Провадження № 2/185/1840/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 вересня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Преображенської К.О., позивача ОСОБА_1 , її представника адвоката Маньковського В.П., відповідача ОСОБА_2 , його представника адвоката Припіченко В.Ф. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини разом з матерію та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини разом з батьком

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 25.11.2024 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини разом з матерію.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що після фактичного припинення шлюбних відносин відповідач відмовився визнавати дитину своєю та надавати кошти на її утримання. Дитина декілька років фактично знаходилась на утриманні однієї матері. Відповідач з дитиною жодних відносин не мав, не спілкувався, не відвідував, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав та всіляко уникав спілкування з позивачем щодо долі дитини.

Рішенням суду від 16 березня 2021 року визнано ОСОБА_2 батьком дитини. Стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ( доходу ), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18 січня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Після зазначеного судового рішення відповідач, який раніше не визнавав дитину своєю та жодним чином не забезпечував її, не спілкувався та не переймався його потребами, його розвитком, змінив тактику та став занадто багато приділяти штучної уваги дитині, при чому це робить дедалі доволі агресивно. Він намагається ізолювати її від шкільного процесу дитини, часто та без попередження забирає дитину до себе додому, звідкіля син ОСОБА_4 повертається роздратований, немитий та інколи голодний. Відношення сина стало трохи прохолодніше. Позивач впевнена, це результат безпідставних наговорів відповідача. Після заяв відповідача про його наміри перевести сина в іншу школу, поселити у себе та стягнути з позивача аліменти на його утримання терпець урвався та вона вимушено звертається до суду із даною позовною заявою з метою унеможливити подальший негативний вплив відповідача на сина. Позивач вважає, що таким чином відповідач використовує дитину з метою створити їй неприємності та матеріальні проблеми.

ОСОБА_2 10.02.2025 року звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини разом з батьком.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що між сторонами склалися неприємні взаємовідносини, які ОСОБА_1 спотворює на сина з метою визнати до батька дитини неповагу та край ворожнече відношення, що негативно впливає на виховання дитини, формування його погляду на життя, навчання, поведінку та взаємовідносини з однолітками. Мати дитини висловлює на адресу дитини брудні слова, б`є дитину та спричиняє над нею психологічне насильство, щоб дитини не зустрічалася та не розмовляла з батьком. Ці обставини підтверджуються повідомленнями поліції від 16.01.202чр., 15.03.2024 р.,25.04.2024 р., міським центром соціальних служб від 02.04.2024 р., постановою про закриття кримінального провадження від 16.11.2024 р. і унеможливлюють проживання дитини разом з матір`ю.

Орган опіки та піклування звернувся до суду з письмовим висновком у якому зазначив, оскільки мати характеризується позитивно, створила умови для проживання, виховання та розвитку дитини, матеріально забезпечена, враховуючи вік дитини, орган опіки та піклування виконавчого комітету Павлоградської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник, кожен окремо, підтримали позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Проти зустрічного позову ОСОБА_2 заперечували пояснюючи тим, що ОСОБА_5 намагається уникнути таким чином обов`язку зі сплати аліментів.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник, кожен окремо, свій позов підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на викладені в ньому обставини. Позов ОСОБА_1 не визнали, просили суд відмовити в його задоволенні.

В судовому засіданні малолітній ОСОБА_6 пояснив, що бажає проживати з батьком тому, що у нього є пельмені, млинці, молоко сметана та огород, є шафа для одягу та для підручників. У матері поганий інтернет, треба підніматися на дванадцятий поверх, він цього не хоче.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає алкогольними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до Конвенції про права дитини 1989 року, яка була ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів, а також забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

За практикою ЄСПЛ врахування того, що слугує найкращим інтересам дитини, має вирішальне значення в кожній справі такого типу («Ельшольц проти Німеччини»). Наразі існує широкий консенсус на підтримку ідеї того, що в усіх рішеннях щодо дітей мають переважати їхні найкращі інтереси («Нойлінґер і Шурук проти Швейцарії»). При визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два фактори: по-перше, збереження її зв`язків з сім`єю, окрім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або явно дисфункціональна і по-друге, забезпечення її розвитку в безпечному, надійному і стабільному середовищі та в середовищі, що не є дисфункціональним («Мамчур проти України»).

Судом встановлено, що батьки малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в шлюбі не перебувають, разом не проживають, спільного господарства не ведуть.

Батьки забезпечені житлом у якому є місце для проживання та розвитку дитини. Але мати проживає одна з дитиною, квартира має всі необхідні умови для комфортного проживання, навчання та розвідку дитини.

Батько дитини проживає у приватному секторі. Разом з ним проживає його мати, яка досягла похилого віку, вона фактично (зі слів відповідача) не рухається самостійно.

Батьки працюють мають заробітну плату, за станом можуть виконувати обов`язки по вихованню дитини.

Обидва батьки піклуються про дитину, займаються її вихованням та утриманням. Дитина любить обох батьків і має до них прив`язаність.

Суд звертає увагу на те, що дитина навчається у учбовому закладі, якій знаходиться неподалік від будинку у якому проживає мати, батько проживає на іншому кінці міста, що значно утруднить щоденне відвідування дитиною учбового закладу.

Крім того, лікувальний заклад, якій відвідує дитина також знаходиться в районі проживання матері.

Дитина з першого класу відвідує дану школу, у неї склалися взаємовідносини з однокласниками та вчителями. Дитину знає та лікує сімейний дитячий лікар. В будинку де проживає дитина з народження, у неї є друзі однолітки, тобто склалися відповідні соціальні зв`язки.

В судовому засіданні не підтвердилися посилання ОСОБА_2 на те, що ОСОБА_1 висловлює на адресу дитини брудні слова, б`є дитину та спричиняє над нею психологічне насильство, щоб дитина не зустрічалася та не розмовляла з батьком.

Суду не надано жодного доказу, яким би підтверджувалися вказані звинувачення.

Суд звертає увагу на те, що повідомлення поліції, на які посилається ОСОБА_2 , постанова про закриття кримінального провадження, не встановлюють вини ОСОБА_1 , а тільки підтверджують факт звернення ОСОБА_2 до поліції.

Приймаючи до уваги зазначені обставини суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити, визнавши місцем проживання дитини місце проживання матері.

В задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на судовий збір в сумі 1211.20 гривень. Витрати ОСОБА_2 на судовий збір, залишити за ОСОБА_2 .

Керуючись ст.76,81,263,264,265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини разом з матерію задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матерію ОСОБА_1 за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на судовий збір в сумі 1211.20 гривень.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини разом з батьком відмовити.

Витрати на судовий збір залишити за ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 24 вересня 2025 року.

Суддя: В. О. Головін