ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 643/5808/24
Номер провадження 22-ц/818/3682/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Салтівського районного суду м. Харкова від 02 травня 2025 року в складі судді Семенової Я.Ю. по справі № 643/5808/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення грошових коштів.

Позовна заява мотивована тим, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 02 березня 2021 року укладено договір, за яким продавець зобов`язався у майбутньому у строк до 17-00 години 31 березня 2023 року передати покупцю право власності на квартиру за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , у спосіб, що не суперечить вимогам чинного законодавства України (основний договір). Попередню оплату за договором сплачено покупцем ще до підписання договору у розмірі 441 610,00 грн, що є еквівалентом 15 800,00 доларів США. Проте відповідачем як продавцем обов`язки за договором не виконано: будинок не побудовано, право власності на квартиру покупцю не передано, основний договір купівлі-продажу не укладено. Отже, наявні підстави для розірвання договору та стягнення сплачених позивачем коштів і штрафних санкцій. Просив розірвати договір від 02 березня 2021 року, укладений між сторонами, та стягнути з ОСОБА_1 попередню оплату за договором від 02 березня 2021 року в розмірі 636 758,96 грн, неустойку за неналежне виконання зобов`язань в розмірі 44 573,12 грн та 3% річних в розмірі 22 295,02 грн.

10 квітня 2025 року від представника ОСОБА_1 адвоката Колодезного Я.В. надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі, мотивоване тим, що договір від 02 березня 2021 року він особисто не підписував, а підпис зроблено іншою особою, та для з`ясування цієї обставини необхідні спеціальні знання у сфері ідентифікації виконання рукописного тексту. Також представник відповідача виклав клопотання про поновлення процесуального строку для подання клопотання про проведення у справі судової почеркознавчої експертизи, мотивоване тим, що відповідач з поважних причин позбавлений був можливості подати клопотання про призначення експертизи разом з відзивом, адже на час подання відзиву добросовісно вважав, що позивачем долучено до позовної заяви копію реального договору, і лише пізніше, коли провів роботу з пошуку у власних документах такого договору та не виявив його, виникли сумніви у тому, що він взагалі підписував цей договір. Вказав, що важливим є подання кожною стороною процесу письмових заяв та доказів по суті справи, оскільки саме на підставі таких заяв та поданих доказів буде розглядатися справа по суті. Строк на подання клопотання про призначення експертизи є процесуальним та може бути поновлений за наявності поважних причин для цього за заявою заявника, яка подається одночасно із клопотанням або викладається окремо у вигляді клопотання про поновлення пропущеного строку. Просив поновити строк на подання клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи та призначити у справі судову почеркознавчу експертизу.

Ухвалою Салтівського районного суду м. Харкова від 02 травня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про поновлення строку на подання клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи. У задоволенні клопотання представника відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що відповідачем не наведено суду підстав для поновлення строків на звернення до суду з клопотанням про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, адже підготовче засідання у справі закрито ще 04 вересня 2024 року, з оригіналом спірного договору представник відповідача ознайомився 28 січня 2025 року, а клопотання про проведення експертизи подав лише 10 квітня 2025 року.

На вказане судове рішення 22 травня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Бєлокриницький А.О. до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати в частині відмови у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку та ухвалити нове судове рішення, яким поновити процесуальний строк на подання клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що підготовче провадження у справі було закрито передчасно, без з`ясування думки відповідача, без його участі та без участі його представника, який просив про відкладення засідань, чим були значно обмежені процесуальні права відповідача, у тому числі і на звернення до суду з клопотанням про призначення експертизи. Крім того, на стадії підготовчого провадження відповідач добросовісно виходив з того, що позивачем надано договір, який він підписував, і лише у подальшому, після з`ясування відсутності у своїх документах такого договору, він висловив сумнів у тому, що дійсно його підписував. У зв`язку з чим у наступному ж судовому засіданні було подано клопотання про витребування оригіналу договору, адже без цього неможливо було заявити клопотання про призначення експертизи, а також усне клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження. Враховуючи, що судом було задоволено клопотання про витребування доказу, у нього були підстави вважати, що суд повернувся на стадію підготовчого провадження. Лише ознайомившись з оригіналом спірного договору відповідач виявив істотні відмінності між підписом у договорі та власним підписом, що зумовило потребу у проведенні експертизи. На наступне судове засідання 03 березня 2025 року у нього не було можливості з`явитись, про що суд було завчасно повідомлено, отже відповідне клопотання заявлено 10 квітня 2025 року.

28 липня 2025 року від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Бойкініч Р.С. через систему «Електронний суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін. Вказав, що за змістом відзиву на позовну заяву представник відповідача не заперечував щодо самого факту укладення між сторонами попереднього договору та не зазначав про те, що підпис на договорі відповідачу ОСОБА_1 не належить. Заперечення (на відповідь на відзив) також зводяться лише до тлумачення відповідних правових норм з посиланням на обрання позивачем неефективного способу захисту його порушеного права та посилання на форс-мажорні обставини. Враховуючи наявність в матеріалах справи заяв по суті справи та відсутність будь-яких додаткових заяв та клопотань з будь-якої із сторін, судом 04 вересня 2024 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. Відповідач був обізнаний про наявність в матеріалах справи попереднього договору ще в липні 2024 року, проте своїм процесуальним правом на подання клопотання про призначення експертизи не скористався, будь-яких обґрунтованих підстав пропуску ним строку на подання клопотання про призначення експертизи не навів. За таких обставин ухвала суду про відмову у поновленні процесуального строку є обґрунтованою. Крім того, подання представником відповідача клопотання про призначення експертизи відбулось майже через рік після відкриття провадження у справі, що свідчить про зловживання ним своїми процесуальними правами, як і численні клопотання представників відповідача про відкладення розгляду справи.

31 липня 2025 року від представника ОСОБА_1 адвоката Бєлокриницького А.О. через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення, в яких він наголосив на поважності причин пропуску строку на подання клопотання про призначення експертизи. Вказав, що не може визнавати факт укладення між сторонами попереднього договору без його належної оцінки судовим експертом. Положеннями ЦПК України не обмежено строк подання клопотання про призначення експертизи з урахуванням того, що підстава для його подання не з вини відповідача та/або його представника об`єктивно виникла лише на стадії судового розгляду після надання для огляду оригіналу договору № б/н від 02 березня 2021 року.

Згідно з частиною 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9,10, 14, 19, 37-40 частини 1 статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана на ухвалу суду про відмову поновити пропущений процесуальний строк, яка входить до переліку ухвал суду, зазначених у частині 2 статті 369 ЦПК України, і апеляційні скарги на які розглядаються без повідомлення учасників справи, дана справа підлягає розгляду за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно частини 1 статті 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до частини 2 статті 189 ЦПК України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста, вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 ЦПК України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

За положеннями ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 §1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 §1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див.Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Право бути почутим є одним з ключових принципів процесуальної справедливості, яка передбачена статтею 129 Конституції України і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Учасник справи повинен мати можливість захистити свою позицію в суді. Така можливість сприяє дотриманню принципу змагальності через право особи бути почутою та прийняттю обґрунтованого і справедливого рішення.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали, у червні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення грошових коштів.

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 24 червня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено проведення підготовчого засідання на 15 липня 2024 року (а.с. 52-53 том 1).

11 липня 2024 року від представника відповідача адвоката Бєлокриницького А.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 65-67 том 1).

22 липня 2024 року від відповідача в особі представника адвоката Бєлокриницького А.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому будь-яких клопотань не викладено (а.с. 80-88 том 1).

31 липня 2024 року від позивача в особі представника адвоката Бойкініча Р.С. надійшла відповідь на відзив (а.с. 98-103 том 1).

05 серпня 2024 року відповідач в особі представника адвоката Бєлокриницького А.О. подав заперечення на відповідь на відзив (а.с. 105-114 том 1).

У поданих заявах по суті справи представником відповідача не наголошувалося на тому, що відповідач не підписував договір, про розірвання якого заявляє вимогу позивач.

03 вересня 2024 року від представника відповідача адвоката Бєлокриницького А.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 119-121 том 1).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 04 вересня 2024 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи на 09 жовтня 2024 року о 09-00 годині (а.с. 128-130 том 1).

09 жовтня 2024 року від представника відповідача адвоката Колодезного Я.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 133-136 том 1), розгляд справи відкладено на 12 листопада 2024 року (а.с. 139 том 1).

09 листопада 2024 року від представника позивача адвоката Бойкініч Р.С. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 148-151 том 1), розгляд справи відкладено на 17 грудня 2024 року (а.с. 152 том 1).

17 грудня 2024 року від представника відповідача адвоката Колодезного Я.В. надійшло клопотання про витребування оригіналу договору б/н від 02 березня 2021 року з клопотанням про поновлення строку (а.с. 161-164 том 1).

Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 17 грудня 2024 року задовольнив клопотання представника відповідача адвоката Колодезного Я.В. про поновлення процесуального строку на подання клопотання про витребування доказів. Задовольнив клопотання представника відповідача адвоката Колодезного Я.В. про витребування доказів. Витребував від позивача ОСОБА_2 оригінал договору № б/н від 02 березня 2021 року у справі № 643/5808/24 (а.с. 179-182 том 1).

23 грудня 2024 року від позивача ОСОБА_2 в особі представника адвоката Бойкініча Р.С. на виконання ухвали Московського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2024 року про витребування доказів надійшов оригінал витребуваного судом договору № б/н від 02 березня 2021 року у справі № 643/5808/24 (а.с. 186-195 том 1).

28 січня 2025 року в приміщенні суду представник відповідача адвокат Колодезний Я.В. ознайомився з оригіналом договору № б/н від 02 березня 2021 року (а.с. 198 том 1).

03 березня 2025 року від представника відповідача адвоката Колодезного Я.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 209-211 том 1), розгляд справи відкладено на 10 квітня 2025 року (а.с. 212 том 1).

10 квітня 2025 року від представника відповідача адвоката Колодезного Я.В. надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи з клопотанням про поновлення строку (а.с. 220-224 том 1), у задоволенні якого оскаржуваною ухвалою суду відмовлено.

Строки на подання клопотання про призначення експертизи є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із клопотанням або викладається окремо у вигляді клопотання про поновлення пропущеного строку. При вирішенні питання про поновлення строку на подання клопотання про призначення експертизи суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Матеріали справи свідчать про те, що підготовче засідання у справі дійсно закрито ще 04 вересня 2024 року, однак відповідач та його представник участі у підготовчих судових засіданнях не брали, адвокатом було двічі подано клопотання про їх відкладення.

У подальшому, вже після закриття підготовчого засідання, 17 грудня 2024 року від представника відповідача адвоката Колодезного Я.В. надійшло клопотання про витребування оригіналу договору б/н від 02 березня 2021 року з клопотанням про поновлення строку, яке судом першої інстанції було задоволено, тобто суд вбачав поважні причини пропуску строку на його пред`явлення.

З оригіналом договору представник відповідача адвокат Колодезний Я.В. ознайомився 28 січня 2025 року та подав клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи з клопотанням про поновлення строку 10 квітня 2025 року - на наступне судове засідання, з урахуванням того, що розгляд справи було відкладено.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку суд першої інстанції діяв не послідовно, адже попередньо суд визнав за необхідне поновити строк для подання клопотання про витребування доказів та витребувати оригінал договору для з`ясування у подальшому питання щодо призначення експертизи. Клопотання про призначення експертизи відповідачем дійсно подано лише 10 квітня 2025 року, проте хронологія подій у справі підтверджує, що затримка з поданням клопотання була зумовлена об`єктивними причинами.

До того ж, при розгляді клопотань суд першої інстанції не вирішив питання щодо можливості повернення на стадію підготовчого провадження.

Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття. Разом з тим, згідно з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі №902/271/18, від 16 лютого 2021 року у справі №922/2115/19, в ухвалі від 22 червня 2021 року у справі №923/525/20, постанові від 16 грудня 2021 року у справі № 910/7103/21 суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження. При цьому, такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

Враховуючи предмет спору у цій справі, колегія суддів вважає, що проведення судової почеркознавчої експертизи є одним із засобів доказування, а тому суд першої інстанції мав підстави для вирішення питання про можливість повернення до підготовчого провадження та про призначення такої експертизи з метою повного, об`єктивного і всебічного встановлення обставин справи, забезпечення сторонам права на подання доказів по справі.

Натомість суд першої інстанції не мотивував наявність чи відсутність підстав для повернення на стадію підготовчого провадження, не врахував, що ним вже було витребувано оригінал спірного договору, без якого вирішення питання щодо призначення експертизи було неможливим, та обмежився посиланням на недоведеність відповідачем підстав для поновлення строку, не надавши оцінку всім його доводам. Таким чином, суд першої інстанції не в повній мірі сприяв всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи, як того вимагає ч. 4 ст. 13 ЦПК України.

При цьому, суд апеляційної інстанції бере до уваги, що згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Ця норма гарантує «право на суд», одним з елементів якого є право на доступ до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Голдер проти Сполученого Королівства»). ЄСПЛ у справі «Delcourt v. Belgium» наголосив на значущості права на справедливий суд у демократичному суспільстві та неприпустимості обмежувального тлумачення статті 6.

Як неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини, надмірний формалізм перешкоджає ефективному доступу до суду та є порушенням статті 6 Конвенції. Надто суворе тлумачення процесуальних норм може позбавити учасника справи права на доступ до суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у поновленні строку на подання клопотання про призначення експертизи. Суд не дотримався принципів забезпечення реалізації прав учасників судового процесу та доступу до правосуддя, а також не врахував належним чином обставини, що мають значення для справи. Ухвала постановлена з порушенням норм цивільного процесуального законодавства України, а тому не може вважатися законною і обґрунтованою

Відповідно до частин 1 та 4 статті 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на наведене ухвала Салтівського районного суду м. Харкова від 02 травня 2025 року в частині відмови у поновленні процесуального строку підлягає скасуванню з направленням справи до Салтівського районного суду м. Харкова від 02 травня 2025 року для продовження розгляду. В іншій частині ухвала суду апеляційному оскарженню не підлягає, і апеляційним судом не переглядалась.

При цьому, вирішення питання щодо поновлення пропущеного процесуального строку належить до повноважень суду першої інстанції, у провадженні якого перебуває справа, тому апеляційний суд своєю постановою його не вирішує, тож апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Оскільки наразі розглядається лише процесуальне питання, а не справа по суті спору, питання щодо стягнення судових витрат не вирішується.

Керуючись ст. 367, ч. 2 ст. 369, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Салтівського районного суду м. Харкова від 02 травня 2025 року в частині відмови у поновленні процесуального строку скасувати, справу направити до Салтівського районного суду м. Харкова від 02 травня 2025 року для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 22 вересня 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина