Єдиний унікальний номер судової справи 490/2476/21
Номер провадження 22-ц/812/1513/25
Доповідач апеляційного суду Серебрякова Т.В.
Постанова

Іменем України

15 вересня 2025 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого Серебрякової Т.В.,

суддів: Коломієць В.В., Самчишиної Н.В.,

з секретарем судового засідання Чистою В.В.,

за участі: представника позивача Сімцис Ю.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» рішення, яке ухвалено Центральним районним судом міста Миколаєва 23 червня 2025 року, під головуванням судді Гуденко О.А., в приміщені цього ж суду, у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення вартості необлікованих об`ємів природного газу,

УСТАНОВИЛА:

У квітні 2021 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (далі АТ «Миколаївгаз») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованих об`ємів природного газу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) №853 від 29 червня 2017 року АТ «Миколаївгаз» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Миколаїв та Миколаївської області.

За адресою: АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1

01 квітня 2019 року представниками АТ «Миколаївгаз» в домоволодінні відповідача було виявлено порушення, передбачене п.п.3 п.1 глави 2 Кодексу газорозподільних систем (далі Кодексу ГРМ), яке полягає в несанкціонованому втручанні в роботу ЗВТ.

Про зазначений факт складено акт про порушення №1325 та акт про виявлені порушення №3033, які підписано відповідачем без зауважень.

03 квітня 2019 року за результатами проведеної експертизи лічильника газу встановлено, що на лічильнику газу встановлена фальсифікована пломба відбитки тавр на якій не відповідають заводським. Лічильник газу 2003 року виготовлення, а встановлена пломба має відбитки схожі на клейма, якими пломбувались лічильники починаючи з 2006 року, в результаті чого мається доступ до відлікового механізму.

Відповідно до акту про порушення №1325 від 01 квітня 2019 року, ОСОБА_1 запрошено на засідання комісії Оператора ГРМ з розгляду зазначеного акту на 26 квітня 2019 року.

26 квітня 2019 року на засіданні постійно діючої комісії по розгляду актів про порушення фізичними особами споживачами природного газу, в присутності відповідача, було прийнято рішення про задоволення акту про порушення №1325 від 01 квітня 2019 року.

В подальшому АТ «Миколаївгаз» було здійснено нарахування необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості на підставі акту-розрахунку в розмірі 2 666.23 куб.м вартістю 25 788 грн. 04 коп.

Листом від 06 червня 2019 року за вих.№54003.1 Сл-16492-0619 відповідачу, направлено акт-розрахунок необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості, а також рахунок.

Посилаючись на викладені обставини, АТ «Миколаївгаз» просило стягнути на свою користь з ОСОБА_1 вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в розмірі 25 788 грн. 04 коп., а також судовий збір в розмірі 2 270 грн.

Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 03 грудня 2021 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_3 .

Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 23 червня 2025 року в задоволенні позову АТ «Миколаївгаз» відмовлено.

Рішення районного суду мотивовано тим, що для покладення на споживача відповідальності у виді нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу вимагається встановлення факту, а не можливості несанкціонованого відбору природного газу з газорозподільних систем (крадіжка газу), про що може свідчити встановлений факт несанкціонованого втручання споживача у роботу засобу вимірювальної техніки (лічильника).

Судом першої інстанції наголошено на тому, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції лічильника, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).

Судом враховано, що донарахування ціни необлікованого об`єму газу це не штрафні санкції, в свою чергу це витрати за використаний але несплачений газ. Тобто для того, щоб здійснити донарахування ціни необлікованого газу потрібно встановити той факт, що він певний час не обліковувався та не сплачувався, чого не було зроблено представниками газопостачальника та не враховувалося комісією під час прийняття рішення.

За вищевказаних обставин, районний суд дійшов висновку, що позивачем не доведено обставин несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ з боку відповідачів.

В апеляційній скарзі АТ «Миколаївгаз», посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення скасувати та постановити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у відповідачів було виявлене порушення пп.3 п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, а саме підозра на несанкціоноване втручання в роботу лічильника, наявність сумнівів в оригінальності (цілісності) пломби заводу виробника на лічильнику газу, що зафіксовано актом про порушення від 01 квітня 2019 року, складеним в присутності ОСОБА_1 , та підтверджено актом експертизи лічильника газу від 03 квітня 2019 року, проведеної за участю споживача. Відсутність слідів перепломбування та наявність непошкоджених пломб ще не свідчить про відсутність несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Частина 1 статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).

З матеріалів справи убачається, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.38).

На підставі договору дарування житлового будинку від 28 вересня 2006 року ОСОБА_2 , на час складання акту про порушення, була власником будинку АДРЕСА_1 (а.с.49).

Натепер, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав, власником вищевказаного будинку є ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 07 лютого 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Недвига А.Ф., реєстраційний номер 288.

Відповідно до витягу з особового рахунку по об`ємам споживання за вищевказаною адресою на ім`я ОСОБА_1 у АТ «Миколаївгаз» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , та встановлено газові прилади, а саме: газова плита ПГ-4, водонагрівач, опалювальний прилад АОГВ. Опалювальна площа становить 80.20 кв.м. Лічильник Gallus 2000-U G4, зав.№00845165 було знято на повірку з 01 квітня 2019 року. Постачання газу припинено 26 червня 2019 року (а.с.10-11).

01 квітня 2019 року в будинку АДРЕСА_1 було проведено перевірку, за наслідками якої було складено метрологічною службою АТ «Миколаївгаз» Акт №00001325 про порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме підпункту 3 пункту 1 глави 2 розділу XI, що передбачає підозру у несанкціонованому втручанні в роботу засобу вимірювальної техніки (ЗВТ). Показання лічильника (ЗВТ) на дату складання акту становили: 26 717.06 куб.м (а.с.12).

Згідно з актом за №3033 про виявлені порушення від 01 квітня 2019 року представник АТ «Миколаївгаз» висловив сумніви щодо належної роботи газового лічильника типу Gallus 2000-U G4 зав.№00845165, встановленого в будинку АДРЕСА_1 . Покази лічильника на момент складання акту становили 26 727.06 куб.м. Перевірку проведено у зв`язку з наявністю ознак порушення конструкції лічильника, у тому числі справності лічильного механізму, або порушень в роботі лічильника. В описовій частині вищевказаного акту зазначено: сумніви щодо справжності пломби, зокрема пломби заводу-виробника (а.с.13).

З протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу вбачається, що відповідно до акту про порушення №1325 від 01 квітня 2019 року було демонтовано газовий лічильник типу Gallus G4 зав.№00845165 з показами 26 727.06 куб.м. Лічильник було встановлено по АДРЕСА_1 , споживач ОСОБА_1 . Підстава для складання акту: ознаки порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме підпункту 3 пункту 1 глави 2 розділу XI. Ініціатором проведення експертизи виступило ПАТ «Миколаївгаз» (а.с.14).

Актом №2863 демонтажу лічильника газу для проведення експертизи від 01 квітня 2019 року вбачається, що відповідно до акту про виявлені порушення №3033 від 01 квітня 2019 року, було демонтовано лічильник газу типу Gallus G4 зав.№00845165 з показаннями 26 727.06 куб.м. Лічильник був встановлений за адресою: АДРЕСА_1 , споживач ОСОБА_1 .

Відповідно до п.2 акту з метою запобігання зовнішньому втручанню до дня проведення експертизи представник АТ «Миколаївгаз» додатково опломбував вхідний та вихідний патрубки зазначеного лічильника, а також пакет, пломбами газопостачальної (газотранспортної) організації: вхідна №, вихідний №, пакет С48612211 (а.с.15).

З акту №230 експертизи лічильника газу, проведеної в присутності споживача та трьох фахівців АТ «Миколаївгаз», від 03 квітня 2019 року, вбачається, що була проведена експертиза лічильника газу типу Gallus G4 «Актаріс» 2003 року випуску, зав.№U00845165-УКР, з показаннями 26 727.06 куб.м, який було знято відповідно до акту №2863 від 01 квітня 2019 року.

Результати зовнішнього огляду лічильника газу:

п.1.1. цілісність заводської пломби та повірочного тавра:

на лічильнику встановлена фальсифікована пломба відбитки тавр на якій не відповідають заводським. Лічильник газу 2003 року виготовлення, а встановлена пломба має відбитки схожі на клейма якими пломбувалися лічильники починаючи з 2006 року;

п.1.2. цілісність відлікового механізму:

на відліковому механізмі пошкодження відсутні;

п.1.3. механічні пошкодження та інше:

на корпусі лічильника пошкодження відсутні.

З висновку комісії вбачається, що було виявлено доступ до відлікового механізму лічильника. За результатами повірки він визнаний непридатним до подальшого використання.

Наявні пояснення споживача ОСОБА_1 , що після встановлення даного лічильника з цією пломбою жодних змін пломби не здійснювалося, а доступу до лічильного механізму не було (а.с.16).

Відповідно до довідки про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 04 квітня 2019 року за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки Gallus G4 зав.№ U00845165 не відповідає вимогам Технічного регламенту. Підстави для визнання ЗВТ непридатним: за зовнішнім виглядом; за результатами визначення метрологічних характеристик (а.с.17).

З витягу з протоколу від 26 квітня 2019 року за №16 засідання постійно діючої робочої комісії по розгляду Актів про порушення фізичними особами споживачами природного газу вбачається, що комісією вирішено задовольнити Акт про порушення від 01 квітня 2019 року, складений стосовно ОСОБА_1 о/р, за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (а.с.18).

З акту-розрахунку необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості вбачається, що відповідно до рішення комісії було здійснено нарахування необлікованих об`ємів природного газу за період з 02 січня 2019 року по 31 березня 2019 року. Об`єм необлікованого газу становить 2 666.23 куб.м, вартість становить 25 788 грн. 04 коп. Нарахування в розрізі календарних місяців: з 02 січня 2019 року по 31 січня 2019 року 869.38 куб.м 9 143 грн. 23 коп.; з01 лютого 2019 року по 28 лютого 2019 року 898.36 куб.м 7 974 грн. 75 коп.; з 01 березня 2019 року по 31 березня 2019 року 898.49 куб.м 8 670 грн. 06 коп. (а.с.24).

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем (Кодекс ГРС), затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2494, Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року №619, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року №2496 (далі - Правила).

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

У ч.1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Статтею 13 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст.59 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.

Правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є несанкціонований відбір природного газу.

Відносини між газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1379/27824.

Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем несанкціонований відбір природного газу - це відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу.

За пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

За збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування (пункт 4 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем).

Експертиза засобу вимірювальної техніки/експертиза пломб це комплекс заходів, які здійснюються комісією з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом Оператора ГРМ, або суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», з метою отримання даних щодо відповідності засобу вимірювальної техніки/пломб параметрам, визначеним їх виробниками, умовам монтажу та експлуатації, їх цілісності чи відповідності метрологічним характеристикам, а також пересвідчення у відсутності інших ознак впливу на засіб вимірювальної техніки/пломбу, які можуть свідчити про втручання в засіб вимірювальної техніки/пломбу та викривлення результатів вимірювання.

Проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, врегульовано Положенням, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року №619 (далі - Положення №619).

Відповідно до п.3.3.3 Положення №619 після виконання робіт, зазначених у п.3.3.3.1 та п.3.3.3.2 цього Положення, проводиться його позачергова повірка згідно з ДСТУ 2708-99 «Метрологія. Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення».

Згідно з п.3.3.1 Положення №619 експертизу лічильника газу проводить комісія, яка призначається наказом по газопостачальній (газотранспортній) організації. До складу комісії повинні входити представники газопостачальної (газотранспортної) організації та територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології.

Споживач має право бути присутнім під час проведення експертизи лічильника газу. При неможливості бути присутнім під час проведення експертизи споживач має право дати письмову згоду на проведення експертизи без його присутності або у присутності уповноваженої ним іншої особи. У разі відсутності споживача або вповноваженої ним особи при проведенні експертизи (у визначених в акті про демонтаж лічильника газу місці, даті та часі) така експертиза проводиться без присутності споживача або вповноваженої ним особи (пункт 3.3.2 Положення № 619).

Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу у оператора газорозподільної системи (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, зокрема лічильника газу.

Згідно з пунктом 1 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо: 1) відповідності умовам експлуатації та узгодженій проектній документації чи умовам договору; 2) працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання; 3) відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб; 4) відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу; 5) перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання; 6) відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Пунктом 1 глави 10 розділу Х Кодексу газорозподільних систем передбачено, що якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень цієї глави.

У пункті 4 глави 10 розділу Х Кодексу газорозподільних систем визначено, що споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) зобов`язаний бути присутнім під час проведення експертизи.

За неможливості бути присутнім під час проведення експертизи споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) може дати письмову згоду у довільній формі на проведення експертизи без його присутності або у присутності уповноваженої ним іншої особи.

У разі неприбуття споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) та/або уповноваженої ним особи на експертизу проведення експертизи ЗВТ та/або пломби проводиться без його участі.

Абзацами 1, 3 пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодекс газорозподільних систем встановлено, що у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму не облікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 20 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції.

За правилами ст.ст.12,81 ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України).

За змістом ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст.129 Конституції України.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку, що АТ «Миколаївгаз» не довело належними і допустимими доказами факт несанкціонованого втручання у роботу газового лічильника, який був встановлений у будинку відповідачів.

Проаналізувавши зміст п.4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС, слід констатувати правильність висновку суду першої інстанції про те, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).

У постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі №509/4515/18 (провадження №61-4953св20) зроблено висновок, що: «згідно із підпунктом 37 пункту 4 глави 1 Кодексу ГРС для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу). При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ».

Зважаючи на зазначені обставини, АТ «Миколаївгаз» не доведено обставин, які б підтверджували можливість та факт вчинення відповідачами таких дій, які б призвели до пошкодження лічильника, що в подальшому призвело до його некоректної роботи, наслідки втручання в роботу ЗВТ з боку споживача не підтверджені ані за результатами проведення експертизи ЗВТ, ані жодними іншими наявними у справі доказами, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність порушення відповідачами договору постачання природного газу, які б спричинили несанкціоноване втручання споживача у роботу засобу вимірювальної техніки (лічильника) та викривлення даних обліку природного газу, зокрема, порушення обліку витрати природного газу комерційним вузлом.

Оскільки суд першої інстанції дійшов правильного висновку про спростування споживачем належними доказами наявності факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, то відсутні й підстави для покладання на відповідачів відповідальності у виді нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу.

Інші доводи, які наведені в апеляційній скарзі, зводяться до підстав позову та які були предметом дослідження в суді першої інстанції, яким суд надав відповідну правову оцінку з урахуванням всіх фактичних обставин справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, і з якою погоджується колегія суддів.

Колегія суддів враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони, хоча пункт 1 статті 6 і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент (рішення у справі «Ruiz Toriya v. Spaine», заява від 09 грудня 1994 року № 18390/91, § 29). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «HIRVISAARI v. FINLAND», заява від 27 вересня 2001 року № 49684/99, § 2).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків районного суду, а тому апеляційна скарга АТ «Миколаївгаз» на підставі ст.375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду, яке ухваленням з додержанням норм матеріального та процесуального права залишенню без змін.

За правилами п.п.«в» п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381,382 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» залишити без задоволення.

Рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 23 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Серебрякова

Судді: В.В. Коломієць

Н.В. Самчишина

Повний текст судового рішення

складено 18 вересня 2025 року