Справа № 392/993/25
Провадження № 2/392/771/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого - судді Бадердінової А.В., секретар судового засідання Покуц І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мала Виска за правилами спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання, як дитини, яка продовжує навчання,

за участі: представника позивача адвоката Гирі А.В.,

представника відповідача адвоката Міхальової В.В.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання, як дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона ( ОСОБА_1 ) на даний час є студенткою денної форми навчання та продовжує навчання у Професійному училищі у місті Вроцлав (Польща), тому не має змоги працевлаштуватися, оскільки навчання вимагає повного залучення часу та зусиль, а режим і навантаження, притаманні денній формі навчання, об`єктивно унеможливлюють працевлаштування навіть на умовах часткової зайнятості. Тому, вона не має жодного постійного чи тимчасового джерела доходу, що підтверджується довідками про доходи за 2024 та 2025 роки. У зв`язку з цим вона перебуває на повному утриманні своєї матері ОСОБА_3 , яка незважаючи на всі обставини, продовжує забезпечувати її базові потреби, включаючи оплату житла, харчування, одягу, навчальних матеріалів, проїзду, медичних витрат тощо. При цьому, батько ОСОБА_2 не допомагає їй матеріально жодним чином, хоча має таку можливість, оскільки у нього у власності перебуває нерухоме та рухоме майно зокрема, вісім земельних ділянок загальною площею понад 30 гектарів, житловий будинок, квартира, автомобіль та мотоцикл, а також ним укладено договори оренди, які приносять стабільний дохід, що свідчить про його реальну майнову спроможність забезпечувати та утримувати (її) доньку, яка продовжує навчання. Крім того, відповідач офіційно працевлаштований у навчальному закладі, професійно - технічному училищі №16 м. Мала Виска, що забезпечує йому регулярний дохід. Посилаючись на позицію викладену у рішенні Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі №208/3075/16 зазначила, що обов`язок утримувати свою повнолітнього дочку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання покладається на обох батьків. В разі ухилення батьком від сплати аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати дитину, яка навчається, фактично буде перекладено винятково на матір, що вважає порушенням норм закону. Окрім того, зазначила, що відповідач, як батько не виявляє бажання спілкуватися з донькою та не цікавиться її життям, не допомагає фінансово.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 02.06.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

13.08.2025 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Міхальова В.В. подала відзив на позовну заяву.

19.08.2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гиря А.В. подала відповідь на відзив.

В судовому засіданні 16.09.2025 року протокольною ухвалою відзив на позовну заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Міхальової В.В. залишено без розгляду, у зв`язку з порушенням встановленого судом процесуального строку.

В судовому засіданні 16.09.2025 року у зв`язку із залишенням відзиву без розгляду, протокольною ухвалою відповідь на відзив представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гирі А.В. також залишено без розгляду.

В судовому засіданні 16.09.2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гиря А.В. зазначила, що позивач ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги відповідача, оскільки навчання займає повний день, а тому працевлаштуватися позивач змоги не має, стипендію не отримує та в Польщі має статус студента. На даний час, витрати позивача на проїзд, харчування, оренду квартири, купівлю підручників, одягу, здійснює лише матір, орієнтовний розмір витрат позивача в місяць складає 15000 грн. Вважає, що повнолітня дитина, яка продовжують навчання має право на отримання аліментів від батька у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років та не потребує доказування всіх складових в матеріальній допомозі, а стягнення аліментів прямо передбачено ст. ст. 199 - 200 СК України. Така її позиція узгоджується із практикою Верховного Суду України у подібних правовідносинах. Довідка від 03.06.2025 року має нотаріальний переклад та підтверджує факт навчання позивача в Польщі.

Зазначила, що в позивача наявні всі квитанції (купівля одягу, продукти харчування, проїзд) проте їх переклад вважає недоречним, оскільки одна довідка про переклад коштувала позивачу 1200 грн. Аліменти у розмірі частини всіх видів доходів відповідача необхідні позивачу, для нормального розвитку та здобуття освіти.

Окремо, на запитання представника позивача повідомила, що позивач ОСОБА_1 навчається на денній формі навчання, навчання є безкоштовним, будь яких пільг вона не має.

В судовому засіданні 16.09.2025 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Міхальова В.В. просила відмовити в повному обсязі у задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів. При цьому, не заперечувала, що відповідач є батьком ОСОБА_1 та що донька проживає разом з матір`ю в Польщі. Вважає, що позивач не довела потребу у матеріальній допомозі, що складається із вартості обладнання на навчання, вартості самого навчання, вартості підручників, проїзду до навчального закладу, оренда квартири, крім того, зазначила, що позивач не звільнена від доведеності обставин, таких як: досягнення повноліття, продовження навчання, потреба у матеріальній допомозі, наявність можливості відповідача сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини доходу (заробітку), та що саме такий розмір аліментів гарантовано покриватиме її потребу у матеріальній допомозі на період навчання. Зазначила, що у зв`язку з російським вторгненням на територію України, більшість громадян знаходиться в країні Польщі на соціальній дотації та отримують пільги. Тобто, позивач не надає всієї інформації, про свої джерела доходу на території Польщі. При цьому, надає відомості про не отримання нею будь яких доходів в Україні.

Надана позивачем довідка про її навчання не вказує, на витрати позивача, які вона несе у зв`язку з навчанням, спеціальність, яку має здобути та рівень освіти. У зв`язку з чим, вважає, що позивач не довела, всіх складових щодо потреби у матеріальній допомозі, а тому, у позові позивачу слід відмовити., при цьому посилалася на практику Верховного Суду України. Просила врахувати, суд що відповідач офіційно не працює, джерела доходів у нього відсутні, ствердження позивача, що відповідач офіційно працевлаштований та отримує офіційно доходи в Професійно технічному училищі №16 м. Мала Виска не відповідає дійсності, за вказаним місцем роботи ніколи не працював.

На запитання представника позивача, відповіла, що відповідач крім аліментів до 18 років, позивачці добровільно фінансово не допомагав, вони не спілкуються та йому не було відомо, що позивач навчається.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, разом з тим є такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Паліївською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області серії НОМЕР_1 , про що складено відповідний актовий запис № 05 від 10.11.2006 року.

Батьками дитини ОСОБА_1 в свідоцтві про народження зазначені: в графі батько " ОСОБА_2 " та в графі мати " ОСОБА_3 " (а.с.8).

Відповідно до копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягнула повноліття (а.с.7).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , яка проживає по АДРЕСА_1 , в 2024- 2025 навчальному році є ученицею 1-аз класу. Тривалість навчання в училищі 3 роки, що підтверджується довідкою про переклад з польської мови на українську №41 від 18.10.2024 року, виданої Професійним училищем №10 в м. Вроцлав (а.с.9).

Відповідно до нотаріально завіреного перекладу довідки від 03.06.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ученицею 2 аз класу технічного училища №1 та не отримує жодних фінансових пільг у школі (а.с.71-73).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору відповідь на запит в електронному вигляді від 22.05.2025 року за період з січня 2024 по грудень 2024 рік, з січня 2025 по березень 2025 рік в ОСОБА_1 відсутні нарахування (а.с.11).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0359, площею 4.402 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на праві власності належить ОСОБА_2 та перебуває в оренді СФГ «Гульдас» (а.с.13-15).

Земельна ділянка :02:000:0142, площею 5.3309 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на праві власності належить ОСОБА_2 та перебуває в оренді СФГ «Гульдас» (а.с.16-18).

Земельна ділянка :02:000:0145, площею 5.0263 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на праві власності належить ОСОБА_2 та перебуває в оренді СФГ «Гульдас» (а.с.19-21).

Земельна ділянка :02:000:0821, площею 5.3309 га, для городництва, що належить на праві власності Маловисківській міській раді, перебуває в оренді ОСОБА_2 (а.с.22-24).

Земельна ділянка :02:000:0800, площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, належить ОСОБА_2 та перебуває в оренді ОСОБА_5 (а.с.25-27).

Земельна ділянка :02:000:5612, площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, належить ОСОБА_2 та перебуває в оренді ОСОБА_5 (а.с.28-30).

Земельна ділянка :02:000:0358, площею 4.4221 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на праві власності належить ОСОБА_2 та перебуває в оренді ОСОБА_5 (а.с.31-33).

Земельна ділянка :02:000:0144, площею 5.0424 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на праві власності належить ОСОБА_2 (а.с.34-35).

Земельна ділянка :02:000:0143, площею 5,0424 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на праві власності належить ОСОБА_2 та перебуває в оренді СФГ «Гульдас» (а.с.36-39).

Відповідач ОСОБА_2 на праві приватної власності має житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , та квартиру в АДРЕСА_3 (а.с.45)

В судовому засіданні судом встановлено, та не заперечувалося учасниками, що відповідач сплачував позивачці аліменти/заборгованість по аліментах до досягнення нею вісімнадцяти років, згідно копій квитанцій, які були досліджені судом з урахуванням принципу загальності сторін.

Крім того, судом досліджено відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору у ОСОБА_2 за період з січня 2025 по червень 2025 року відсутня інформація щодо джерел/сум виплачених доходів та утриманих податків в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.

Окрім того, в судовому засіданні досліджено копії письмових пояснень ОСОБА_1 наданих нею в іншій справі, пов`язаній із замінною сторони виконавчого провадження №72645411 по аліментах з матері на дитину, в яких остання стверджувала, що батько ОСОБА_2 ні раніше, ні зараз не виявляє бажання спілкуватися з нею, не цікавиться її життям, та не допомагає їй матеріально жодним чином, хоча має таку можливість, оскільки має у власності 8 земельних ділянок загальною площею понад 30 гектарів, будинок, квартиру, автомобіль, працює, не має інших дітей.

Окремо зазначила, що мати не зважаючи на перебування за кордоном, здійснювала постійно матеріальну та моральну підтримку. Надсилала посилки з солодощами, грошові кошти для забезпечення повсякденних її потреб, харчування, одяг, шкільне приладдя та інші необхідні речі, повністю її забезпечувала та отримувала.

Вирішуючи даний позов суд застосовує такі норми права.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статями 198,199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Згідно зі статтею 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Стаття 201 СК України передбачає, що до правовідносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статті 191 цього Кодексу, в якій зазначено, що аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову.

Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Указане відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах: від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18), від 22 листопада 2018 року у справі № 592/2798/16-ц (провадження № 61-19463св18), від 05 червня 2019 року у справі № 754/866/18 (провадження № 61-7125св18, від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15.

Крім того, у постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів.

Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) дійшов висновку про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилається на те, що у зв`язку із навчанням вона потребує матеріальної допомоги відповідача, оскільки не отримує стипендії та повністю знаходиться на утриманні матері, при цьому, потребує також допомоги батька ОСОБА_2 .

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.1-3 ст. 89 ЦПК України).

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 досягла повноліття та проживає в Польщі в місті Вроцлав, разом з матір`ю, що відповідачем не заперечувалося.

Крім того, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 навчається в технічному училищі в місті Вроцлав. Термін навчання 3 роки. На денній формі навчання та не отримує жодних фінансових пільг у школі. Тобто на час розгляду даної справи судом позивачка продовжує навчання в технічному училищі м. Вроцлав (Польщі).

Щодо обґрунтування та доведеності позивачем потреби у зв`язку з навчанням матеріальної допомоги, суд виходить з такого.

Позивачка, навчається на безкоштовній основі в навчальному закладі, не отримує жодних фінансових пільг та потребує матеріальної допомоги для забезпечення соціально побутових потреб та потреб пов`язаних із навчанням (витрат на харчування, проїзд, оренда квартири, гуртожитку, придбання підручників, одягу, медичні потреби, тощо). А відтак, суд приходить до переконання, що факт потреби ОСОБА_1 у матеріальній допомозі є безумовним.

При цьому, суд враховує, що всупереч, принципу рівності прав та обов`язків батьків брати участь у матеріальних витратах утримання дитини, не залежно з ким проживає дитина, відповідач фактично переклав обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, винятково на матір дитини, що є порушенням норм Закону.

При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, судом, зокрема, враховано, що відповідач не довів, що за станом свого здоров`я він немає змоги сплачувати аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання, чи його матеріальне становище не дозволяє сплачувати аліменти, наявність на його утриманні інших дітей, непрацездатних, дружини, батьків, дочки, сина. При цьому, суд бере до уваги, що відповідач є власником земельних ділянок, які перебувають в оренді СФГ «Гульдас» та ОСОБА_5 (інформація актуальна станом на 23.05.2025 року), має нерухоме майно на праві приватної власності, зокрема будинок та квартиру, що в сукупності підтверджує можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання. При цьому, суд враховує, що відсутність офіційного працевлаштування відповідача не є визначальним критерієм для покладення обов`язку сплачувати аліменти.

Щодо доводів відповідача ОСОБА_2 про відсутність в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків за період січень-червень 2025 року, суд не бере до уваги, оскільки зазначені у наданій довідці відомості охоплюють лише період з січня по червень 2025 року, водночас як вбачається із довідок земельні ділянки ОСОБА_2 перебувають в орендні у СФГ «Гульдас» починаючи із 2014 року, що свідчить про сталість та виконання договірних відносин, яке включає в себе і сплату орендної плати.

Водночас, суд вважає, що позивачем не доведено перебування у власності відповідача транспортних засобів, марки КМЗ, модель Днепр та автомобіля марки ВАЗ, модель 21114-110-51, оскільки відомості надані позивачем, а саме звіт від 23.05.2025 року за результатами перевірки із системи «YOU CONTROL» містить інформацію актуальну станом на 18.02.2022 року. Також позивачем, не доведено, що відповідач офіційно працює у Професійно технічному училищі №16 та отримує заробітну плату.

Враховуючи вищевикладене, зазначені вимоги сімейного законодавства, при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд враховує інтереси повнолітньої доньки, для благополуччя та повноцінного розвитку якої необхідним є її забезпечення коштами для розвитку, беручи до уваги, принцип рівності прав та обов`язків батьків брати участь у матеріальній допомозі та які зобов`язанні утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання до досягнення нею двадцяти трьох років, суд доходить висновку, що з урахуванням вимог розумності та справедливості, обґрунтованим буде стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи стягнення з 26.05.2025 року, і до закінчення ОСОБА_1 навчання в Професійному училищі №1 м. Вроцлав, Польща, але не більше ніж до двадцяти трьох років, що відповідатиме за змістом висновкам викладених в постановах Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 310/1881/20 (провадження № 61-11448св21), від 27 лютого 2019 року у справі № 760/17457/16-ц (провадження № 61-34814св18) та від 04 грудня 2019 року у справі № 212/6120/18 (провадження № 61-16034св19).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58).

Окремо судом відзначається, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Частиною 1 ст. 191 СК України, передбачено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Право на утримання аліментів невід`ємно, пов`язане з навчанням, тому закінчення навчання припиняє право на утримання аліментів.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць.

Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1211,60 грн.

Представник позивача в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України зробила відповідну заяву про стягнення судових витрат з відповідача, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.180, 182, 191, 199, 200, СК України, ст.ст.12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26.05.2025 року і до закінчення ОСОБА_1 навчання в Професійному училищі №1 м. Вроцлав, Польща, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,60 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 18.09.2025 року.

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя Альона Володимирівна Бадердінова