ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 621/1591/25
Номер провадження 22-ц/818/4014/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції на ухвалу судді Зміївського районного суду Харківської області Філіп`євої В.В. від 05 червня 2025 року по справі № 621/1591/25 за заявою Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року Публічне акціонерне товариство «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги в період з 01 жовтня 2023 року по 31 березня 2025 року в загальній сумі 12 527,80 грн, а також судового збору 302,80 грн.

Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 05 червня 2025 року у видачі судового наказу відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника. Судом отримано відомості, які не співпадають з відомостями, заявленими стягувачем щодо місця проживання боржника, отже пред`явлені вимоги не можуть вважатися безспірними.

На вказане судове рішення 17 червня 2025 року через систему «Електронний суд» ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції до суду апеляційної інстанції подало апеляційну скаргу, в якій просило ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції помилково пов`язав питання щодо встановлення зареєстрованого місця проживання боржника з питанням щодо встановлення безспірності вимог заявника. Суд повинен був звернутися до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи із запитом щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання ОСОБА_1 , однак судом було направлено запит до відділу центру надання адміністративних послуг Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області щодо отримання відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, що містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі: ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто суд, замість того, щоб запитати про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання ОСОБА_1 , запитав про реєстрацію ОСОБА_1 за конкретною адресою. При цьому жодної достовірної інформації щодо фактичної реєстрації місця проживання ОСОБА_1 відділ центру надання адміністративних послуг Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області суду не надав. Жодних інших запитів чи листів тощо, щодо встановлення судом реєстрації місця перебування та місця проживання ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Таким чином, судом першої інстанції, всупереч ч.5 ст.165 ЦПК України, не було з`ясовано інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника, оскільки у відповіді відділу центру надання адміністративних послуг Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області було зазначено тільки про те, що ОСОБА_1 не зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . До того ж, ОСОБА_1 є власницею квартири за вказаною адресою.

ОСОБА_1 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9,10, 14, 19, 37-40 частини 1 статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана на ухвалу суду про відмову у видачі судового наказу, яка входить до переліку ухвал суду, зазначених у частині 2 статті 369 ЦПК України, і апеляційні скарги на які розглядаються без повідомлення учасників справи, дана справа підлягає розгляду за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Отже, суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції на ухвалу судді Зміївського районного суду Харківської області від 05 червня 2025 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 2 статті 369 ЦПК України.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у видачі судового наказу суд першої інстанції виходив з того, що отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника.

Проте, погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може, виходячи з наступного.

За змістом розділу ІІ ЦПК України наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суд у встановлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Такий спрощений вид провадження застосовується у справах за вимогами, які мають очевидно достовірний характер.

Цей вид провадження не є свідченням відсутності спірних відносин між сторонами, однак в силу очевидності права вимоги заявника відсутній спір про наявність самого права.

Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 процентів річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до частини 1 статті 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (частина 2 статті 163 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 2 - 1 ) заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу; 4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Положеннями частини 5 статті 165 ЦПК України визначено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання (перебування) особи відповідного звернення суду (частина 6 статті 165 ЦПК України).

Відповідно до частини 7 статті 165 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно з частиною 9 статті 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Аналізуючи викладені норми, суд виходить із того, що у випадку надходження до суду першої інстанції заяви про видачу судового наказу, боржником в якій вказано фізичну особу, яка не має статусу підприємця, суддя зобов`язаний звернутися до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Відповідно до приписів Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» від 10 грудня 2015 року повноваження з реєстрації місця проживання з 04 квітня 2016 року делеговані органам місцевого самоврядування.

Раніше ці функції виконували органи Державної міграційної служби.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись із заявою до суду ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції зазначило відоме місце реєстрації боржниці ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 .

29 травня 2025 року судом направлено запит до Відділу центру надання адміністративних послуг Слобожанської міської ради з проханням надати відомості про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, що містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі щодо ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18).

03 червня 2025 року на запит суду надійшла інформація від Відділу центру надання адміністративних послуг Слобожанської міської ради про те, що згідно відомостей Реєстру територіальної громади ОСОБА_1 не зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 19).

Водночас відомостей щодо встановленого місця реєстрації ОСОБА_1 вказана відповідь не містить.

Разом з тим, суд не позбавлений можливості звернутися одночасно з заявою щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання боржника до «відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання боржника», яким до внесення змін вищевказаним законом були відповідні управління ДМС, та у розпорядженні яких дотепер знаходиться інформація щодо зареєстрованого місця проживання.

Крім того, зі змісту ч.5 ст. 165 ЦПК України вбачається, що запит до відповідного органу місцевого самоврядування щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника не повинен містити конкретну адресу. Такий запит не має позбавляти орган можливості надати достовірні та повні відомості щодо реєстрації боржника на території відповідної адміністративної - територіальної одиниці.

За таких обставин висновок суду про відмову у видачі судового наказу на підставі ч. 9 ст. 165 ЦПК України є передчасним, оскільки інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника була отримана з порушенням норм процесуального права.

В той же час, законодавство також передбачає право судді у випадку надходження такої заяви користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру, що є додатковим засобом встановлення місця проживання (перебування) фізичної особи - боржника.

Таким чином, суд першої інстанції не вжив всіх можливих та достатніх заходів щодо встановлення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання боржниці ОСОБА_1 , та як наслідок, передчасно відмовив ПАТ "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції у видачі судового наказу з підстав, визначених ст. 165 ЦПК України.

Висновок суду про те, що пред`явлені вимоги не можуть вважатися безспірними, оскільки судом отримані відомості про зареєстроване місце проживання боржника, які не співпадають з відомостями, заявленими стягувачем щодо місця проживання боржника, колегія суддів також вважає помилковим, адже безспірність вимог не стосується питання визначення реєстрації місця проживання боржника.

Пунктом 4 частини 1 статті 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Отже, судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому ухвала підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Оскільки наразі вирішується процесуальне питання, а не розглядається справа по суті, та справа підлягає направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду, питання щодо стягнення судових витрат апеляційним судом не вирішується.

Керуючись ст. 367, ч. 2 ст. 369, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції задовольнити.

Ухвалу судді Зміївського районного суду Харківської області від 05 червня 2025 року скасувати, справу направити до Зміївського районного суду Харківської області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 22 вересня 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина