Справа № 738/1296/25
№ провадження 2/738/442/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2025 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області в складі:

судді - Волошиної Н.В.,

з участю:

секретаря судового засідання Шугалій А.С.

учасників справи:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника третьої особи Гнип Л.Ф.

розглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Менська міська рада, про позбавлення батьківських прав, встановлення піклування та призначення піклувальника

В С Т А Н О В И В :

І. Зміст позовних вимог.

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Менська міська рада, в якій просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно його неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити над ОСОБА_4 опіку та призначити його (позивача) опікуном.

Позовна заява мотивована тим, що батьками неповнолітнього ОСОБА_4 є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .. Матір неповнолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а батько ОСОБА_3 не займається його вихованням та навчанням, не утримує його, не працює, зловживає спиртними напоями, тобто свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.Відповідач добровільно відмовився від батьківських обов`язків, про що написав заяву, яка посвідчена нотаріально, в якій просить позбавити його батьківських прав стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_4 .. Рішенням виконавчого комітету Менської міської ради № 103 від 28 травня 2025 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно його неповнолітнього сина ОСОБА_4 ..Фактично після смерті матері ОСОБА_5 вихованням та навчанням неповнолітнього ОСОБА_4 займається його старший брат ОСОБА_1 , який повністю його матеріально утримує. Позивач за станом здоров`я, матеріальним становищем та умовами проживання, а також ставленням до виховання, відповідає вимогам до піклувальника (опікуна), бажає бути піклувальником (опікуном) свого рідного брата ОСОБА_4 ..

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 17 червня 2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до підготовчого засідання на 27 червня 2025 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 27 червня 2025 року за клопотанням представника позивача підготовче засідання у справі відкладено на 11 серпня 2025 року.

Представником позивача в підготовчому засіданні було подано клопотання про зміну предмета позову, в якому вона просила позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав стосовно неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити над неповнолітнім ОСОБА_4 піклування та призначити його піклувальником ОСОБА_1 ..

Представником третьої особи під час підготовчого засідання були подані висновок Менської міської ради, як органу опіки та піклування, та подання про доцільність призначення ОСОБА_1 піклувальником над неповнолітнім ОСОБА_4 ..

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 11 серпня 2025 року заяву ОСОБА_1 про зміну предмета позову прийнято до розгляду, подальший розгляд справи постановлено здійснювати з урахуванням заяви позивача про зміну предмета позову.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 11 серпня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 21 серпня 2025 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 21 серпня 2025 року за клопотанням представника позивача судовий розгляд справи відкладено на 17 вересня 2025 року.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, пояснив, що останній рік він самостійно займається вихованням молодшого брата, оскільки їхня мати померла, сестра навчається у м. Харкові, форма навчання денна, а батько самоусунувся від виховання сина, хоча і раніше, коли була жива мати, також не займався вихованням дітей. Батько офіційно не працює, собі на життя заробляє підробітками у односельчан, але все, що заробить, пропиває. Його тижнями не буває дома, ночує у різних місцях, де прийдеться, в основному там, де розпиває спиртні напої. Приходить додому вже тоді, коли виходить із запою. Батько ніколи не цікавився навчанням та успіхами ОСОБА_6 . У цьому році ОСОБА_6 вступив на навчання до училища у м. Чернігові, але батько не поцікавився, куди вступив ОСОБА_6 , яку хоче здобути професію, де він проживає, чим харчується. ОСОБА_6 повністю перебуває на його (позивача) утриманні.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги свого довірителя, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив позбавити його батьківських прав стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , обізнаний з наслідками позбавлення його батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини. Відповідач пояснив, що він дійсно не цікавиться життям дітей, в тому числі і життям неповнолітнього сина ОСОБА_6 , не займається його вихованням та утриманням, і не бажає цим займатися, оскільки любить випивати і досить часто перебуває у стані «запою», який триває тижнями, в цей час він взагалі не проживає вдома, скитається по селу, ночує у своїх знайомих, з якими розпивають спиртні напої. Він пробував лікуватися від алкогольної залежності, але в нього нічого не вийшло. Навіть у ті дні, коли він тверезий, він майже не спілкується з сином, у них немає спільних тем для спілкування, він ніколи не цікавився, чим займається його син, а син ніколи про це йому не розповідав, вони ніколи не проводять разом вільний час, не заперечував, що не цікавився до якого навчального закладу вступив ОСОБА_6 , де проживає. Коштів на утримання дитини він не має, ОСОБА_6 повністю перебуває на утриманні старшого сина ОСОБА_7 , який опікується ним, допомагає йому, займається його вихованням. Він, як батько, нічого не може дати дитині і не хоче займатися його вихованням.

Представник третьої особи ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримала позовну заяву, просила її задовольнити, пояснила, що сім`я ОСОБА_9 не перебувала на обліку у службі у справах дітей Менської міської ради. Після смерті матері дітей, ОСОБА_1 звернувся із заявою про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , який є його батьком, стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_4 оскільки батько ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не працює, зловживає спиртними напоями, не утримує сина, не займається його вихованням та навчанням. Службою у справах дітей було встановлено, що фактично утриманням та вихованням неповнолітнього ОСОБА_4 займається його старший брат ОСОБА_10 . Під час обстеження умов проживання сім`ї, батько перебував у стані алкогольного сп`яніння, не заперечував, що вихованням його неповнолітнього сина займається старший син ОСОБА_7 . За повідомленням старости села, ОСОБА_3 зловживає спиртними напоями, вихованням дитини не займається, тижнями не буває дома, скитається по селу, свої обов`язки по вихованню дитини переклав на старшого сина. На засіданні з питань захисту прав дитини, відповідач підтвердив, що не він не виконує своїх батьківських обов`язків, виправлятись не може і не бажає, погодився з тим, щоб його позбавили батьківських прав.

Під час розгляду справи судом була заслухана думка неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , який зазначив, що він хоче, щоб батька позбавили батьківських прав стосовно нього, оскільки він не займається його вихованням та утриманням, батько ніколи не цікавився, чим він займається, які має вподобання, у нього з батьком немає спільних тем для спілкування, вони майже не спілкуються. Всіма питання, що стосувалися його вступу на навчання займався його старший брат, батько, навіть, не поцікавився, куди він хоче вступити на навчання, де буде проживати, і на даний час не цікавився. Він повністю перебуває на утриманні старшого брата. Батько ніде не працює, а всі гроші, які заробляє на підробітках у людей, пропиває. Вважає, що позбавлення батька батьківських прав та призначення його піклувальником старшого брата, буде більш відповідати його інтересам, оскільки він є неповнолітньою особою і його інтереси повинні представляти законні представники, а батько не бажає займатися будь-якими питаннями.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 03 грудня 2009 року (а.с.20).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 24).

Матеріалами справи документально підтверджено, що неповнолітній ОСОБА_4 зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_3 (а.с.12, 19, 23, 34).

ОСОБА_11 навчається на 3 курсі Харківського національного педагогічного університету ім. Г.С. Сковороди, форма навчання денна (а.с.59).

З довідки №23 від 06 червня 2025 року, наданої Киселівським закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Менської міської ради, вбачається, що на час видачі довідки ОСОБА_4 , 2009 року народження, був учнем 9 класу вказаного навчального закладу, вихованням, навчанням та матеріальним забезпеченням якого займається його старший брат ОСОБА_1 , який підтримує контакт з класним керівником та дирекцією шкоди з питань виховання та навчання свого брата ОСОБА_4 (а.с.32).

В акті обстеження умов проживання від 08 травня 2025 року зазначено, що ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 , разом з ним зареєстровані та проживають: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У будинку наявне газове опалення, побутова техніка, сім`я обробляє земельну ділянку, доход сім`ї у місяць зі слів ОСОБА_1 складає 12 000,00 грн.; неповнолітній ОСОБА_4 забезпечений окремим спальним місцем, одягом, взуттям, шкільним приладдям, є куточок для навчання та відпочинку. ОСОБА_11 навчається у Харківському педагогічному університеті, батько дітей ОСОБА_3 не працює, зловживає спиртними напоями, зі слів останнього, коли вживає спиртні напої може не бути вдома тижнями, у зв`язку з чим усім домашнім господарством займається його старший син ОСОБА_7 , який також займається вихованням та навчанням молодшого сина ОСОБА_6 . ОСОБА_6 у зв`язку з такою поведінкою ОСОБА_3 не сприймає його як батька, останній не є для нього авторитетом в сім`ї. За результатами бесіди і ставлення членів сім`ї комісією встановлено, що для дитини в сім`ї є умови для виховання та розвитку, неповнолітнього ОСОБА_4 виховує та утримує його старший брат ОСОБА_1 , батько дитини не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно його неповнолітнього сина ОСОБА_4 (а.с.33).

З довідки характеристики №499/5 від 04 червня 2025 року, наданої провідним спеціалістом ЦНАП ВРМ с. Киселівка Головач Л., вбачається, за час проживання в с. Киселівка ОСОБА_3 зарекомендував себе з посередньої сторони, в громадських місцях дисципліну не порушував, зауважень не мав, компроментуючих даних на нього в Киселівському окрузі відсутні (а.с.30).

Як вбачається із заяви ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , посвідченої приватним нотаріусом Корюківського районного нотаріального округу Ніколаєнком С.В. 18 квітня 2025 року та зареєстрованої в реєстрі за №996, останній добровільно, розуміючи значення своїх дій та правові наслідки, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно його неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.25).

Згідно з довідкою характеристикою №500/5 від 04 червня 2025 року,наданою провідним спеціалістом ЦНАП ВРМ с. Киселівка Головач Л., ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, в громадських місцях поводить себе культурно, дисципліну не порушує, зауважень та компроментуючих даних не має (а.с.31).

ОСОБА_1 має задовільний стан здоров`я, до кримінальної відповідальності не притягувався, що підтверджується Витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» та висновком про стан здоров`я.

Позивач ОСОБА_1 є матеріально забезпеченим, працює трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва у ФГ «Шанс-2006», з 16 квітня 2025 року до 31 травня 2025 року його дохід складає 18500 гривень, що підтверджується довідкою про доходи (а.с.29). За місцем роботи характеризується позитивно.

Рішенням виконавчого комітету Менської міської ради № 103 від 28 травня 2025 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.26).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Менської міської ради 28 травня 2025 року, орган опіки та піклування, дослідивши докази, встановив, що після смерті матері неповнолітнього ОСОБА_4 його батько ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не працює, зловживає спиртними напоями, не займається вихованням, навчанням та утриманням свого неповнолітнього сина ОСОБА_6 , батьківські обов`язки стосовно нього фактично здійснює його старший брат ОСОБА_1 .. На засіданні було заслухано пояснення присутнього ОСОБА_3 , який підтвердив факт не виконання ним батьківських обов`язків по відношенню до свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 та наголосив, що змінити свою поведінку не може та не бажає, думку неповнолітнього ОСОБА_4 , який не заперечував проти позбавлення батьківських прав його батька ОСОБА_3 .. З метою соціального захисту неповнолітнього ОСОБА_4 , орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3 стосовно його неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням виконавчого комітету Менської міської ради № 145 від 24 липня 2025 року затверджено висновок про доцільність призначення ОСОБА_1 піклувальником над неповнолітнім ОСОБА_4 (а.с.58).

Менською міською радою, як органом опіки та піклування, подано до суду подання про доцільність призначення ОСОБА_1 піклувальником над неповнолітнім ОСОБА_4 (а.с.60).

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані: піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч.1 ст.152 СК України).

При цьому, відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо вихованню дитини та/або за забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

У п. п.15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» дані роз`яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Врахування обставин, які підпадають під визначення дій особи, як «ухилення від виконання батьківських обов`язків», на думку суду, не вичерпуються наведеним вище переліком і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації.

Частинами 4 та 5 ст. 19 Сімейного кодексу України визначено, при розгляді судом спорів щодо позбавлення та поновлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Виходячи з встановлених обставин у справі, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками по вихованню дитини, самоусунувшись від виконання батьківських обов`язків, проживаючи разом з сином ОСОБА_6 не проявляє до нього належної турботи та уваги, не бере участі у його вихованні та утриманні, не цікавиться його життям та навчанням, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, про що написав заяву, яка посвідчена нотаріально, та підтвердив вказаний факт у судовому засіданні, і це все в сукупності свідчить про відсутність у нього інтересу до дитини та бажання виконувати покладені на нього законом батьківськи обов`язки.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення батька від виховання сина та приходить до висновку про позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

У відповідності до ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Частиною 4 статті 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Зі змісту ст. 18 Конвенції про права дитини вбачається, що батьки у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до положень статей 243, 244 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Відповідно до ст. 244 Сімейного Кодексу України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Відповідно до ст. 249 Сімейного Кодексу України опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування.

Таким чином, виходячи з норм цивільного та сімейного законодавства, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом із рідним братом ОСОБА_1 , який займається його вихованням, навчанням та утриманням, між ними склалися доброзичливі стосунки, ОСОБА_6 з повагою відноситься до старшого брата, довіряє йому, у них багато спільних інтересів, вони разом проводять вільний час, позивач опікується неповнолітнім братом, піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Неповнолітній ОСОБА_4 бажає, щоб старший брат був його піклувальником.

Інших осіб, які б виявили бажання бути піклувальником неповнолітнього ОСОБА_1 не встановлено. Із близьких родичів у ОСОБА_6 є рідна сестра ОСОБА_12 , але вона на даний час проживає окремо, навчається на 3 курсі Харківського національного педагогічного університету ім. Г.С. Сковороди, форма навчання денна, у зв`язку з чим позбавлена можливості виконувати обов`язки піклувальника (а.с.59).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не має жодних обмежень щодо призначення його піклувальником над неповнолітнім ОСОБА_4 , він матеріально забезпечений, працює, має щомісячний дохід, задовільний стан здоров`я, до кримінальної відповідальності не притягувався, а тому, враховуючи родинні відносини між ними, суд вважає можливим призначити ОСОБА_13 піклувальником над неповнолітнім ОСОБА_4 ..

Кеpуючись статтями 150-152, 155, 164-166, 244, 249 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», статтями 58, 60, 62 ЦК України, статтями 5, 12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Менська міська рада, про позбавлення батьківських прав, встановлення піклування та призначення піклувальника - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити над неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , піклування та призначити його піклувальником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач:

ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник позивача:

ОСОБА_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач:

ОСОБА_3 , місце та проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору:

Менська міська рада, місцезнаходження: вул. Героїв АТО, 6 м. Мена Чернігівська область, індекс 15600, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04061777.

Суддя Н.В. Волошина