КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-з/824/1162/2025
Справа № 760/7593/24
16 вересня 2025 року
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач), Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,
розглянув в порядку письмового провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Калініна Марата Івановича про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником Калініним Маратом Івановичем , на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 квітня 2025 року та додаткове рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 08 травня 2025 року, ухвалені у складі судді Кицюк В.С. в м. Київ, апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 квітня 2025 року та додаткове рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02 травня 2025 року, ухвалені у складі судді Кицюк В.С. в м. Київ у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Альфа-Гарант» про стягнення коштів,
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 21 квітня 2025 року позов частково задоволено, стягнуто з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 48940,12 грн., витрати за проведення оцінки матеріального збитку у розмірі 2950 грн. та судовий збір в розмірі 866,53 грн., в задоволенні позову до ОСОБА_3 про стягнення коштів відмовлено.

Додатковим рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 02 травня 2025 року з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 стягнуто витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.

Додатковим рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 08 травня 2025 року зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Позивач ОСОБА_1 в особі представника Калініна М.І. , не погоджуючись із рішеннями суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 квітня 2025 року в частині відмови в позові та ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким задовольнити позов, скасувати додаткове рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 08 травня 2025 року про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн., покласти на відповідачів судові витрати.

Відповідач ТДВ СК «Альфа-Гарант», також не погоджуючись з рішеннями суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 квітня 2025 року та додаткове рішення від 02 травня 2025 року в частині стягнення страхового відшкодування, витрат на проведення оцінки матеріального збитку та судових витрат в зв`язку з розглядом справи на професійну правничу допомогу з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 , ухвалити у справі нове рішення, яким відмовити в позові до ТДВ СК «Альфа-Гарант» в повному обсязі, вирішити питання розподілу судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 серпня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Калініним М.І. , на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 квітня 2025 року та додаткове рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 08 травня 2025 року задоволено. Апеляційну скаргу ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 квітня 2025 року та додаткове рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02 травня 2025 року задоволено частково. Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 квітня 2025 року скасовано в частині вимог до відповідача ОСОБА_3 , та прийнято в цій частині нову постанову. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 17689,58 грн., витрати на складання звіту в розмірі 2950 грн., судовий збір 2162 грн. Додаткове рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02 травня 2025 року та додаткове рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 08 травня 2025 року скасовано. Заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на правничу допомогу залишено без задоволення.

12 серпня 2025 року через систему «Електронний суд» представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Калініним М.І. подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник вказував, що 07 серпня 2025 року Київським апеляційним судом винесено постанову у даній справі, проте при вирішенні справу по суті позовних вимог, судом у постанові не відображено питання про витрати на правничу допомогу. Позивачем ОСОБА_1 здійснено оплату правової допомоги адвоката, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України є судовими витратами, які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

На підставі вищевикладеного просив стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 15000 грн.

Від ОСОБА_3 в особі представника Стефанович І.В. надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні заяви у повному обсязі, вказуючи, що матеріали справи не містять детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Калініним М.І. в інтересах ОСОБА_1 , позовна заява містить орієнтовний розрахунок судових витрат позивача, серед яких зазначені витрати на правничу допомогу в розмірі 15000 грн.

На обґрунтування вказаного орієнтовного розрахунку судових витрат в частині витрат на правничу допомогу до позовної заяви долучено копію договору про надання правової допомоги від 01 лютого 2023 року, укладеного ОСОБА_1 та Калініним М.І. , зі змісту якого не можна встановити обсяг повноважень адвоката та обсяг наданих послуг в межах справи № 760/7593/24. Пунктом 2 вказаного договору передбачено, що за надання адвокатських послуг за договором клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі 12000 грн., порядок розрахунків вказаним договором не встановлений.

Апеляційна скарга, подана адвокатом Калініним М.І. в інтересах ОСОБА_1 , не містить розрахунку суми судових витрат, які вона понесла чи очікує понести в зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, та не містить згадок про розмір витрат на правову допомогу, які позивач понесла чи планує понести в зв`язку зі зверненням до суду апеляційної інстанції.

Посилався на правові висновки, викладені в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року в справі № 904/4507/18 про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зважаючи, що матеріали справи не містять доказів понесення позивачем витрат на правничу допомогу, вважав, що у суду відсутні підстави задовольняти заяву про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

З урахуванням положень ст. 270 ЦПК України, оскільки суд вирішує лише питання про судові витрати, апеляційний суд не вбачав необхідності викликати сторони для вирішення питання про ухвалення додаткового судового рішення, а тому розглянув дане питання без виклику зазначених осіб, роз`яснивши іншим учасникам право подати заперечення на вказану заяву.

Вирішуючи заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Калініна М.І. про ухвалення додаткового рішення, апеляційний суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У постановах Верховного Суду від 30 жовтня 2023 року у справі № 591/550/20 (провадження № 61-6344св23), від 12 серпня 2025 року у справі № 639/419/24 (провадження № 61-4135св25), від 20 серпня 2025 року у справі № 758/2247/24 та інших вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просила покласти на відповідачів судові витрати, і відповідно до ч. 9 п. 3 ст. 175 ЦПК України повідомляла про попередній орієнтовний розмір судових витрат, які позивач планує понести в зв`язку з розглядом даної справи, 15000 грн.

До апеляційної скарги надано копію договору про надання правничої допомоги від 01 лютого 2023 року, укладеного адвокатом Калініним М.І. зі ОСОБА_1 , умовами якого передбачено, що в порядку та на умовах, передбачених даним договором, адвокат виконує повноваження по наданню правової допомоги, захисту прав та законних інтересів клієнта, в тому числі представляє інтереси клієнта під час судового провадження на будь-якій стадії цивільного судочинства із усіма правами, які надані заявнику, позивачу, відповідачу, третім особам. За надання адвокатських послуг за договором клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі 12000 грн.

До заяви про ухвалення додаткового рішення адвокатом Калініним М.І. додано копію додаткової угоди № 1 від 25 лютого 2023 року до договору про надання правової допомоги, згідно якої вартість адвокатських послуг за договором про надання правової допомоги по справі № 760/7593/24 про стягнення коштів визначена у розмірі 15000 грн., які пов`язані з підготовкою адвоката до участі у справі. Вид та час, витрачений на надання вказаних послуг, буде визначено в акті прийому-передачі. Сторони досягли згоди, що у вартість послуг не входять додаткові витрати, які виникнуть під час розгляду справи в суді, а саме участь в судових засіданнях, витрат на підготовку процесуальних документів у разі необхідності їх подання тощо.

Апеляційний суд враховує, що копія додаткової угоди № 1 від 25 лютого 2023 року до договору про надання правової допомоги вже надавалась раніше стороною позивача до суду першої інстанції при поданні заяви про ухвалення додаткового рішення як доказ понесення судових витрат (а. с. 129).

Крім того, до заяви про ухвалення додаткового рішення адвокатом Калініним М.І. додано копію акту наданих послуг № 2 від 12 серпня 2025 року, підписаного ним з позивачем ОСОБА_1 , згідно якого на підставі договору про надання правової допомоги від 01 лютого 2023 року та додаткової угоди № 1 від 25 лютого 2023 року до договору виконавець надав замовнику наступні види правових послуг: вивчення законодавства - 2 години, підготовка апеляційної скарги - 4 години, підготовка відзиву на апеляційну скаргу ТДВ «СК «Альфа-Гарант» - 10 годин, вартість послуг 15000 грн. Виконавець виконав у вказаний період зазначені правові послуги у повному обсязі, а замовник отримав надані правові послуги і не має претензій щодо якості наданих послуг.

Апеляційний суд враховує правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 09 грудня 2021 року в справі № 922/3812/19, від 31 жовтня 2024 року в справі № 755/6649/20, згідно яких визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Так, зі змісту договору про надання правничої допомоги від 01 лютого 2023 року, укладеного адвокатом Калініним М.І. зі ОСОБА_1 , вбачається, що у ньому сторони не узгоджували питання вартості витрат на правничу допомогу, понесених клієнтом в зв`язку з наданням правничої допомоги саме в межах справи № 760/7593/24, також основний договір не містить умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом.

Зі змісту додаткової угоди від 25 лютого 2023 року вбачається, що сторони узгодили в ньому вартість адвокатських послуг за договором про надання правової допомоги по справі № 760/7593/24 у розмірі 15000 грн., які пов`язані з підготовкою адвоката до участі у справі, і що у вартість цих послуг не входять додаткові витрати, які виникнуть під час розгляду справи в суді, а саме участь в судових засіданнях, витрат на підготовку процесуальних документів у разі необхідності їх подання тощо.

Таким чином, додаткова угода від 25 лютого 2023 року регламентує вартість витрат за надання правничої допомоги адвокатом лише в досудовому порядку, що становить фіксований розмір 15000 грн., і визначення вартості витрат за надання правничої допомоги в апеляційному суді на підставі цієї угоди є неможливим.

Враховуючи, що умовами договору про надання правничої допомоги від 01 лютого 2023 року та додаткової угоди від 25 лютого 2023 року вартість надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1. ані у фіксованій, ані у погодинній формі не визначена, порядок розрахунку витрат на правничу допомогу також не обумовлено, а також враховуючи відсутність документального підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу, апеляційний суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, як недоведеної та необґрунтованої.

Керуючись ст. 133, 137, 141, 246, 270, 381, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Ухвалити додаткову постанову, якою заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Калініна Марата Івановича про стягнення судових витрат залишити без задоволення.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.