Справа № 930/1888/25
Провадження №2/930/1071/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2025 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі головуючої судді Войницької Т. Є.

за участі секретаря судових засідань Вакар Г. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Немирів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину та просила стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь додаткові витрати на лікування доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 44 078 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 13 вересня 2012 року розірвали шлюб, що підтверджується рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 13.09.2012 року. Від цього шлюбу вони мають спільну дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції Херсонської області 06.04.2010 року та зроблено відповідний актовий запис за №145.

За рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 23.01.2025 року присуджено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно в розмірі 1/3 всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Позивач зазначає, що аліменти сплачуються не вчасно, а по бажанню відповідача. Донька проживає разом з нею та перебуває повністю на її утриманні. Згідно з висновком лікаря, дитині необхідне складне етапне ортодонтичне лікування, що включає розширення верхньої щелепи за допомогою апарата MARPE на чотири мікроімпланти; подальше вирівнювання зубних рядів із використанням брекет-системи та мікроімплантів. Лікування є тривалим, технічно складним і передбачає значні фінансові витрати. Відсутність лікування може призвести до функціональних порушень (жування, дикція, гігієна), естетичного дискомфорту та поглиблення проблем. Загальна сума понесених витрат на лікування за період з березня 2025 року по серпень 2025 року становить 88 156,00 грн., що підтверджується квитанціями та планом лікування.

Позивач вважає, що відповідач має нести частину цих витрат, а саме 50%, що становить 44 078 грн. Відповідач є працездатним, як їй відомо працює, однак посада та місце роботи їй

невідомі, тому відповідач має можливість оплатити половину додаткових витрат на дитину.

У зв`язку із зазначеним, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 11.08.2025 у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належними чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 згідно рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 13.09.2012 року шлюб розірвали.

Від цього шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторним) серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції Херсонської області 06.04.2010.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 23.01.2025 змінено розмір аліментів, який було встановлено рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 10.09.2012 по справі №2119/2708/12 на користь ОСОБА_1 та стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей, а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , щомісячно в розмірі 1/3 всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно висновку лікаря-стоматолога клініки «House Dent» від 25.06.2025 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено діагноз: ІІ скелетний та зубоальвеольний клас; скелетне та зубоальвеольне звуження верхньої щелепи; скупчення зубів у передніх ділянках верхньої та нижньої щелеп; відсутність нормального вертикального перекриття у фронтальному відділі (менше 1/3); адентія зубів 36 та 46. Пацієнтці призначено складне етапне ортодентичне лікування, що включає: розширення верхньої щелепи за допомогою апарату, встановленого на чотирьох мікроімплантах; подальше вирівнювання зубних рядів із застосуванням брекет-системи та додаткових елементів мікроіплантів.

Згідно плану лікування від 06.08.2025 вартість лікування склала 88 155,00 грн.

ОСОБА_3 потребує ортодентичного лікування зубів, у зв`язку із чим проходить лікування в клініці «House Dent».

Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 185Сімейного кодексуУкраїни передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу положень статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Так, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст.181,182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що «СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення».

Відповідно до ч.1 ст.81, ч.2 ст.89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат.

Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

Дослідивши надані позивачкою докази на підтвердження понесених додаткових витрат, суд дійшов висновку, що загальна сума понесених позивачем додаткових витрат на дитину складає 88155,00 грн., що підтверджується: фіскальним чеком № на стоматологічні послуги на суму 58 565,00 грн.; фіскальним чеком № на послугу з ортодонтичного лікування на суму 13500 грн.; фіскальним чеком № на стоматологічні послуги на суму 14050,00 грн.

При визначенні розміру додаткових витрат, суд враховує, те, що вказані витрати позивача відносяться саме до додаткових витрат, викликаних хворобою дитини, а також те, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини та зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, та зважає на те, що позивач особисто понесла додаткові витрати на дитину, ОСОБА_3 , у розмірі 88155,00 грн., а відповідач не брав участі у вказаних додаткових витратах, виходячи із принципу першочерговості інтересів дітей та обов`язку обох батьків утримувати дитину та нести додаткові витрати на дітей, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача додаткових витрат у сумі 44078 грн., що складає 50% від вартості понесених позивачем витрат на дитину, встановлених судом, та які підтверджені належними і допустимими доказами.

Крім того, враховуючи ст. 141 ЦПК України та те, що згідно положень п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст.141, 180, 185 СК України, ст.ст. 77, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на лікування доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 44 078,00 грн. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави у розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Т. Є. Войницька