ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м.Суми

Справа №592/13337/24

Номер провадження 22-ц/816/861/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.

у присутності:

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кондратенко Світлани Юріївни,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Кондратенко Світланою Юріївною,

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 жовтня 2024 року у складі судді Литовченка О.В., ухваленого у м. Суми,

в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в :

У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі по тексту ТОВ «Бізнес Позика») звернулося до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 05 грудня 2023 року сторони уклали договір № 477524-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором, у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», за умовами якого товариство надає позичальнику грошові кошти у розмірі 42 000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності. Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1.15013096 процентів за кожен день користування кредитом.

Відповідно до умов договору ТОВ «Бізнес Позика» надало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 42000 грн шляхом перерахування на його банківську картку, проте відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, кредит своєчасно не повернув, в наслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 154213 грн, що складається з: суми прострочених платежів за тілом кредиту 42000 грн, суми прострочених платежів за процентами 110104,26 грн, суми прострочених платежів за комісією 2108,74 грн.

Посилаючись на викладені обставини позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості за договором та судові витрати по справі.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 жовтня 2024 року позов ТОВ «Бізнес Позика» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» суму заборгованості за кредитним договором від 05 грудня 2023 яка станом на 01 травня 2024 року складає 134464 грн 26 коп., з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 42000 грн, сума прострочених платежів по процентах 92464 грн 26 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» судовий збір у розмірі 2112 грн 18 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 85280,72 грн та судові витрати у розмірі 1332,32 грн, всього 86613,04 грн.

Апеляційну скаргу мотивує незгодою з розміром стягнутої з нього суми прострочених платежів по відсотках, що обрахована з 05 грудня 2023 року по 30 квітня 2024 року (до дня мобілізації відповідача до лав ЗСУ) та становить 92464,26 грн. Вважає, що ця сума не відповідає умовам кредитного договору.

Згідно з графіком платежів відповідач мав здійснити дванадцять платежів на погашення кредиту, починаючи з 19 грудня 2023 року по 21 травня 2024 року, сплативши тіло кредиту у розмірі 42000 грн, проценти за користування кредитом в сумі 60900 грн, комісію за надання кредиту 6300 грн, а всього 109200 грн.

Станом на 01 травня 2024 року розмір процентів за користування кредитом, за розрахунком позичальника, становив 59636,31 грн (60900 грн 2349,20 грн 1261,34 грн), саме з таким розміром процентів відповідач погоджується.

Переконаний, що суд стягнув з нього суму прострочених платежів по процентах нараховану за стандартною процентною ставкою, бо не врахував порядок проведення коригування платежів, визначений п. 3.2.4.

Позивач не надав позичальнику оновлених графіків платежів, не надсилав їх до особистого кабінету, тому відповідач не був обізнаний про збільшення загальної вартості наданого кредиту, визначеної п. 2.8 кредитного договору. Зміни до кредитного договору та графіку платежів не вносилися.

Стверджує, що суд не врахував, що позивач, проводячи коригування платежів, не дотримався умов кредитного договору, що визначають порядок перерахування процентів зі зниженої на стандартну процентну ставку, а тому безпідставно стягнув з відповідача всю суму нарахованої позивачем заборгованості за кредитним договором.

Наголошує на тому, що він частково визнає позов та вважає, що з урахуванням часткового погашення заборгованості на суму 18200 грн, до стягнення з нього підлягає заборгованість в сумі 85280,72 грн (109200 грн 2349,20 грн 1261,34 грн - 2108,74 грн 18200 грн).

Відзиву на апеляційну скаргу в установлений апеляційним судом строк позивач не подав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, яка підтримала доводи апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що 05 грудня 2023 року ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 уклали договір про надання кредиту № 477524-КС-002 шляхом обміну електронними повідомленнями, у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

За умовами договору кредитодавець надає позичальнику кошти в розмірі 42000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Строк, на який надається кредит: 24 тижні (а.с. 15-20).

Відповідно до п. 2.4 договору кредиту, стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15012661, фіксована.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.

За п. 2.7 вказаного договору термін дії договору: до 21 травня 2024 року.

Згідно п. 3.2 договору кредиту, протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом), нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору і розраховується в порядку описаному нижче.

За п. 3.2.1 договору у разі якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п. 2.4. договору.

Згідно з п. 3.2.2 договору сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п.3.2.3. та додатку №1 до договору, та до закінчення терміну дії договору.

За п. 3.2.3 договору сторонами на момент укладення договору встановлено графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка.

Пункт 3.2.4. договору кредиту передбачає, що у випадку не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, при чому проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту. Всі нараховані проценти за користування кредитом мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів, при цьому сторони погодили, що кредитодавець за аналогією з порядком, визначеним в абз. 2 п. 1 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» надає позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в особистому кабінеті позичальника.

Матеріалами справи підтверджується, що 19 грудня 2023 року позичальник вніс перший платіж за графіком в сумі 9100 грн, а 06 січня 2024 року другий платіж 9100 грн.

Однак, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем кредитних зобов`язань перед позивачем станом на 25 липня 2024 року утворилась заборгованість за договором № 477524-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 154213 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 42 000 грн, суми прострочених платежів по процентах - 110104,26 грн, суми прострочених платежів за комісією 2108,74 грн.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного повернення кредитних коштів, нарахованих відсотків за користування кредитними коштами за період з 05 грудня 2023 року по 30 квітня 2024 року (з 01 травня 2024 року військовослужбовець ЗСУ), а тому права позивача порушені і підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та відсотків за користування кредитом за період з 05 грудня 2023 року по 30 квітня 2024 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України).

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до положень статті 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Зазначений висновок відповідає правовій позиції висловленій Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції правильно встановив, що ОСОБА_1 , підписуючи пропозицію укласти договір (оферта) № 477524-КС-002, підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Договір про надання кредиту підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора, що підтверджує укладання між сторонами правочину.

Як обґрунтовано вказав суд першої інстанції, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на спростування наданого товариством розрахунку заборгованості за кредитним договором № 477524-КС-002 від 05 грудня 2023 року.

Не заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги про безпідставність стягнення судом суми прострочених відсотків по процентам у розмірі 92464,26 грн, оскільки такий розмір процентів відповідає умовам договору, укладеного сторонами.

Зі змісту укладеного сторонами договору вбачається, що сторони погодили фіксовану процентну ставка за користування кредитом - 1,15012661 в день, яка за змістом п. 2.4. є зниженою.

Виходячи з такої процентної ставки сторони узгодили орієнтовну загальна вартість кредиту, яка становить 109200 грн, та визначили графік платежів у п. 3.2.3. договору.

За п. 3.2.1 договору у разі якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п. 2.4. договору.

Згідно з п. 3.2.2 договору сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п.3.2.3. та додатку №1 до договору, та до закінчення терміну дії договору.

Відповідно до п. 2.4 договору кредиту, стандартна процентна ставка за кредитом становить 2,00000000 в день.

Як було встановлено судом, 19 грудня 2023 року ОСОБА_1 вніс перший платіж за графіком в сумі 9100 грн, а 06 січня 2024 року здійснив другий платіж 9100 грн.

Черговий третій платіж за графіком позичальник мав внести 16 січня 2024 року, проте своїх зобов`язань не виконав, допустив прострочення платежу, тобто порушив узгоджений сторонами кредитного договору графік погашення заборгованості (а.с. 12, 15).

ТОВ «Бізнес Позика», діючи відповідно до п. 3.2.2 договору розпочало нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починаючи з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п.3.2.3.

Відтак, корегування позивачем розміру оплати за користування кредитними коштами було здійснено відповідно до умов договору.

Звертаючись з апеляційною скаргою відповідач зазначив, що позивач не надіслав йому оновленого графіку платежів до особистого кабінету, тому заперечує проти стягнення з нього відсотків за стандартною ставкою у розумінні п. 2.4 договору.

Проте такі доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків місцевого суду по суті спору, оскільки жодних доказів на підтвердження вказаних обставин заявник до суду не надав, при цьому, укладаючи договір був обізнаний зі строками погашення кредиту, розміром платежів, процентною ставкою за користування кредитними коштами, а також з розміром процентної ставки у разі порушення строків внесення платежів, відтак не мав перешкод для своєчасного та добросовісного виконання своїх зобов`язань.

За встановлених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду по суті спору не спростовують та не належать до тих підстав з якими чинний процесуальний закон пов`язує можливість зміни або скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, судове рішення у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Кондратенко Світланою Юріївною, залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складене 24 вересня 2025 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

В. Ю. Рунов