети, оскільки сам факт існування арешту не призведе до реального поновлення прав кредитора. За таких обставин особа змушена нести надмірний індивідуальний тягар.

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови, коли немає виконавчого провадження та майнових претензій з боку кредитора, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Подібного підходу притримується Верховний Суд у постановах від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19), від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21), від 12 жовтня 2022 року в справі №203/3435/21 (провадження №61-5467св22), від 18 січня 2023 року у справі № 127/1547/14-ц.

Таким чином, враховуючи правові підстави позову, а також те, що предметом позову є зняття арешту з майна боржника, який помер, накладеного в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, відсутність відкритих виконавчих проваджень та фактичних майнових претензій правонаступників стягувача до позивача і померлого ОСОБА_2 , наявність протягом тривалого часу арешту, накладеного державним виконавцем на усе майно ОСОБА_2 , без об`єктивної та передбачуваної можливості поновлення виконавчого провадження за виконавчим листом, який повернутий, беручи до уваги те, що позов про зняття арешту з майна поданий не учасником виконавчого провадження, а спадкоємцем, яка не наділена правом звернутися із скаргою щодо протиправності дій державного виконавця щодо незняття арешту з майна боржника при поверненні виконавчого документа стягувачу та позбавлена можливості оформити право власності у порядку спадкування, що вказує про порушення її прав і необхідність їх захисту, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та зняття арешту з майна, накладеного на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №12869498 від 02.06.2009 Відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції, зареєстрований 02.06.2009 о 17:03:54 Івано-Франківською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 8770904.

Керуючись ст. 4, 19, 247, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Надвірнянського відділу державної виконавчої служби Надвірнянського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», Філії «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємство «Ліси України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Шушкевич Світлана Михайлівна, про усунення перешкод в розпорядженні нерухомим майном шляхом зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт з майна, накладений на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №12869498 від 02.06.2009 Відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції, зареєстрований 02.06.2009 о 17:03:54 Івано-Франківською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 8770904.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідачі:

Надвірнянський відділ державної виконавчої служби Надвірнянського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 18, м. Надвірна, Івано-Франківської області, 78405.

Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», , місцезнаходження: вул. Руставелі Шота, буд. 9а, м. Київ, 01601.

Філія «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», , місцезнаходження: вул. Собранецька, 156, місто Ужгород, Закарпатської області, 88017.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Шушкевич Світлана Михайлівна, місцезнаходження: вул. Мазепи, буд. 24а, м. Надвірна, Івано-Франківської області, 78405.

Суддя Гундяк Т.Д.

Повний текст рішення складено 23.09.2025.