Єдиний унікальний номер 725/5910/25
Номер провадження 2/725/1930/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2025

Чернівецький районний суд міста Чернівців

в складі:

головуючого судді Скуляк І. А.

при секретарі Берекеля О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом.

Посилався на те, що 31 березня 2002 року між сторонами був укладений шлюб.

Під час шлюбу у них народились діти донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось, шлюбні відносин припинені, сторони проживають окремо.

Вказує, що діти проживають разом із батьком, мати проживає окремо, за іншою адресою.

Вважає, що їхній шлюб виявився невдалим, у них різні погляди на життя. Втрачено почуття любові один до одного, сім`я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, спільного господарства сторони не ведуть, а тому вони дійшли спільної згоди, щодо розірвання їхнього шлюбу, на даний момент між ними не існує спору про місце проживання та виховання спільних дітей, майнових спорів на даний момент між ними також немає.

Діти після припинення спільного проживання, проживають з батьком. Проживання з батьком відповідає інтересам дітей. Батько повністю фінансово утримує дітей, піклується про них.

У зв`язку з наведеним, просив шлюб між ними розірвати, неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишити на самостійному вихованню, утриманню та проживанню з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 та встановити факт, що батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В судове засідання сторони не з`явились.

Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив заяву задовольнити.

Від відповідачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, приймає визнання позову відповідачкою, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 31 березня 2002 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м. Чернівці, Україна, актовий запис № 327. (а.с. 33).

Під час даного шлюбу у сторін народились діти донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . /а.с. 8, 10/.

У постанові від 22 грудня 2021 року у справі №339/143/20 Верховний Суд визначив, що за загальним правилом за відсутності спору, щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами відсутній спір щодо місця проживання та порядку утримання їхніх спільних дітей. (а/с 31).

Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

За таких обставин, судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини.

Щодо вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої та малолітньої дітей необхідно для соціального забезпечення життєдіяльності сторін та їх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами досягнуто згоди щодо способу участі батьків у вихованні дітей, місця проживання та умов їх утримання, що підтверджується договором між батьками щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання та виховання дітей. /а.с. 31/.

Як встановлено судом, відповідачка ОСОБА_2 не заперечує щодо визначення місця проживання та виховання їх дітей із батьком ОСОБА_1 /а.с. 35/.

Між сторонами відсутній спір щодо місця проживання та виховання їх спільних дітей.

Позивач ОСОБА_1 офіційно працює та має стабільний фінансовий дохід. /а.с. 25/.

Згідно характеристики учня 2-В класу Чернівецького ліцею №13 ОСОБА_3 , батько дитини приділяє належну увагу його навчанню та вихованню і регулярно відвідує школу, активно цікавиться успіхами сина, співпрацює з класним керівником, що позитивно впливає на формування особистості Аміра та його навчальну мотивацію. /а.с. 18/.

Згідно характеристики учениці 10-А класу Чернівецького ліцею №3 медичного профілю ЧМР Аль ОСОБА_4 , батько ОСОБА_5 цікавиться навчанням дитини та активно бере участь в її вихованні. /а.с. 19/.

Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 20.06.2025 року незнятої чи непогашеної судимості не має. /а.с. 20/.

Відповідно до медичних довідок, при зверненні за медичною допомогою та на профілактичні огляди, протягом 2024-2025 років, дітей супроводжує батько ОСОБА_1 . Батько рекомендації лікаря виконує в повному обсязі. /а.с 22-23/.

Діти проживають разом з батьком, за адресою: АДРЕСА_1 . /а.с. 9, 11, 16-17, 24/.

Мати дітей проживає окремо від дітей за іншою адресою: АДРЕСА_2 . /а.с. 6/.

Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, ОСОБА_1 на «Д» обліку в КНП «Міська поліклініка №3» за місцем реєстрації не перебуває. На протязі 3-х років за медичною допомогою не звертався. /а.с. 21/.

Згідно нотаріально посвідченої заяви та письмових пояснень неповнолітньої ОСОБА_3 , 2010 року народження, остання повідомила, що постійно проживала та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з батьком ОСОБА_1 та молодшим братом ОСОБА_3 . Їх батько постійно за них піклується, допомагає в навчанні, купляє одяг та їжу, постійно гуляє з ними. Крім цього, постійно цікавиться їх особистими проблемами, навіть допомагає в їх вирішенні, окрім цього, завжди слідкує за їхнім з братом здоров`ям. Стверджує, що надалі хоче проживати разом з батьком. /а.с. 32/.

Крім того, факт одноособового утримання та виховання позивачем дітей підтверджується також й письмовими поясненнями людей, близьких до їхнього оточення. (а.с. 26-30а).

У суду не має підстав сумніватись в достовірності письмових доказів, а тому суд вважає що позивачем доведений факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , самостійно виховує та утримує малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За таких обставин, зважаючи на наявність договору щодо узгодженого сторонами місця проживання та порядку утримання їх спільної дитини ОСОБА_3 , 2018 року народження, згоди самої матері дитини /а.с. 35/, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, в частині розірвання шлюбу, залишення на самостійному вихованню, утриманню та проживанню з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та встановлення факту, що батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , самостійно виховує та утримує малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Щодо інших позовних вимог, то суд вважає, що в їх задоволенні слід відмовити, оскільки:

Згідно ч.3 ст.160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Таким чином, суд вважає, що в задоволенні позову, в частині залишення на самостійному вихованню, утриманню та проживанню з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та встановлення факту, що батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , слід відмовити, оскільки неповнолітня ОСОБА_3 , 2010 року народження, на момент ухвалення рішення, виповнилось 15-ть років, та остання, своєю нотаріальною заявою, визначила місце проживання з батьком, а отже, на думку суду, спір щодо даної позовної вимоги, відсутній.

Керуючись ст.ст. 109, 112,113, 114, 155-160, 161 СК України, ст.ст. 174, 293, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), який зареєстрований 31 березня 2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м. Чернівці, Україна, актовий запис № 327.

Малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишити на самостійному вихованню, утриманню та проживанню з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт, що батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , самостійно виховує та утримує малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1211грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки в апеляційному порядку повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Скуляк І. А.