Справа № 715/1857/25
Провадження № 2/715/598/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року с. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:

судді Цуркана В.В.

секретар судового засідання Майщук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Глибока в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа- орган опіки та піклування Карапчівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вказавши в позові, що між ним та відповідачкою 15 жовтня 1995 року у виконавчому комітеті Карапчівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя, на роль кожного з них в сімейних стосунках, що призводить до непорозумінь та частих сварок, що в результаті призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Вказує на те, що відповідачка не приймає участі в утриманні спільного сина. Зазначає, що він утримував спільного сина до припинення шлюбних відносин з відповідачкою, оскільки вона за станом здоров`я не мала змоги працювати, а тому з 2022 року він самостійно утримує та виховує спільного сина. Вважає, що сім`я розпалася остаточно, шлюб існує формально та примирення між ними неможливе. Просить суд шлюб розірвати, а також після розірвання шлюбу залишити спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживати разом із ним на його самостійному вихованні та утриманні.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, згідно якої підтверджує обставини викладені в позовній заяві та не заперечує проти розірвання шлюбу. Вказує на те, що вона є інвалідом 2 групи з дитинства, спільний син дійсно проживає із батьком, вона з ним часто спілкується у телефонному режимі, а також син часто її провідує, а тому вона не заперечує щодо залишення спільного сина проживати із батьком.

Третя особа орган опіки та піклування Карапчівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області на судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Так, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 вбачається, що 15 жовтня 1995 року у виконавчому комітеті Карапчівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 25. Прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_5 .

Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Згідно довідки Йорданештської гімназії Карапчівської сільської ради від 13.06.2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у 7-му класі вказаної гімназії та проживає з батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З довідки Карапчівської сільської ради від 13.06.2025р. за №711 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 проживає без реєстрації за АДРЕСА_1 та до складу його сімьї входить син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім цього, судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені та причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки.

Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

При таких обставинах суд дійшов висновку, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, сім`я розпалавсь остаточно i шлюб необхідно розірвати, оскільки його збереження суперечить інтересам сторін.

Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дитини разом з батьком на його самостійному утриманні та вихованні, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

У статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Згідно з частинами першою, другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову про визначення місця проживання дочки разом із батьком, оскільки позивач не довів, що його права порушені, а відповідно до вимог частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 15 ЦК України до суду особа має право звернутися, якщо її права порушені, невизнані або оспорюються. Жодну із цих дій відповідач не вчиняла.

Суд враховує, що ще до звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом сторони, які проживають окремо, фактично дійшли згоди про те, що син проживатиме разом із батьком про що позивач вказує у позовній заяві, а також це підтверджено відповідачем, яка підтвердила в своїй заяві, що син проживає з батьком і вона проти цього не заперечує.

Крім того, судом було залучено орган опіки і піклування Карапчівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області до участі в справі, проте їх представник в судове засідання не з`явився, а також суду не було надано жодного висновку з заперечнним щодо проживання дитини разом з батьком.

Суд звертає увагу, що цей спір щодо місця проживання дитини був ініційований батьком, з яким дитина і так фактично проживає і продовжує проживати. Мати дитини не вимагала та не вимагає зміни місця проживання дочки, а у справі відсутні докази того, що батько дитини забороняє матері бачитися з дитиною.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що ОСОБА_1 не довів, що на час звернення до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, яка фактично проживала і проживає разом із ним, порушені його права.

Схожих висновків у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постановах від 10 липня 2024 року у справі № 127/16211/23 (провадження № 61-1964св24) та від 10 грудня 2024 року у справі № 299/8679/23 (провадження: 61-14033ск24).

З огляду на викладене у задоволенні позовної вимоги про визначення місця проживання дитини слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4-13, 19, 76-81 ,89, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 15 жовтня 1995 року у виконавочому комітеті Карапчівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 25 розірвати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення виготовлено 19.09.2025 року.

СУДДЯ: