КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-др/947/96/25
Вказана заява була сформована в системі «Електронний суд» 06.09.2025 року.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.09.2025 року вищевказану справу розподілено судді Калініченко Л. В. та передана головуючому по справі після виходу зі щорічної основної відпустки 11.09.2025 року.
У відповідності до частини 3 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 11.09.2025 року вищевказану заяву прийнято до розгляду та призначено до розгляду без повідомлення сторін по справі за наявними матеріалами у справі в приміщенні суду на 18 вересня 2025 року.
09.08.2025 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Месропянцевої Ольги Володимирівни надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення з підстав її необґрунтованості та просить суд відмовити у задоволенні зави.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви, виходячи з наступного.
Під час звернення до суду з даним позовом, позивачем ОСОБА_2 у позові зазначено про намір понести витрати на професійну правничу допомогу, які у відповідності до орієнтовного розрахунку судових витрат ним визначені в сумі 6000,00 грн.
Також під час розгляду справи, стороною позивача було додатково заявлено до відшкодування з відповідача понесені витрати в сумі 500,00 грн. в порядку збору доказів на підставі ухвали суду від 18.03.2025 року.
За наслідком розгляду вказаної справи, 01.09.2024 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено рішення, яким позов Житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний-5» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задоволено частково, а також вирішено питання з відшкодування понесених позивачем судових витрат, що складаються зі сплаченого судового збору.
Суд також зазначає, що у судовому засіданні 25.08.2025 року до закінчення розгляду справи, представником Житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний-5» було заявлено про подання відповідних доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів з дня ухвалення судового рішення, у зв`язку з чим, судом дане питання під час ухвалення судового рішення не вирішувалось.
Відповідні докази на підтвердження понесення Житлово-будівельним кооперативом «Молодіжний-5» витрат на професійну правничу допомогу та заява про ухвалення додаткового рішення суду, подана представником Житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний-5» - Верховець Ксенією Сергіївною, яка сформована в системі "Електронний суд" 06.09.2025 року.
Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що докази на підтвердження судових витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Отже, вказана заява з доказами на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, подана позивачем Житлово-будівельним кооперативом «Молодіжний-5» до суду у визначені ст. 141 ЦПК України строки, за наслідком чого відсутні підстави для залишення вказаної заяви без розгляду.
Враховуючи викладене, оскільки судом не вирішено заявлене позивачем Житлово-будівельним кооперативом «Молодіжний-5» питання про компенсацію витрат понесених на професійну правничу допомогу та витребування доказів під час ухвалення рішення суду від 01.09.2025 року за наслідком розгляду справи, суд вважає наявними підстави для ухвалення додаткового рішення суду по даній справі з питання відшкодування позивачеві Житлово-будівельному кооперативу «Молодіжний-5» понесених судових витрат у невирішеній частині.
Згідно зі статтею 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Щодо заявлених позивачем до відшкодування витрат пов`язаних з витребуванням доказів, суд зазначає наступне.
З метою отримання належним чином завірених копій документів в порядку виконанняухвали суду від 18.03.2025 року, позивачем за наданим КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради розрахунком, було сплачено на розрахунковий рахунок останнього грошові кошти в сумі 497,00 грн. за надання копій інвентаризаційної або реєстраційної справи, та комісію в сумі 3,00 грн., що в цілому становить 500,00 грн., що підтверджуєтсья копією платіжної інструкції №2.121309965.1.
Після вчинення позивачем дій щодо сплати на рахунок КП «Брю технічної інвентаризації» Одеської міської ради грошових коштів за надання належним чином завірених копій документів, 24.07.2025 року на виконання ухвали суду надійшли витребувані ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 18.03.2025 року докази.
Щодо вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн., суд приходить до наступного.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч. 3 ст.141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч. 6 ст.137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».
Таким чином, опис наданих послуг та наявні в матеріалах справи докази на підтвердження їх сплати не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Судом встановлено, що представництво інтересів позивача в даній справі здійснювались адвокатом Верховець Ксенією Сергіївною, повноваження якої підтверджуються наданим ордером на надання правничої допомоги серії ВН №1417131 від 30.09.2024 року виданим на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 13.09.2024 року.
У відповідності до наданої копії договору про надання правової допомоги б/н від 13.09.2024 року вбачається, що останній укладено між адвокатом Верховець Ксенією Сергіївною та Житлово-будівельним кооперативом «Молодіжний-5» в особі керівника Білоконь Людмили Михайлівни, предметом якого є надання правової допомоги у справах про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.
У відповідності до розділу 4 договору, гонорар складається з суми вартості наданої правової/правничої допомоги, тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені в додатковій угоді до цього договору. Розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення адвокатом позитивного результату, якого бажає клієнт. Факт надання правової допомоги підтверджується актом надання послуг, який є додатком 2 до цього договору.
Згодом, 02.10.2024 року між адвокатом Верховець Ксенією Сергіївною та Житлово-будівельним кооперативом «Молодіжний-5» укладено додаткову угоду №3 до договору про надання правової допомоги від 13.09.2024 року, предметом якої є надання юридичних послуг адвокатом щодо представництва інтересів клієнта у (одній) справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за спожиті житлово-комунальні послуги у суді першої інстанції, вартість яких з урахуванням підготовки адвокатом позовної заяви та інших процесуальних документів від імені клієнта, супроводу справи становить 6000,00 грн.
Представником позивача надано до суду акт прийому-передачі наданих юридичних послуг до додаткової угоди №3 до договору про надання правової допомоги від 13.09.2024 року, складеного сторонами 03.09.2025 року, в якому міститься детальний опис виконаних робіт, загальна вартість яких складає 6000,00 грн.
У відповідності до прибуткового касового ордеру від 02.10.2024 року вбачається, що адвокатом Верховець К. С. прийнято від Житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний-5»грошові кошти в сумі 6000,00 грн., на виконання умов договору про надання правової допомоги від 13.09.2024 року та додаткової угоди №3 від 02.10.2024 року.
Досліджуючи вказані докази, судом встановлено, що визначена сторонами у договорі про надання правової допомоги від 13.09.2024 року та додатковій угоді №3 від 02.10.2024 року, правнича допомога стосується і пов`язана з цією справою, була необхідною для здійснення провадження у ній, тобто є обґрунтованою.
Здійснення адвокатом правничої допомоги в інтересах позивача підтверджується матеріалами справи, поданими адвокатом позовної заяви, з додатками до неї, поданими іншими заявами по суті справи.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові Великої Палати від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15 ц, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не вправі втручатися в ці правовідносини… За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами… Суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4 ст.1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
В постанові Верховного Суду від 22 липня 2021 року у справі №628/2292/18 зазначено, що якщо винагорода адвоката за послуги згідно з договором про надання правової допомоги була визначена сторонами у твердій (фіксованій) сумі, то вона за весь час дії договору не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.
В постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року у справі №750/2055/20 вказано, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Аналогічні висновки наведено також в постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19 та від 11 листопада 2020 року у справі №673/1123/15-ц.
Судом враховується, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).
Таким чином, витрати Житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний-5», пов`язані з оплатою правничої допомоги адвоката, складають 6000,00 гривень, понесення яких підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами, є співмірними зі складністю справи, ціною позову, обсягом виконаних представником позивача робіт, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом.
Суд також зазначає, що відповідач у запереченнях зазначив, що у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог позивача, останній вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи підлягає до стягнення пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Судом приймаються вказані доводи сторони відповідача як обгрунтовані, що узгоджуються з положеннями ч.2 статті 141 ЦПК України. Однак, суд зазначає, що пропорційність розміру задоволених судом вимог, судом вираховується від розміру заявлених позивачем позовних вимог, з урахуванням їх зменшення позивачем під час розгляду справи.
За наслідком чого, заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення суду є обгрунтованою, у зв`язку з чим з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний-5» підлягають стягненню у відшкодування понесених позивачем судових витрат, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу та витрат зі збору доказів у загальному розмірі 4954 гривні 30 копійок.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81, 133, 134, 137, 141, 264, 270, 352, 354 ЦПК України, суд,
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду буде складено 23.09.2025 року.

Головуючий Л. В. Калініченко