Дата документу 23.09.2025 Справа № 335/3906/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/3906/23 Головуючий у 1 інстанції Ретинська Ю.І.,
Провадження № 22-ц/807/1591/25 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої суддів: секретар Кочеткова І.В., Кухаря С.В., Полякова О.З., Волчанова І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Будовська Наталія Володимирівна, до Концерну «Міські теплові мережі» про захист прав споживачів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Будовська Наталія Володимирівна, на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Будовська Наталія Володимирівна, звернулася до Концерну «Міські теплові мережі» з позовною заявою про захист прав споживачів, яку в подальшому було уточнено.

В обґрунтування уточненого позову позивач вказує, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 вересня 2013 року позивач ОСОБА_1 , після смерті чоловіка ОСОБА_2 , набула у власність нежитлове приміщення за № 3 площею 45,8 м2 за адресою АДРЕСА_1 .

Вказаним приміщенням родина ОСОБА_3 користується з 2009 року, воно є нежитловим та використовується під магазин.

Позичка вказує. що в травні 2009 року попередній власник ОСОБА_2 звернувся до відповідача з заявою про можливість відключення централізованого тепло постання приміщення. 13 травня 2009 року була отримана відповідь про відсутність заперечень проти відключення теплопостачання та зазначені необхідні технічні умови.

19 червня 2009 року за участю представників відповідача було складено акт, яким було засвідчено те, що магазин продовольчих товарів відключений від централізованого опалення шляхом заварювання трубопроводу подачі та звороту централізованого опалення та опломбування місць від`єднання.

Як зазначає позивачка, до листопада 2021 року виставлялися рахунки, виходячи з фактичного споживання тепла цього приміщення, яка склала 68,4 ккал/год, що дорівнює, 000068 Гкал/год., що було вирахувано та узгоджено з відповідачем.

Однак, як вказує позивачка, з 01 листопада 2021 року, відповідач почав проводити нарахування, розраховуючи споживання в даному приміщенні виключно за показами загального лічильника.

Тож представник позивача вважає, що сума споживання тепла за нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_2 , вказана в рахунках за постачання теплової енергії 0,00802 Гкал/год, (квітень 2022 року) о, 777301 Гкал/год (березень 2023 року) та інші місяці з листопада 2021 року не відповідає фактичному споживанню і повинна бути перерахована.

Зважаючи на вищевикладене, позивачка просила визнати незаконними дії Концерну «Міські теплові мережі» щодо нарахування заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_3 (типовий індивідуальний договір № 77201371) за період з 01 листопада 2021 року по 30 червня 2022 року у розмірі 15277,23 грн. та зобов`язати Концерн «Міські теплові мережі» здійснити перерахунок заборгованості за послуг з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_3 за період з 01 листопада 2021 року по 30 червня 2022 року у розмірі 15277,23 грн., виключивши зазначену суму заборгованості та провести нарахування за послуги з постачання теплової енергії з урахуванням величини фактично отриманих послуг з постачання теплової енергії приміщення за вказаною адресою, яка складає 68,4 ккал/год, що дорівнює 0,000068 Ккал/год.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2025 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Будовська Н.В., подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з`ясовані фактичні обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд помилково не взяв до уваги, що від`єднання приміщення позивача від мережі теплопостачання відбулося за погодженням з відповідачем, та що у зв`язку з тим, що вказане приміщення не отримує теплопостачання нарахування вартості за споживання тепла за показами загального лічильника, встановленого у будинку є безпідставним. Просить рішення місцевого суду скасувати, ухвалити нове, позов задовольнити.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, щоОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення АДРЕСА_4 , що підтверджено копією Свідоцтва про право власності на спадщину за законом (а.с. 5).

З листа Концерну «Міські теплові мережі» № 1933/14 від 13 травня 2009 року вбачається, що Концерн «Міські теплові мережі» не заперечував проти відключення централізованого теплопостачання магазину по АДРЕСА_1 за умови виконання ряду дій (а.с. 6).

Актом від 19 червня 2009 року, який було складено представником філіалу Концерну «Міські теплові мережі» Заводського району, було встановлено, що магазин продовольчих товарів ПП ОСОБА_4 від`єднаний від централізованого опалення шляхом заварювання трубопроводу подачі та зворотної подачі централізованого опалення та опломбування місць від`єднання пломбами № 1258202, 1258246. Стояк транзитного трубопроводу від`єднано від магістралі. Роботи виконані згідно виданих технічних умов № 1933/14 від 13.05.2009 р. ВАТ «Технотехнік і К» (а.с. 7).

З акту обстеження системи теплоспоживання від 12 січня 2016 року вбачається, що магазин продовольчих товарів розташований на першому поверсі 2-поверхового житлового будинку. Система опалення загальна з будинком однотрубна з верхньою розводкою. Опалювальні труби від`єднанні від системи опалення будинку шляхом заварювання трубопроводів на подачу та зворотній шлях. Роботи по від`єднанню виконані відповідно до технічних умов №1933/14 та проєкту на від`єднання ВАТ «Технотехнік і К». Опалення приміщень магазину здійснюється технічними приладами холодильниками в кількості 11 шт. (а.с. 10).

З акту обстеження системи теплоспоживання нежитлового приміщення від 30.04.2024 вбачається, що системи теплоспоживання нежитлового приміщення підключені до вводу внутрішньобудинкових мереж будинку/будівлі через окреме відгалуження до ВКО приєднані до загальних стояків (а.с. 119).

Відповідно до акту обстеження системи теплоспоживання від 17 січня 2025 року приміщення № 3 ОСОБА_1 має окреме відгалуження теплоносія від внутрішньо будинкових мереж теплопостачання. Приміщення обладнано чавунними радіаторами у кількості 4 од., які під`єднані до відгалуження системи опалення вентилі на подавальних та зворотних трубопроводах перекриті та опломбовані пломбами № 1258202, 1258246, опалення на радіатори не подається. Окрім окремого відгалуження теплоносія по приміщенню № 3 проходить загально будинковий стояк централізованого опалення. Опалення на стояк подається. Перевірити відповідність системи опалення приміщення на відповідність проектному рішенню неможливо у зв`язку з відсутністю проектної документації: - витягу з протоколу міжвідомчої комісії щодо відключення споживача від ЦО, - проектну документацію на індивідуальне (автономне) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО; - проектну документацію на обладнання пристроями, що дозволяють відводити повністю або частково теплоту конденсації холодильного агента в системі, тепло споживання (проект рекуперації тепла від холодильного обладнання) (а.с. 161-162).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не доведено того, що від`єднання належного їй приміщення від мережі централізованого опалення відбулось у встановленому законом порядку. А також, що нарахування відповідачем вартості спожитої теплової енергії є правомірним та відповідає нормам чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на, зокрема, вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Відповідно до пунктів 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила), в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин щодо від`днання приміщення від мережі теплопостачання, споживач має право відмовитися від надання послуг центрального опалення, постачання гарячої води і водовідведення. Відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення (пункт 26 Правил).

Згідно з пунктами 2.1, 2.2 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі Порядок), для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг центрального опалення та гарячого теплопостачання орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу комісію для розгляду таких питань. Комісія після вивчення конкретних умов приймає рішення, яке оформлюється протоколом, витяг з якого надається заявникові. При позитивному рішенні комісії, заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального теплопостачання і відокремлення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання.

Відповідно до пунктів 2.5, 2.6, 2.7 Порядку відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця таких послуг та власника квартири або уповноваженої ним особи. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж центрального опалення та гарячого теплопостачання і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження відповідного акта сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого опалення.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не доведеного того, що від`єднання приміщення належного позивачці відбулося без дотримання вимог закону є законним та обґрунтованим, оскільки відключення споживачів від мережі централізованого опалення в законному порядку мало відбуватись на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, і з дотримання споживачем процедури, визначеної Порядком.

Окрім того, колегія судді відхиляє довід апеляційної скарги щодо неправомірного нарахування відповідачем вартості послуг з теплопостачання.

Так, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Оскільки позивачкою не доведено правомірності відключення від мереж централізованого опалення, вона як споживач зобов`язана оплачувати вартість отриманих послуг. При цьому доводи щодо неправильності нарахування вартості, викладені в апеляційній скарзі, зродяться до переоцінки доказів, наданих суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що дії Концерну «Міські теплові мережі» з нарахування позивачці заборгованості по оплаті послуг за опалення квартири є правомірними.

Таким чином, доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що могли бути підставою для скасування рішення.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які могли б призвести до скасування рішення місцевого суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Будовська Наталія Володимирівна залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2025року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24 вересня 2025 року.

Головуюча І.В. Кочеткова

Судді: Кухар С.В.,

Поляков О.З.