Провадження № 2-н/727/3957/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м.Чернівці Одовічен Я.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суд з вказаною вище заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за спожиту електричну енергію.

Як вбачається із поданої до суду заяви предметом спору є стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за адресою АДРЕСА_1 .

Перевіривши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що справа не підсудна Шевченківському районному суду м.Чернівці з таких підстав.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Статтею 30 ЦПК України передбачено випадки виключної підсудності справ. Зокрема, згідно ч. 1 цієї статті, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місце знаходженням цього майна або основної його частини.

Вимоги ЦПК щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил територіальної підсудності, крім тих, які встановлені процесуальним законом для відповідної категорії справ.

Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Тому до спорів, предметом яких є стягнення або перерахунок заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо нерухомого майна, поширюються процесуальні норми щодо виключної підсудності справ.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2390/18, а також у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 р. у справі № 638/1988/17.

Згідно з висновком Верховного суду, викладеним у постанові від 10 квітня 2019 року (справа № 638/1988/17, провадження № 61-30812св18), позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності, оскільки предметом позову є зобов`язання, які випливають з надання послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення, які надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу, заявник просить стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до територаільної підсудності Садгірського районного суду м.Чернівці.

Предметом заяви у цій справі є зобов`язання, які випливають за надання послуг з постачання теплової енергії. Такі послуги надаються за місцем перебування нерухомого майна.

З урахуванням наведеного, заява про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку про необхідність передати заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію на розгляд до Садгірського районного суду м.Чернівці, за місцем знаходження нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 162, 165ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію передати на розгляд за підсудністю до Садгірського районного суду м.Чернівці.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її оголошення.

Суддя Одовічен Я.В.