Справа № 758/493/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі

Подільський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді- Якимець О. І.,

за участю секретаря судового засідання Карпишиної К.С.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача-1 - Романенко Я.М.,

представника відповідача-2 - Білоуса Р.С.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Національної асоціації адвокатів України, Ради адвокатів Київської області, третя особа - Рада адвокатів міста Києва про визнання права, припинення дії, яка порушує право, визнання незаконним рішення, відновлення становища, яке існувало до порушення, відшкодування збитків та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У січні 2015 року ОСОБА_1 , звернувся до суду з зазначеним позовом у якому просить:

- визнати за адвокатом ОСОБА_1 (Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю 3306/10 від 19.04.2007) та іншими адвокатами з адресою робочого місця в місті Києві право: самостійно вирішувати питання організації та діяльності адвокатури в порядку, встановленому п. 3 ч. 1 ст. 1 та ч. 1 ст. 2 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; брати участь у роботі органів адвокатського самоврядування та бути обраним до їх складу відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», зокрема конференції Ради адвокатів міста Києва, Ради адвокатів міста Києва, кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, ревізійної комісії адвокатів міста Києва, Вищої ревізійної комісії адвокатури, Ради адвокатів України, з`їзду адвокатів України відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; брати участь в управлінні НААУ у порядку, передбаченому Законом та цим Статутом відповідно до пп. 5.1.1. п. 5.1. ст. 5 Статуту Недержавної некомерційної організації Національна асоціація адвокатів України» затвердженого рішенням Установчого з`їзду адвокатів України 17.11.2012; обирати та бути обраними до органів НААУ у порядку, передбаченому Законом та цим Статутом відповідно до пп. 5.1.2. п. 5.1. ст. 5 Статуту Недержавної некомерційної організації «Національна асоціація адвокатів України» затвердженого рішенням Установчого з`їзду адвокатів України 17.11.2012; бути висунутим та обраним делегатом вищого органу адвокатського самоврядування регіону - конференції адвокатів міста Києва відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»: бути представленим Радою адвокатів міста Києва (п. 1), скликаним на конференцію Радою адвокатів м. Києва (п. 2), отримувати сприяння в забезпеченні гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних і соціальних прав адвокатів Радою адвокатів міста Києва (п. 7), мати забезпечене в установленому порядку внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України Радою адвокатів міста Києва (п. 9); голосувати при прийнятті рішень на з`їзді, загальних зборах, конференціях адвокатів відповідно пп. 5.1.4. п.5.1. ст. 5 Статуту Недержавної некомерційної організації «Національна асоціація адвокатів України» затвердженого рішенням Установчого з`їзду адвокатів України 17.11.2012; входити, обраним шляхом голосування відносною більшістю голосів конференції адвокатів міста Києва, делегатом до складу з`їзду адвокатів України відповідно до ч. 2 ст. 54 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; вимагати розгляду на з`їзді будь-яких питань, що стосуються діяльності організації відповідно до пп. 5.1.6. п. 5.1. ст. 5 Статуту Недержавної некомерційної організації «Національна асоціація адвокатів України» затвердженого рішенням Установчого з`їзду адвокатів України 17.11.2012; одержувати повну та достовірну інформацію про діяльність організації відповідно пп. 5.1.8. п. 5.1. ст. 5 Статуту Недержавної некомерційної організації «Національна асоціація адвокатів України» затвердженого рішенням Установчого з`їзду адвокатів України 17.11.2012;

- визнати незаконним Рішення Ради адвокатів України недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» № 103 від 16 лютого 2013 року «Про розмежування юрисдикцій кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури та рад адвокатів Києва та Київської області» з моменту його прийняття (16.02.2013) та зобов`язати Національну асоціацію адвокатів України оприлюднити висновок суду про визнання нормативно-правового акта незаконним у такий самий спосіб, у який було оприлюднено цей акт;

- зобов`язати Національну асоціацію адвокатів України та Раду адвокатів Київської області припинити вчиняти дії, що порушують передбачені: п. 3 ч. 1 ст. 1; ч. 1 ст. 2; ч. 2 ст. 43; ч. 2 ст. 46; ч. 1 ст. 47; п. 1, п. 2, п. 7 та п. 9 ч. 4 ст. 48; ч. 2 ст. 54 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та пп. 5.1.1., пп. 5.1.2., пп. 5.1.4., пп. 5.1.6. та пп. 5.1.8. п. 5.1. ст. 5 Статуту Недержавної некомерційної організації «Національна асоціація адвокатів України» затвердженого рішенням

Установчого з`їзду адвокатів України 17.11.2012 права адвоката ОСОБА_1 та інших адвокатів з адресою робочого місця в місті Києві;

- зобов`язати Національну асоціацію адвокатів України та Раду адвокатів Київської області та Раду адвокатів міста Києва вчинити необхідні коригувальні дії в Єдиному реєстрі адвокатів України щодо відновлення становища адвоката ОСОБА_1 та інших адвокатів з адресою робочого місця в місті Києві шляхом приведення його відомостей у відповідність та закріплення адвокатів за Радами адвокатів регіонів відповідно до адрес робочих місць адвокатів;

- стягнути з Національної асоціації адвокатів України на користь адвоката ОСОБА_1 спричинену незаконним порушенням права моральну (немайнову) шкоду в розмірі 4 141 200,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.04.2007 позивач, відповідно до

свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю 3306/10 виданого на підставі Рішення

Київської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № 151 від 19.04.2007 набув статусу адвоката та здійснював свою адвокатську діяльність за адресою робочого місця в м.Києві, будь яких адрес робочого місця у населених пунктах Київської області у нього ніколи не

було. Позивач, з моменту державної реєстрації Статуту НААУ, відповідно до ч. 1 ст. 269 ЦК України набув особистих немайнових прав, передбачених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і Статуту НААУ.

Як наголошується у позові, відповідачі прав позивача не визнають та вчиняють дії, які їх порушують у зв`язку з чим, позивач зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами у формі їх прямої дискримінації відповідачами за ознаками дати та органу, який видав свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

У позові зазначається, що фактичними даними, які підтверджують, що дискримінація мала місце, але не виключно, є наступні:

1) 16.02.2013 РАУ, винесено рішення № 103 «Про розмежування юрисдикцій кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури та рад адвокатів Києва та Київської області». Відповідно до п.1 Рішення РАУ № 103 від 16.02.2013 зазначено, що:

«На адвокатів, які станом на 19 листопада 2012 року (на день державної реєстрації НАУ) отримали свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю в КДКА Київської області та адреса робочого місця яких знаходиться в м. Києві, розповсюджується юрисдикція кваліфікаційно-дисциплінарної комісії та ради адвокатів Київської області.

Відповідно з цим, вище вказані адвокати підлягають дисциплінарній відповідальності та беруть участь в адвокатському самоврядуванні, сплачують щорічні внески на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування та реалізують інші права і свої обов`язки, передбачені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» в органах адвокатського самоврядування Київської області. Критерієм, на підставі якого встановлюється розмежування в Єдиному реєстрі адвокатів України та юрисдикцій, є дата рішення і найменування органу, який видав свідоцтво на заняття адвокатською діяльністю. Проти вказаних осіб в Єдиному реєстрі адвокатів України зазначається «Київська обласна КДКА».

Відповідно до п. 2 цього ж Рішення зазначено, що:

«З 19 листопада 2012 року юрисдикція кваліфікаційно-дисциплінарної комісії, ради адвокатів Київської області поширюється на адвокатів, зазначених у пункті 1 цього рішення, а щодо осіб, які набувають статусу адвоката після зазначеної дати, у разі, коли останні визначають адресу хоча б одного із робочих місць адвоката у будь-якому населеному пункті Київської області. Відповідно юрисдикція кваліфікаційно-дисциплінарної комісії, ради адвокатів м. Києва поширюється на адвокатів, зазначених у п. 1 цього рішення, а щодо осіб, які набувають статусу адвоката після зазначеної дати, у разі, коли останні у встановленому діючим законодавством порядку зареєстровані та визначають адресу робочого місця адвоката у м. Києві.»;

2) 20.05.2013 Радою адвокатів Київської області внесено відомості про позивача до Єдиного реєстру адвокатів України та надано витяг з нього. Згідно цього Витягу найменування місцезнаходження організаційної форми адвокатської діяльності зазначено: - «Індивідуальна адвокатська діяльність, 04114, м. Київ, вул. Полупанова, буд. 21...», а згідно даних ЄРАУ на сайті НААУ на дату формування цього позову за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 «Індивідуальна адвокатська діяльність, 04114, Київська обл., м. Київ, вул. Полупанова, 21...».

3) 15.11.2014 Конференцією адвокатів Київської області, у своєму зверненні до III з`їзду адвокатів України та Національної асоціації адвокатів України, а саме абзацом шостим зазначено: - «Залучення адвокатів Київської області, які мають адресу робочого місця в місті Києві без їх відома та волевиявлення, лише з метою збільшення квоти представництва делегатів від м. Києва на III з`їзд адвокатів України, є прямим втручанням в професійну діяльність адвокатів та прямо суперечить Конституції України і Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Звернення щорічної конференції адвокатів Київської області, що відбулася 15 листопада 2014 року розміщено на офіційному сайті НААУ за посиланням http://unba.org.ua/assets/uploads/news/novosti/2014.11.25-zvernennya-kyivska.pdf

4) 20.11.2014 РАУ, позивачу відмовлено в реєстрації делегатом до складу III з`їзду адвокатів України, позивача не внесено до списку делегатів II з`їзду адвокатів України під назвою «Загальна відомість делегатів (м. Київ)» без номеру і дати. Зокрема, 14.11.2014 Конференцією адвокатів міста Києва, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 47 Закону, позивач був висунутий делегатом III з`їзду адвокатів України, призначеного для проведення на 20-21 листопада 2014 року у приміщенні «Eventum Hall» будинку АДРЕСА_1 . Прибувши за вказаною адресою приблизно о 10:15 20.11.2014, представниками РАУ (невідомими позивачу особами), що здійснювали реєстрацію делегатів III з`їзду адвокатів України, а згодом, упізнаними особами заступником голови НААУ Гвоздієм Валентином Анатолійовичем та, безпосередньо, головою НААУ Ізовітовою Лідією Павлівною позивачу, серед інших делегованих Конференцією адвокатів міста Києва на з`їзд адвокатів було відмовлено в реєстрації. Причиною такої відмови стало відсутність даних про позивача у напередодні сформованому відповідачем-1 списку під назвою «Загальна відомість делегатів (м. Київ)» для реєстрації делегатом III з`їзду адвокатів України.

Таким чином, за твердженнями позивача, закріплення його та інших адвокатів з адресою робочого місця адвоката у м. Києві в Реєстрі адвокатів України за Радою адвокатів Київської області відбулось відповідачами на підставі Рішення РАУ № 103 від 16.02.2013 за певними ознаками, а саме за найменуванням органу, який видав свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (Київська обласна КДКА) і за датою рішення цього органу про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (в період до 19.11.2012) чим фактично, позбавлено його передбачених Законом і Статутом НААУ прав і можливостей для їх реалізації, створено ситуацію, за якої із ним та іншими адвокатами в аналогічній ситуації за відсутності випадків коли таке поводження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету.

17.03.2015 від Ради адвокатів Київської області до суду надійшли заперечення на позовну заяву (т. І, а.с. 215-220), в яких вказується, що адвокат ОСОБА_1. отримав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3306/10 19.04.2007 за рішенням № 151 Київської обласної КДКА від 19.04.2007 та згідно його заяви від № 90829 від 20.05.2013, вхідний № 346 внесений до Єдиного реєстру адвокатів України Радою адвокатів Київської області із адресою робочого місця адвоката: м. Київ, Полупанова, 21.

Крім того, зазначається, що протягом 2013-2014 років адвокат ОСОБА_1. відповідно до статті 47 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», брав участь в органах адвокатського самоврядування по Київській області, а саме: 15.03.2014 він брав участь у загальних зборах адвокатів Київської області з обрання делегатів на Конференцію адвокатів Київської області. За результатами рейтингового голосування на загальних зборах, адвоката ОСОБА_1 було обрано делегатом на позачергову конференцію адвокатів Київської області, призначену на 05.04.2014, та в якій він ж брав участь.

Зауважується, що внески на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування за 2013-роки були сплачені адвокатом ОСОБА_1 в повному обсязі на поточний рахунок Ради адвокатів Київської області.

Також звертається увага на те, що вимога позивача про визнання за ним права бути обраним

делегатом, зокрема, на Конференцію адвокатів міста Києва є безпідставною та необґрунтованою, оскільки Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» чітко встановлений порядок обрання делегатів Конференції, а вимога позивача про визнання за ним права бути обраним

атом З`їзду адвокатів України також не може бути задоволена, оскільки законом регламентована процедура обрання делегатів З`їзду адвокатів України.

У запереченнях вказується, що Рада адвокатів Київської області розцінила позовну заяву позивача як волевиявлення для переходу з Ради адвокатів Київської області до Ради адвокатів міста Києва, та з цього приводу 25.02.2015 року о 15-00 годині відбулося засідання Ради адвокатів Київської області.

За результатами обговорення цього питання членами Ради адвокатів Київської області, враховуючи особисте волевиявлення позивача, спрямоване на перебування поза складом адвокатів Київської області, прийнято рішення про видачу адвокату ОСОБА_1 трансферного витягу з Єдиного реєстру адвокатів України для переходу до Ради адвокатів іншого регіону. Запропоновано адвокату ОСОБА_1 протягом трьох робочих днів з дня прийняття рішення Радою адвокатів Київської області отримати трансферний витяг у цілях реєстрації в Раді адвокатів іншого регіону. Роз`яснено адвокату ОСОБА_1., що у разі неотримання ним трансферного витягу протягом строку, встановленого в п. 2 цього рішення, він буде виключений зі складу адвокатів, які включені до Єдиного реєстру адвокатів України по Київській області, а відомості щодо нього, як адвоката Київської області будуть неактивними для користувачів ЄРАУ. Роз`яснено адвокату ОСОБА_1., що у разі недостатності строку, встановленого Радою адвокатів Київської області для отримання трансферного витягу, та з метою уникнення негативних наслідків, пов`язаних із здійсненням адвокатської діяльності та недопущення порушення професійних обов`язків, які можуть виникнути у зв`язку з відсутністю даних щодо адвоката ОСОБА_1 в Єдиному реєстрі адвокатів України у разі неотримання ним трансферного витягу в зазначений строк, він може бути продовжений на той самий строк з моменту подання адвокатом ОСОБА_1 до Ради адвокатів Київської області заяви про продовження строку для отримання трансферного витягу.

Проте, у встановлений в Протоколі № 21 від 25.02.2015 строк, позивач не звернувся до Ради адвокатів Київської області за трансферним витягом.

Натомість, 06.03.2015 до Ради адвокатів Київської області надійшла «вмотивована вимога», в якій позивач заперечував про переведення його до іншої адвокатів регіону, тим самим підтвердив свою згоду на перебування у складі адвокатів Київської області.

У відповідь на «вмотивовану вимогу», 06.03.2015 Рада адвокатів Київської області звернулася до позивача з проханням визначитися, до якої ж саме адвокатів регіону він бажає належати та скільки часу йому для цього необхідно.

Станом на 13.03.2015 року позивач жодним чином не відреагував на звернення Ради адвокатів Київської області та не відкликав свою позовну заяву.

У запереченням наголошується, що вимоги позивача щодо визнання права брати участь в роботі органів адвокатського самоврядування, зокрема, Ради адвокатів міста Києва, не потребують задоволення судом, оскільки відповідач-2 не чинить жодних перешкод чи перепон для використання позивачем таких прав.

Акцентується, що наданий позивачем, в якості доказу витяг з ЄРАУ, який підтверджує місцезнаходження організаційної форми адвокатської діяльності позивача у м. Києві та дію відповідачів, зазначене не стосується предмета доказування, оскільки не підтверджує порушення прав та законних інтересів позивача, а навпаки, спростовує аргументи позивача, адже витяг сформований в результаті внесення відомостей до ЄРАУ за заявою позивача.

08.08.2016 від Національної асоціації адвокатів України до суду надійшли заперечення на позовну заяву (т. ІІІ, а.с. 103-109), в яких зазначається, що Рада адвокатів України, затверджуючи рішення, що оспорюється позивачем, врахувавши приписи статті 17 Закону, якими регламентуються питання ведення ЄРАУ (зокрема, можливість зазначати декілька робочих місць у ЄРАУ), діяла у межах повноважень відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і Положення про Раду адвокатів України.

Вказується, що 20.05.2013 адвокат ОСОБА_1. подав заяву про внесення

відомостей до ЄРАУ до Ради адвокатів Київської області, як це і визначено рішенням РАУ № 103, а тому дані внесені до ЄРАУ Радою адвокатів Київської області відповідно підтверджені Радою адвокатів України.

Отже, як стверджується у запереченнях, позивач, вже після прийняття рішення РАУ № 103, самостійно визначився та написав заяву про внесення його відомостей до ЄРАУ саме Радою адвокатів Київської області, обравши таку самостійно та без жодного тиску на нього зі сторони відповідачів.

Крім того, зауважується, що протягом 2013-2014 років ОСОБА_1 у повній мірі реалізовував передбачене законодавством право на участь в адвокатському самоврядуванні, як адвокат Київської області, а саме:

- приймав участь у зборах адвокатів по обранню делегатів на конференції адвокатів Київської області (зокрема, у реєстраційному журналі Ради адвокатів Київської області - Оболонського району міста Києва, наявне ПІБ ОСОБА_1 з особистим підписом (порядковий номер 98);

- приймав участь у конференціях адвокатів Київської області (зокрема, реєстраційній відомості Ради адвокатів Київської області на позачергову Конференцію адвокатів Київської області наявне ПІБ ОСОБА_1 з особистим підписом (порядковий номер 144); висувався як кандидат на обрання делегатом на Позачерговий з`їзд адвокатів України від Київської області;

- належно сплачував щорічні внески на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування за 2012-2013 роки та 2014 рік саме на рахунок Ради адвокатів Київської області.

У запереченнях також звертається увага на те, що станом на 14.11.2014 (дата проведення конференції адвокатів міста Києва), де обирались делегати на III З`їзд адвокатів України, адвокат ОСОБА_1. не отримував та не звертався щодо трансферного витягу про перехід до іншої ради адвокатів регіону (стаття 4 Порядку ведення ЄРАУ), а тому мав право на той час бути обраним делегатом від конференції адвокатів Київської області на III З`їзд адвокатів України (стаття 47 Закону).

Акцентується, що рішення РАУ № 103 не носить дискримінаційного характеру, а навпаки дає можливість адвокату самовизначитися до якої саме ради адвокатів регіону він бажає відноситись, при цьому не обмежує його змінити своє рішення у будь-який час.

Також у запереченнях щодо вимоги про стягнення моральної шкоди зазначається, що позивач не наводить жодного факту або доказу свого страждання, натомість зазначає, що моральна шкода полягає в наступному: «душевні страждання до глибини вартості такого права як іншої обставини, шо має істотне значення для врахування вимог розумності і справедливості», що взагалі є незрозумілим трактуванням поняття «страждання».

Разом з тим, вказується, що пункти 1.29 Положення про Раду адвокатів України та Розділ 21

Регламенту Ради адвокатів України, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 30.08.2014 року № 115, не передбачають обов`язковість публікувати усі документи, створені органами адвокатського самоврядування на офіційному веб-сайті НААУ.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2025 суддею у справі визначено Гребенюка В.В.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 16.01.2015 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків терміном п`ять днів з моменту отримання копії ухвали з урахуванням вимог, викладених у такій ухвалі.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 28.01.2015 позовну заяву прийнято до розгляду, призначено попереднє судове засідання.

26.02.2015 до суду надійшла позовна заява від адвоката Фещик Н.М., як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет позову.

18.03.2015 ухвалою Подільського районного суду міста Києва прийнято позов третьої особи адвоката Фещик Н.М. до ОСОБА_1 про визнання права та припинення дії, яка порушує право, об`єднавши його з первісним позовом.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 05.05.2015 клопотання представника відповідача Національної асоціації адвокатів України про закриття провадження у справі задоволено, провадження у справі закрито.

05.05.2015 ухвалою Подільського районного суду міста Києва заяву позивача про залишення позову без розгляду задоволено, залишено позов Фещик Н.М. до ОСОБА_1 про визнання права та припинення дії, яка порушує право без розгляду.

Постановою Верховного суду України від 17.02.2016 заяву ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.09.2015, ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 01.07.2015 та ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 05.05.2015 скасовано, справу передано на розгляд до суду першої інстанції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2016 суддею у справі визначено Зарицьку Ю.Л.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 11.04.2016 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків терміном п`ять днів з моменту проголошення ухвали з урахуванням вимог, шляхом подання уточненої позовної заяви в новій редакції.

19.04.2016 від ОСОБА_1 до суду надійшла уточнена позовна заява в новій редакції.

08.08.2016 від Ради адвокатів Київської області до суду надійшли заперечення на уточнену позовну заяву.

09.08.2016 позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог в частині відшкодування моральної (немайнової) шкоди (а.с. 182, т. 3), відповідно до якої позивач просив стягнути з Національної асоціації адвокатів України моральну шкоду в розмірі 2 932 200 грн.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 09.08.2016 відмовлено представнику Національної асоціації адвокатів України у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 09.08.2016 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючої Зарицької Ю.Л .

Розпорядженням керівника апарату Подільського районного суду міста Києва № 2274 від 06.11.2017 у зв`язку з відставкою судді Зарицької Ю.Л. , призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

06.11.2017 у справі проведено повторний автоматизований розподіл справи за результатами якого головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі визначено суддю Васильченка О.В.

14.12.2017 від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про зміну (доповнення) підстав позову.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 22.10.2018 задоволено самовідвід головуючого судді Васильченка О.В.

Розпорядженням керівника апарату Подільського районного суду міста Києва № 991 від 26.10.2018 у зв`язку з самовідводом судді Васильченка О.В. , призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

26.10.2018 у справі проведено повторний автоматизований розподіл справи за результатами якого головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі визначено суддю Войтенко Т.В.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 02.09.2019 задоволено самовідвід головуючого судді Войтенко Т.В .

Розпорядженням виконуючого обов`язки керівника апарату Подільського районного суду міста Києва № 5 від 18.01.2019 у зв`язку з самовідводом судді Войтенко Т.В., призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

18.01.2019 у справі проведено повторний автоматизований розподіл справи за результатами якого головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі визначено суддю ОСОБА_6

Розпорядженням керівника апарату Подільського районного суду міста Києва № 1304 від 18.11.2020 у зв`язку зі звільненням з посади судді ОСОБА_6 , призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

18.11.2020 у справі проведено повторний автоматизований розподіл справи за результатами якого головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі визначено суддю Ларіонову Н.М.

Розпорядженням керівника апарату Подільського районного суду міста Києва № 390 від 20.01.2021 відповідно до Рішення зборів суддів Подільського районного суду № 1 від 04.01.2021 та № 2 від 12.01.2021 та № 3 від 14.01.2021, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

20.01.2021 у справі проведено повторний автоматизований розподіл справи за результатами якого головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі визначено суддю Рибалку Ю.В.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 25.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду.

Розпорядженням керівника апарату Подільського районного суду міста Києва № 90 від 16.01.2024 згідно Наказу № 4/02-02 від 11.01.2024 «Про відрахування зі штату Подільського районного суду м. Києва судді Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області Рибалки Ю.В.», призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

16.01.2024 у справі проведено повторний автоматизований розподіл справи за результатами якого головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі визначено суддю Ковбасюк О.О.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 29.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 14.03.2024 закрито провадження у справі.

Постановою Київського апеляційного суду від 09.10.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 14.03.2024 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2024 суддею у справі визначено Якимець О.І.

25.11.2024 ухвалою суду у справі №758/493/15-ц прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Національної асоціації адвокатів України, Ради адвокатів Київської області, третя особа - Рада адвокатів міста Києва про визнання права, припинення дії, яка порушує право, визнання незаконним рішення, відновлення становища, яке існувало до порушення, відшкодування збитків та відшкодування моральної шкоди у зв`язку з дискримінацією. Розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні 05.03.2025 позивач, з урахуванням наявних у справі заяв про уточнення та зменшення позовних вимог, конкретизував, що позовні вимоги станом на 05.03.2025 такі:

1. Визнати за адвокатом ОСОБА_1 право: самостійно вирішувати питання організації та діяльності адвокатури; брати участь у роботі органів адвокатського самоврядування та бути обраним до їх складу, зокрема, конференції Ради адвокатів міста Києва, Ради адвокатів міста Києва, кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, ревізійної комісії адвокатів міста Києва, Вищої ревізійної комісії адвокатури, Ради адвокатів України, з`їзду адвокатів України ; брати участь в управлінні НААУ у порядку, передбаченому Законом та Статутом ; бути висунутим та обраним делегатом вищого органу адвокатського самоврядування регіону - конференції адвокатів міста Києва ; бути представленим Радою адвокатів міста Києва ; скликаним на конференцію Радою адвокатів м. Києва; отримувати сприяння в забезпеченні гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних і соціальних прав адвокатів Радою адвокатів міста Києва; мати забезпечене в установленому порядку внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України Радою адвокатів міста Києва ; голосувати при прийнятті рішень на З`їзді, загальних зборах, конференціях адвокатів; входити, обраним шляхом голосування відносною більшістю голосів конференції адвокатів міста Києва, делегатом до складу з`їзду адвокатів України; вимагати розгляду на З`їзді будь-яких питань, що стосуються діяльності організації; одержувати повну та достовірну інформацію про діяльність організації.

2. Визнати незаконним Рішення Ради адвокатів України недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» №103 від 16.02.2013 «Про розмежування юрисдикцій кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури та рад адвокатів Києва та Київської області» з моменту його прийняття (16.02.2013) та зобов`язати Національну асоціацію адвокатів України оприлюднити висновок суду про визнання нормативно-правового акта незаконним у такий самий спосіб, у який було оприлюднено цей акт.

3. Заборонити Національній асоціації адвокатів України та Раді адвокатів Київської області вчиняти дії, що порушують передбачені: п.3 ч.1 ст.1; ч.1 ст.2; ч.2 ст.43; ч.2 ст.46; ч.1 ст.47; п.1, п.2, п.7 та п.9 ч.4 ст.48; ч.2 ст.54 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та пп.5.1.1., пп.5.1.2., пп.5.1.4., пп.5.1.6. та пп.5.1.8. п.5.1. ст.5. Статуту Недержавної некомерційної організації «Національна асоціація адвокатів України», затвердженого рішенням Установчого з`їзду адвокатів України 17.11.2012, права адвоката з адресою робочого місця в місті Києві. Заборонити Національній асоціації адвокатів України та Раді адвокатів Київської області вчиняти певні дії, а саме: використовувати та обробляти персональні дані адвоката ОСОБА_1 з метою ведення та обслуговування Єдиного реєстру адвокатів України в якості адвоката, закріпленого за Радою адвокатів Київської області.

4. Зобов`язати Національну асоціацію адвокатів України та Раду адвокатів Київської області вчинити необхідні коригувальні дії в Єдиному реєстрі адвокатів України шляхом зміни персональних даних, які не відповідають дійсності в порядку ч.3 ст. 20 Закону України «Про захист персональних даних» для приведення у відповідність до вимог ст.17 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Зобов`язати Національну асоціацію адвокатів України та Раду адвокатів Київської області надати Раді адвокатів міста Києва доступ на використання та обробку інформації (персональних даних) щодо адвоката з адресою робочого місця в місті Києві в Єдиному реєстрі адвокатів України. Зобов`язати Національну асоціацію адвокатів України розмістити на офіційному веб-сайті НААУ http://www.unba.org.ua/ та в інший, прийнятний спосіб повну та достовірну інформацію про діяльність організації відповідно ,пп.5.1.8. п.5.1. ст.5. Статуту Недержавної некомерційної організації «Національна асоціація (Адвокатів України» затвердженого рішенням Установчого з`їзду адвокатів України 17.11.2012 року шляхом публікації абсолютно усіх документів (рішень, розпоряджень, наказів, договорів, розрахункових документів, листів тощо), видані Національною асоціацією адвокатів України, її і органами та посадовими особами, а також Радами адвокатів регіонів, їх органами та посадовими , особами.

5. Стягнути з Національної асоціації адвокатів України на користь ОСОБА_1 спричинену незаконним порушенням права моральну (немайнову) шкоду в розмірі 2 932 200 грн.

6. Стягнути з Ради адвокатів Київської області на користь ОСОБА_1 спричинені незаконними рішеннями збитки в розмірі 2405,38 грн.

Судом у межах підготовчого судового провадження судом з`ясовано питання, передбачені ч. 2 ст. 197 ЦПК України, клопотань та додаткових доказів сторонами не подавалося.

Крім того, згідно матеріалів справи, Верховний суд України, скасовуючи ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 вересня 2015 року, ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 1 липня 2015 року та ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 5 травня 2015 року та передаючи дану справу на розгляд до суду першої інстанції, у постанові від 17 лютого 2016 року виходив з наступного :

- У справі, що переглядається, позивач ОСОБА_1 є адвокатом, який працює в м. Києві та оскаржує рішення Ради адвокатів України від 16 лютого 2013 року № 103 «Про розмежування юрисдикції кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури та рад адвокатів м. Києва та Київської області».

- Цим рішенням установлено, що на адвокатів, які станом на 19 листопада 2012 року отримали свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю в КДКА Київської області та адреса робочого місця яких знаходиться в м. Києві, поширюється юрисдикція КДКА Київської області. Ці адвокати підлягають дисциплінарній відповідальності та беруть участь в адвокатському самоврядуванні, сплачують щорічні внески на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування та реалізують інші права і свої обов`язки, передбачені Законом, в органах адвокатського самоврядування Київської області. Критерієм, на підставі якого встановлюється розмежування в ЄРАУ та юрисдикцій, є дата рішення і найменування органу, який видав свідоцтво на заняття адвокатською діяльністю. Проти вказаних осіб в ЄРАУ зазначається Київська обласна КДКА.

- Відповідно до пункту 16.1.6 Регламенту Ради адвокатів України, прийнятого з метою реалізації повноважень, наданих Законом, рішення Ради адвокатів України обов`язкові до виконання адвокатами, адвокатськими об`єднаннями, бюро, регіональними органами адвокатського самоврядування. Отже, виходячи з наведеного вище, суди дійшли помилкового висновку про те, що вирішення спору, який виник між сторонами у справі, слід здійснювати в порядку адміністративного судочинства (т.2, а.с.171-173).

Окрема думка судді Верховного суду України Сеніна Ю.Л., що даний спір слід вирішувати за правилами адміністративного судочинства, приєднана до матеріалів справи (т.2, а.с.174).

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 05.03.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті.

У судому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити з урахуванням заяв про уточнення та зменшення позовних вимог.

Представника відповідача Національної асоціації адвокатів України у судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги необґрунтовані, тому позов задоволенню не підлягає. Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» є спеціальним законом, який регламентує діяльність конституційного інституту системи правосуддя в Україні - інституту адвокатури. Вказаним Законом також визначено термін (поняття) - адвокатське самоврядування. Між НААУ, органами адвокатського самоврядування перелік яких визначено у ст. 46 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та адвокатом (позивачем) не укладалися жодні цивільно-правові угоди та/або трудові відносини, щоб говорити про набуття цивільних (немайнових прав). Позивач автоматично набув членства в професійній асоціації (НААУ) та набув відповідних прав та обов`язків, які належать йому не як фізичній особі, а як особі із спеціальним статусом, який визначений Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». У свою чергу, професійна асоціація (НААУ) не є громадською організацією, на що вказує позивач.

Також звернув увагу, що щодо правомірності рішення РАУ №103 від 16.02.2013 - зазначене вже було предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства, зокрема постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2015 у справі №826/13678/15 за адміністративним позовом Вишневського Андрія Володимировича до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Зокрема, відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2015, зазначено, що «оскільки свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю було отримано позивачем саме до 19.11.2012 р., яке видано йому КДКА Київської області, а адресою його робочого місця в Єдиному реєстрі адвокатів України вказано м. Київ, то вирішення питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності належить саме до юрисдикції КДКА Київської області, повноваження якої також поширюються на територіальну одиницю за місцем реєстрації робочого місця позивача. Отже, відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, діяв на підставі ч. 3 ст. 33 та ч. 11 ст. 50 Закону № 5076-VI та у межах своїх повноважень, визначених цим Законом і прийнятими на його виконання рішеннями Ради адвокатів України. З огляду на це, доводи позивача та його представників про те, що місцем роботи адвоката Вишневського А.В. є м. Київ, а тому, на їх думку, вирішення питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності належить до юрисдикції КДКА м. Києва, судова колегія вважає необґрунтованими і безпідставними, оскільки, як відмічалось вище, розмежування компетенції КДКА м. Києва та КДКА Київської області у межах м. Києва здійснюється за вказаними вище критеріями, установленими Рішенням Ради адвокатів України 16.02.2013 р. № 103 саме на виконання Закону № 5076-VI для визначення правових засад організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні і для врегулювання суперечностей щодо юрисдикції вказаних КДКА, а не за назвами цих КДКА та не за самою лише прив`язкою робочого місця адвоката до м. Києва, як помилково вважає позивач».

Також представник відповідача-1 звернув увагу, що саме з`їзд адвокатів України як, вищий орган адвокатського самоврядування, наділив Раду адвокатів України дискреційними повноваженнями щодо самостійного прийняття рішень, у тому числі стосовно можливості надати адвокатам з робочим місцем у місті Києві самостійно визначити основне своє робоче місце та вільно вибирати юрисдикцію регіональної ради адвокатів для подальшого обліку у ЄРАУ. Окрім цього, слід звернути увагу суду, що питання розмежування юрисдикції органів адвокатського самоврядування міста Києва та Київської області було розглянуто III З`їздом адвокатів України, який 03 липня 2015 року прийняв відповідне рішення. Рішення З`їзду адвокатів України від 03 липня 2015 року на дату розгляду справи у суді є чинним та не скасованим.

Представник відповідача-2 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, оскільки право позивача не порушено. Зазначив, що позивач самостійно звернувся із заявою №90829 (вх. № 346) від 20.05.2013 на підставі якої Радою адвокатів Київської області було внесено відомості про вищезазначеного адвоката до Єдиного реєстру адвокатів України. Протягом 2013-2014 років адвокат ОСОБА_1 сплачував внески на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування на рахунок Ради адвокатів Київської області, приймав участь в загальних зборах адвокатів Київської області 15.03.2014 та позачерговій Конференції адвокатів Київської області 05.04.2014. Крім того, згідно з відомостями, що містяться в ЄРАУ, станом на 11.03.2024 адвокат ОСОБА_1. перебуває на обліку в Раді адвокатів міста Києва. З огляду на наведене, позивач в повній мірі реалізовував своє право на участь в діяльності органів адвокатського самоврядування. Крім того зазначив, що Рада адвокатів Київської області жодним чином не перешкоджала переходу адвоката ОСОБА_1 до іншої ради адвокатів регіону, тому позовні вимоги до відповідача-2 є необґрунтованими, просить у таких відмовити.

Представник третьої особи Рада адвокатів міста Києва у судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши доводи позивача та представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами та обов`язками, але зобов`язана здійснювати їх добросовісно, відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених статтями 43, 44 цього Кодексу.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року №5076-VI (далі за текстом Закон № 5076-VI).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI, адвокатське самоврядування - гарантоване державою право адвокатів самостійно вирішувати питання організації та діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом (частина перша статті 2 Закону № 5076-VI).

Згідно з частиною третьою статті 2 Закону № 5076-VI, з метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону № 5076-VI, адвокатське самоврядування ґрунтується на принципах виборності, гласності, обов`язковості для виконання адвокатами рішень органів адвокатського самоврядування, підзвітності, заборони втручання органів адвокатського самоврядування у професійну діяльність адвоката.

Завданнями адвокатського самоврядування є, окрім іншого: забезпечення відкритості інформації про адвокатуру та адвокатську діяльність; забезпечення ведення Єдиного реєстру адвокатів України (пункти 5, 6 частини першої статті 44 Закону № 5076-VI).

Статтею 45 Закону № 5076-VI визначено, що Національна асоціація адвокатів України є недержавною некомерційною професійною організацією, яка об`єднує всіх адвокатів України та утворюється з метою забезпечення реалізації завдань адвокатського самоврядування.

Національна асоціація адвокатів України, зокрема, забезпечує доступ та відкритість інформації стосовно адвокатів України.

Національна асоціація адвокатів України є юридичною особою та діє через організаційні форми адвокатського самоврядування, передбачені цим Законом.

Отже, Національна асоціація адвокатів України є організацією, яка виконує самоврядні функції адвокатури.

Згідно зі статтею 46 Закону № 5076-VI організаційними формами адвокатського самоврядування є конференція адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), рада адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), Рада адвокатів України, з`їзд адвокатів України.

Адвокатське самоврядування здійснюється через діяльність конференцій адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), рад адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, ревізійних комісій адвокатів регіонів (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), Вищої ревізійної комісії адвокатури, Ради адвокатів України, з`їзду адвокатів України.

Відповідно до частини першої, пункту 9 частини четвертої статті 48 Закону№ 5076-VI, у період між конференціями адвокатів регіону функції адвокатського самоврядування у регіоні виконує рада адвокатів регіону.

Рада адвокатів регіону, окрім іншого, забезпечує в установленому порядку внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України.

Згідно з частиною першою статті 55 Закону № 5076-VI, у період між з`їздами адвокатів України функції адвокатського самоврядування виконує Рада адвокатів України. Повноваження і порядок роботи Ради адвокатів України визначаються цим Законом та положенням про Раду адвокатів України, що затверджується з`їздом адвокатів України.

Рада адвокатів України, зокрема, здійснює організаційне, методичне, інформаційне забезпечення ведення Єдиного реєстру адвокатів України, здійснює контроль за діяльністю рад адвокатів регіонів щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України та надання витягів з нього (пункт 4 частини четвертої статті 55 Закону № 5076-VI).

За приписами частини першої, третьої статті 57 Закону № 5076-VI, рішення з`їзду адвокатів України та Ради адвокатів України є обов`язковими до виконання всіма адвокатами.

Рішення органів адвокатського самоврядування набирають чинності з дня їх прийняття, якщо інший строк не передбачений рішеннями.

Акти органів адвокатського самоврядування є нормами самоврядності адвокатури, прийняття яких делеговано органам адвокатського самоврядування чинним законодавством України в межах своєї компетенції при реалізації своїх повноважень та мають сферу дії, обмежену відносинами конкретних суб`єктів - адвокатів.

Відповідно до пункту 1 Положення про Раду адвокатів України, затвердженого Установчим з`їздом адвокатів України 17.11.2012 року (із змінами і доповненнями, внесеними позачерговим З`їздом адвокатів України 26 - 27 квітня 2014 року), Рада адвокатів України діє у системі органів Національної асоціації адвокатів України, є національним органом адвокатського самоврядування, на який державою покладено виконання у період між з`їздами адвокатів України публічно-представницьких функцій недержавного самоврядного інституту, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання правової допомоги на професійній основі адвокатури України.

Аналіз наведених положень вказує на те, що Рада адвокатів України є організаційною формою адвокатського самоврядування, яка наділена повноваженнями приймати обов`язкові для виконання всіма адвокатами рішення, яка діє у системі органів Національної асоціації адвокатів України та через яку діє Національна асоціація адвокатів України.

Відповідно до статті 17 Закону, Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

До Єдиного реєстру адвокатів України вносяться такі відомості: 1) прізвище, ім`я та по батькові адвоката; 2) номер і дата видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, номер і дата прийняття рішення про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (номер і дата прийняття рішення про включення адвоката іноземної держави до Єдиного реєстру адвокатів України); 3) найменування і місцезнаходження організаційної форми адвокатської діяльності, номери засобів зв`язку; 4) адреса робочого місця адвоката, номери засобів зв`язку; 5) інформація про зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю; 6) інші відомості, передбачені цим Законом.

Інформація, внесена до Єдиного реєстру адвокатів України, є відкритою на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України. Рада адвокатів України і відповідні ради адвокатів регіонів надають витяги з Єдиного реєстру адвокатів України за зверненням адвоката або іншої особи.

Відомості, що підлягають внесенню до Єдиного реєстру адвокатів України, включаються до нього не пізніше дня, наступного за днем отримання радою адвокатів регіону відповідної інформації, крім випадків, установлених цим Законом.

Порядок ведення Єдиного реєстру адвокатів України затверджується Радою адвокатів України.

Так, рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 року № 26 (зі змінами і доповненнями) затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру адвокатів України (далі за текстом Порядок № 26).

Згідно з пунктами 1.1.-1.4. Порядку № 26, Єдиний реєстр адвокатів України (далі за текстом ЄРАУ) - це електронна база даних, яка містить відомості про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» набули права на заняття адвокатською діяльністю, та про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності.

Рада адвокатів України забезпечує ведення ЄРАУ, координує діяльність, здійснює організаційне, методичне, інформаційне забезпечення рад адвокатів регіонів щодо внесення ними відомостей до ЄРАУ та надання витягів з нього згідно цього Порядку.

Внесення відомостей до ЄРАУ здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України за правилами цього Порядку.

Рада адвокатів України забезпечує технічне і технологічне створення та супроводження програмного забезпечення ЄРАУ, надання реєстраторам доступу до нього, збереження і захист даних, що містить ЄРАУ, надає роз`яснення, проводить навчання щодо наповнення та користування ЄРАУ, а також виконує інші функції, передбачені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», цим Порядком.

Відомості до ЄРАУ вносяться за дворівневим принципом. Перший рівень внесення відомостей до ЄРАУ забезпечується радами адвокатів регіонів, Другий рівень внесення відомостей до ЄРАУ забезпечується Радою адвокатів України (пункт 2.1. Порядку № 26).

Повертаючись до обставин цієї справи, суд зазначає, що позивач 19 квітня 2007 року на підставі рішення Київської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури №151 від 19.04.2007 отримав свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №3306/10 (т.1 а.с.24).

Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №3306/10 від 19.04.2007 видане на ім`я ОСОБА_1 на підставі рішення Київської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 19.04.2007 №151 та підписане Головою Київської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури П.А. Бойко із проставленням печатки юридичної особи Адвокатура Київської області, що є у розумінні положень статті 50 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» належним суб`єктом його видачі.

Позивач звернувся із заявою №90829 (вх. № 346) від 20.05.2013 на підставі якої Радою адвокатів Київської області було внесено відомості про адвоката до Єдиного реєстру адвокатів України (т.1 а.с.222).

Також згідно копій квитанцій від 14.03.2013 та від 13.06.2014 (т. 1, а.с. 39), від 12.04.2013 (т. 1, а.с. 96), від 14.04.2013 (т. 1, а.с. 100) від 16.06.2014 (т. 1, а.с. 224) позивач здійснив перерахунок Раді адвокатів Київської області щорічних внесків адвоката на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування за 2014 рік за 14 днів 2012 року та 2013 рік.

З реєстраційного журналу Оболонського району м. Києва (т. 1, а.с. 225-231), Протоколу зборів адвокатів Оболонського району міста Києва з обрання делегатів на позачергову Конференцію адвокатів Київської області (т. 1, а.с. 232-236) вбачається, що ОСОБА_1 був присутнім на зборах адвокатів по обранню делегатів на Конференцію адвокатів Київської області. ОСОБА_1 був присутнім на позачерговій Конференції адвокатів Київської області, що підтверджується реєстраційною відомістю (т. 1, а.с. 238-246).

Відповідно до рішенням Ради адвокатів України від 16 лютого 2013 року № 103 «Про розмежування юрисдикції кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури та рад адвокатів м.Києва та Київської області» встановлено, що на адвокатів, які за станом на 19 листопада 2012 року (на день державної реєстрації НААУ) отримали свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю в КДКА Київської області та адреса робочого місця яких знаходиться в м.Києві, розповсюджується юрисдикція кваліфікаційно-дисциплінарної комісії та Ради адвокатів Київської області. Відповідно з цим, вище вказані адвокати підлягають дисциплінарній відповідальності та беруть участь в адвокатському самоврядуванні, сплачують щорічні внески на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування та реалізують інші права і свої обов`язки, передбачені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» в органах адвокатського самоврядування Київської області. Критерієм, на підставі якого встановлюється розмежування в ЄРАУ та юрисдикцій, є дата рішення і найменування органу, що видав свідоцтво на заняття адвокатською діяльністю. Проти вказаних осіб в ЄРАУ зазначається «Київська обласна КДКА» (т.1 а.с.127).

З`ясовано, що рішення Ради адвокатів України від 16 лютого 2013 року № 103 є чинним та не скасованим.

Також як зазначив представник відповідача-1, питання відповідності такого рішення вимогам Закону №5076-VI та компетенції Рада адвокатів України, з`ясовувалося у межах адміністративної справи №826/13678/15.

Зокрема, 07.10.2015 постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/13678/15, задоволено апеляційні скарги Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області та Національної асоціації адвокатів України. Скасовано постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 31 серпня 2015 року та відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до мотивувальної частини постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2015 у справі №826/13678/15, зазначено:

«Отже, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» регламентовано повноваження кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури ( далі - КДКА ) за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України, здійснювати дисциплінарне провадження стосовно адвоката.

Однак, зазначеним Законом не визначено особливостей розмежування юрисдикції регіональних КДКА у випадках, коли робоче місце адвоката зареєстровано в адміністративно-територіальній одиниці, на яку поширюється юрисдикція одразу двох чи більше регіональних КДКА.

В такому випадку, регламентовано повноваження органів адвокатського самоврядування, одним з яких є Рада адвокатів України, визначати засади діяльності регіональних КДКА шляхом прийняття рішень про затвердження відповідних актів адвокатського самоврядування та визначено, що такі рішення Ради адвокатів України є обов`язковими до виконання на території України, і закріплено у ч. 11 ст. 50 норму, яка для визначення юрисдикції КДКА відсилає до відповідних рішень Ради адвокатів України.

Саме на підставі наведених норм Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» для розмежування юрисдикції КДКА м. Києва та КДКА Київської області Радою адвокатів України як органом адвокатського самоврядування було прийнято рішення від 17.12.2013 р. № 268 «Про затвердження Регламенту кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону», у пп. 4.3.2 п. 4 якого, зокрема встановлено, що юрисдикція кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури розповсюджується при вирішенні питання дисциплінарної відповідальності - на адвокатів, адреса робочого місця яких, відповідно до Єдиного реєстру адвокатів України, визначена у даній територіально-адміністративній одиниці, за виключенням випадків, установлених Радою адвокатів України, та прийнято рішення від 16.02.2013 р. №103 «Про розмежування юрисдикції кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури та рад адвокатів Києва та Київської області»

У п. 1 зазначеного рішення № 103 чітко визначено, що на адвокатів, які станом на 19 листопада 2012 року ( на день державної реєстрації НААУ ) отримали свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю в КДКА Київської області та адреса робочого місця яких знаходиться в м. Києві, розповсюджується юрисдикція кваліфікаційно-дисциплінарної комісії та ради адвокатів Київської області.

Крім того, у п. 1 цього ж рішення Радою адвокатів України закріплено, що критерієм, на підставі якого встановлюється розмежування в Єдиному реєстрі адвокатів України та юрисдикцій, є дата рішення і найменування органу, який видав свідоцтво на заняття адвокатською діяльністю. Проти вказаних осіб в Єдиному реєстрі адвокатів України зазначається «Київська обласна КДКА».

Отже, з викладеного вбачається, що для визначення, до юрисдикції якої саме регіональної КДКА ( Київської області чи м. Києва ) належить вирішення питання про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності, необхідно встановити: 1) коли саме ним було отримано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (до 19.11.2012 р. чи після цієї дати); 2) КДКА якого регіону воно було видано; 3) яка саме адреса його місця роботи вказана в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Колегія суддів встановила, що у м. Києві зареєстровано та фактично діє одразу дві регіональні КДКА, а саме: КДКА м. Києва - за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, 30 та КДКА Київської області - за адресою: м. Київ, вул. Артема, 10. Слід звернути увагу, що обидві КДКА є регіональними та, у відповідності до Регламенту мають однакові повноваження, а розмежування їх юрисдикції у межах такої адміністративно-територіальної одиниці як м. Київ, виходячи зі змісту ч. 3 ст. 33 та ч. 11 ст. 50 Закону № 5076-VI, здійснюється на підставі відповідних рішень Ради адвокатів України. У свою чергу, чіткі критерії для розмежування юрисдикції КДКА м. Києва та КДКА Київської області визначені рішеннями Ради адвокатів України від 17.12.2013 р. № 268 «Про затвердження Регламенту КДКА регіону» та від 16.02.2013 р. № 103 «Про розмежування юрисдикції кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури та рад адвокатів Києва та Київської області».

Отже, повноваження вказаних регіональних КДКА законодавчо не ставляться в залежність від їх назви (КДКА м. Києва та КДКА Київської області), а чітко врегульовані загальним регламентом та Рішенням № 103»…

…«Таким чином, колегія суддів вважає, що оскільки свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю було отримано позивачем саме до 19.11.2012 р., яке видано йому КДКА Київської області, а адресою його робочого місця в Єдиному реєстрі адвокатів України вказано м.Київ, то вирішення питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності належить саме до юрисдикції КДКА Київської області, повноваження якої також поширюються на територіальну одиницю за місцем реєстрації робочого місця позивача. Отже, відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, діяв на підставі ч. 3 ст. 33 та ч. 11 ст. 50 Закону №5076-VI та у межах своїх повноважень, визначених цим Законом і прийнятими на його виконання рішеннями Ради адвокатів України.

З огляду на це, доводи позивача та його представників про те, що місцем роботи адвоката є м. Київ, а тому, на їх думку, вирішення питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності належить до юрисдикції КДКА м. Києва, судова колегія вважає необґрунтованими і безпідставними, оскільки, як відмічалось вище, розмежування компетенції КДКА м. Києва та КДКА Київської області у межах м. Києва здійснюється за вказаними вище критеріями, установленими Рішенням Ради адвокатів України 16.02.2013 р. № 103 саме на виконання Закону №5076-VI для визначення правових засад організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні і для врегулювання суперечностей щодо юрисдикції вказаних КДКА, а не за назвами цих КДКА та не за самою лише прив`язкою робочого місця адвоката до м.Києва, як помилково вважає позивач».

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Адвокатура є недержавним самоврядним інститутом (формуванням, об`єднанням), що самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, визначеному Законом №5076-VI.

У Розділі VII Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначені структурні організаційні одиниці адвокатського самоврядування, порядок формування, повноваження та правила самоврядної діяльності адвокатури.

Разом із цим, стаття 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає перелік гарантій адвокатської діяльності, стаття 43 - засади адвокатського самоврядування, а саме, що воно ґрунтується на принципах виборності, гласності, обов`язковості для виконання адвокатами рішень органів адвокатського самоврядування, підзвітності, заборони втручання органів адвокатського самоврядування у професійну діяльність адвоката і що брати участь у роботі органів адвокатського самоврядування та бути обраними до їх складу можуть лише адвокати України; стаття 57 - обов`язковість рішень органів адвокатського самоврядування, зокрема, унормовано, що рішення з`їзду адвокатів України та Ради адвокатів України є обов`язковими до виконання всіма адвокатами; рішення конференцій та рад адвокатів регіонів є обов`язковими до виконання адвокатами, адреса робочого місця яких знаходиться у відповідному регіоні та відомості про яких включено до ЄРАУ; визначено порядок набрання чинності рішеннями органів адвокатського самоврядування - такі набирають чинності з дня їх прийняття, якщо інший строк не передбачений рішеннями.

Позивач, як адвокат, автоматично набув членства в професійній асоціації (НААУ) та набув відповідних прав та обов`язків, які належать йому не як фізичній особі, а як особі із спеціальним статусом, який визначений Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

У рішенні Конституційного Суду України (справа про охоронюваний законом інтерес) №18-рп/2004 від 01.12.2004 визначено поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам.

Конституційний Суд України у вказаному рішенні зазначає, що види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права» як правило не визначаються у статтях закону, а тому фактично є правоохоронюваними. Охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об`єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права та є його складовою.

Таким чином, під час вирішення спору суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з`ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання. При цьому, під порушенням права слід розуміти такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Звертаючись до суду із цим позовом, позивач, з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог, просить суд:

1. Визнати за адвокатом ОСОБА_1 право: самостійно вирішувати питання організації та діяльності адвокатури; брати участь у роботі органів адвокатського самоврядування та бути обраним до їх складу, зокрема, конференції Ради адвокатів міста Києва, Ради адвокатів міста Києва, кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, ревізійної комісії адвокатів міста Києва, Вищої ревізійної комісії адвокатури, Ради адвокатів України, з`їзду адвокатів України ; брати участь в управлінні НААУ у порядку, передбаченому Законом та Статутом ; бути висунутим та обраним делегатом вищого органу адвокатського самоврядування регіону - конференції адвокатів міста Києва ; бути представленим Радою адвокатів міста Києва ; скликаним на конференцію Радою адвокатів м. Києва; отримувати сприяння в забезпеченні гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних і соціальних прав адвокатів Радою адвокатів міста Києва; мати забезпечене в установленому порядку внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України Радою адвокатів міста Києва ; голосувати при прийнятті рішень на З`їзді, загальних зборах, конференціях адвокатів; входити, обраним шляхом голосування відносною більшістю голосів конференції адвокатів міста Києва, делегатом до складу з`їзду адвокатів України; вимагати розгляду на З`їзді будь-яких питань, що стосуються діяльності організації; одержувати повну та достовірну інформацію про діяльність організації.

2. Визнати незаконним Рішення Ради адвокатів України недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» №103 від 16.02.2013 «Про розмежування юрисдикцій кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури та рад адвокатів Києва та Київської області» з моменту його прийняття (16.02.2013) та зобов`язати Національну асоціацію адвокатів України оприлюднити висновок суду про визнання нормативно-правового акта незаконним у такий самий спосіб, у який було оприлюднено цей акт.

3. Заборонити Національній асоціації адвокатів України та Раді адвокатів Київської області вчиняти дії, що порушують передбачені: п.3 ч.1 ст.1; ч.1 ст.2; ч.2 ст.43; ч.2 ст.46; ч.1 ст.47; п.1, п.2, п.7 та п.9 ч.4 ст.48; ч.2 ст.54 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та пп.5.1.1., пп.5.1.2., пп.5.1.4., пп.5.1.6. та пп.5.1.8. п.5.1. ст.5. Статуту Недержавної некомерційної організації «Національна асоціація адвокатів України», затвердженого рішенням Установчого з`їзду адвокатів України 17.11.2012, права адвоката з адресою робочого місця в місті Києві. Заборонити Національній асоціації адвокатів України та Раді адвокатів Київської області вчиняти певні дії, а саме: використовувати та обробляти персональні дані адвоката ОСОБА_1 з метою ведення та обслуговування Єдиного реєстру адвокатів України в якості адвоката, закріпленого за Радою адвокатів Київської області.

4. Зобов`язати Національну асоціацію адвокатів України та Раду адвокатів Київської області вчинити необхідні коригувальні дії в Єдиному реєстрі адвокатів України шляхом зміни персональних даних, які не відповідають дійсності в порядку ч.3 ст. 20 Закону України «Про захист персональних даних» для приведення у відповідність до вимог ст.17 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Зобов`язати Національну асоціацію адвокатів України та Раду адвокатів Київської області надати Раді адвокатів міста Києва доступ на використання та обробку інформації (персональних даних) щодо адвоката з адресою робочого місця в місті Києві в Єдиному реєстрі адвокатів України. Зобов`язати Національну асоціацію адвокатів України розмістити на офіційному веб-сайті НААУ http://www.unba.org.ua/ та в інший, прийнятний спосіб повну та достовірну інформацію про діяльність організації відповідно ,пп.5.1.8. п.5.1. ст.5. Статуту Недержавної некомерційної організації «Національна асоціація (Адвокатів України» затвердженого рішенням Установчого з`їзду адвокатів України 17.11.2012 року шляхом публікації абсолютно усіх документів (рішень, розпоряджень, наказів, договорів, розрахункових документів, листів тощо), видані Національною асоціацією адвокатів України, її і органами та посадовими особами, а також Радами адвокатів регіонів, їх органами та посадовими , особами.

5. Стягнути з Національної асоціації адвокатів України на користь ОСОБА_1 спричинену незаконним порушенням права моральну (немайнову) шкоду в розмірі 2 932 200 грн.

6. Стягнути з Ради адвокатів Київської області на користь ОСОБА_1 спричинені незаконними рішеннями збитки в розмірі 2405,38 грн.

У цій справі суд встановив, що ОСОБА_1 у відповідності до вимог та процедури, визначеної Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» набув право на зайняття адвокатською діяльністю, отримавши відповідне свідоцтво №3306/10 від 19.04.2007 видане на підставі рішення Київської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 19.04.2007 №151 та підписане Головою Київської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури П.А. Бойко із проставленням печатки юридичної особи Адвокатура Київської області, та має гарантоване вказаним Законом право на здійснення такої діяльності.

Також встановлено, що станом на час розгляду справи адвокат ОСОБА_1. перебуває на обліку в Раді адвокатів міста Києва.

Конституційний Суд України в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Стосовно «порушеного права», за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 дане поняття вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в тому ж Рішенні Конституційного Суду України зазначено, що «поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України та конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Конституційний Суд України розтлумачив конституційну норму і вирішив, що ч. 1 ст. 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (п. 1 рішення №9-зп від 25.12.1997).

З даного офіційного тлумачення норми, передбаченої ч. 1 ст. 55 Конституції України вбачається, що є умови, за яких суд не може відмовити у правосудді якщо людина звернулася за захистом прав і свобод, які належать їй особисто, а не будь-яким іншим особам. Ця умова випливає також із співставлення ч. 1 ст. 55 Конституції України з ч. 3, 5, 6 цієї статті, в яких ідеться про захист «своїх» прав, тобто прав, які належать особі, яка їх захищає.

Гарантоване ст. 55 Конституції України право на захист можливе лише у разі його порушення, тому логічною вимогою при захисті такого права є обґрунтування такого порушення. Отже, порушення права має бути реальним, стосуватися індивідуально вираженого права або інтересів особи, яка стверджує про його порушення.

У цій справі, обмеження права позивача на зайняття адвокатською діяльністю чи створення перешкод у здійсненні такої діяльності суд не встановив, як і не встановив порушення його цивільних прав та інтересів як фізичної особи внаслідок прийняття Радою адвокатів України як органом адвокатського самоврядування рішення №103 від 16.02.2013.

Таким чином, оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні правові підстави для задоволення такого цивільного позову.

Відповідно до статті 141 ЦПК України витрати по оплаті судового збору слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 2-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355, Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

у позові ОСОБА_1 до Національної асоціації адвокатів України, Ради адвокатів Київської області, третя особа - Рада адвокатів міста Києва про визнання права, припинення дії, яка порушує право, визнання незаконним рішення, відновлення становища, яке існувало до порушення, відшкодування збитків та відшкодування моральної шкоди у зв`язку з дискримінацією - відмовити.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач-1 Національна асоціація адвокатів України, місцезнаходження - місто Київ, вул.Борисоглібська, буд. № 3, 5-й поверх, ;

відповідач-2 Рада адвокатів Київської області, місцезнаходження - місто Київ, вул. Кирилівська, 15, ;

третя особа Рада адвокатів міста Києва, місцезнаходження - місто Київ, вул.Борисоглібська, буд. № 3, 5-й поверх, кабінет 503, .

Суддя О. І. Якимець