РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року Солом`янський районний суд міста Києва

у складі:

головуючого судді - Букіної О.М.,

при секретарі - Черчукан В.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача- ОСОБА_2 ,

представника відповідача- ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поділ майна подружжя.

Свої вимоги мотивував тим, що 01 вересня 2015 року, було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 01 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис №908).

Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей.

Рішенням Солом`янського районного суду від 06.01.2023 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , розірвано.

У період шлюбу, 23.06.2017 позивачем було придбано квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 .

Позивач вказує, що вказані квартири були придбані за власні кошти позивача, який працював за кордоном та повністю утримував сім`ю. Для купівлі вище вказаних квартир було взято в борг кошти в розмірі 1 200 000 грн 00 коп у ОСОБА_5 та 1 000 000 грн 00 коп у ОСОБА_6 , які фактично позивачем повернуті після продажу особистої нерухомості, Одеській області за 497 490,00 грн та земельної ділянки в Одеській області за 49 900 грн 00 коп, з грошей зароблених під час роботи закордоном.

Позивач посилається, що вказане вище майно набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали особисто ОСОБА_4 .

В зв`язку з цим фактом вказані квартири були оформлена на позивача, а не на ОСОБА_2 колишню дружину, чи на обох в рівних частках.

Протягом 5 років з моменту придбання житлових квартир ОСОБА_2 не ставала питання про оформлення частки квартири на неї,що на думку позивача свідчить про те, що відповідач не заперечувала щодо правового режиму даного майна.

А отже, вважає,що квартира в АДРЕСА_3 та квартира в АДРЕСА_4 належить позивачу на праві особистої приватної власності.

Також, у шлюбі було придбано автомобіль Tesla Model 3, д/н НОМЕР_1 , чорний колір, VIN НОМЕР_2 , який зареєстрований на відповідача.

Вказує, що автомобіль також був куплений за кошти зароблені позивачем під час відряджень закордон.

Посилаючись на викладене вище, позивач просить:

1.Визнати квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 особистою приватною власністю ОСОБА_4 .

2.Визнати квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 особистою приватною власністю ОСОБА_4 .

3.Визнати автомобіль Tesla Model 3 ДНЗ НОМЕР_1 , чорний колір, VIN НОМЕР_2 , як спільна сумісна власність ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

4.Зобов`язати ОСОБА_2 відшкодувати на користь ОСОБА_4 половину ринкової вартості автомобіля Tesla Model 3, д/н НОМЕР_1 , чорний колір, VIN НОМЕР_2 .

10.10.2023 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19.10.2023 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

28.03.2024 представником позивача подано клопотання про слухання справи у загально позовному провадженні.

Ухвалою суду від 24.06.2025 змінено порядок розгляду справи т та здійснено перехід на розгляд справи за правила загального позовного провадження та справу призначено у підготовче судове засідання на 24.09.2024 о 10-30 год.

23.10.2024 представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог, згядно якої в порядку поділу спільного майна подружжя просить:

-визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 та автомобіль Tesla Model 3, д/н НОМЕР_1 , чорний колір, VIN НОМЕР_2 ;

-визнати за ОСОБА_4 право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 ;

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості частини вартості транспортного засобу та вартості нерухомого майна, що становить 2 216 012,00 грн.

04.12.2024 відповідачем подано відзив на позов в якому остання заперечувала проти позову посилаючись на необхідність поділу майна подружжя в рівних частках за кожним..

30.12.2024 представником позивача подано відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 04.02.2025 по справі закінчено підготовче судове засідання та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 14.04.2025 о 11.30 год.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач та її представник проти позову заперечували частково.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, врахувавши доводи сторін, суд приходить до наступного.

01 вересня 2015 року, було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 01 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис №908).

Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, 23.06.2017 позивачем було придбано квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 , які оформлені на позивача, а 19.03.2020 відповідачем було придбано автомобіль Tesla Model 3, д/н НОМЕР_1 , чорний колір, VIN НОМЕР_2 , який зареєстровано за відповідачем (14-17, 52-53).

Рішенням Солом`янського районного суду від 06.01.2023 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , розірвано.

Правовий режим спільної сумісно власності подружжя визначається нормами Сімейного кодексу України.

Так, за правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, воно вважається таким, що належить подружжю. Якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім`я одного з подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна.

Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Згідно із частинами другою та третьою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Аналізуючи матеріали справи та відповідність їх нормам матеріального права, суд вважає встановленим, що у період шлюбу сторонами, як подружжям було придбано майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, а саме: квартира АДРЕСА_5 та АДРЕСА_2 та автомобіль Tesla Model 3, д/н НОМЕР_1 .

Доказів того, що вказане вище майно є особистою приватною власністю позивача чи відповідача, суду не надано.

Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

За вказаних вище обставин, суд вважає, що в порядку поділу як спільного майна набутим сторонами у шлюбі підлягає квартира АДРЕСА_5 та АДРЕСА_2 , а також автомобіль Tesla Model 3, д/н НОМЕР_1 .

Вирішуючи питання щодо дійсної (ринкової) вартості спірного майна, суд виходить з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що згідно Звіту про оцінку майна №07.09.2023/1 від 07.09.2023 ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 становить 6 050 657,00 грн.

Згідно Звіту про оцінку №07.09.2023/2 від 07.09.2023 ринкова вартість квартири АДРЕСА_2 становить 4 291 345,00 грн.

Згідно Звіту про оцінку майна ТЗ від 30.08.2023 ринкова оцінка автомобіля Tesla Model 3, д/н НОМЕР_1 становить 913 400,00 грн.

Загальна вартість вказаного вище майна становить 11 255 402 ,00 грн.

Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доказів на спростування вказаної вище ринкової оцінки майна за вказаними вище Звітами, відповідачем не надано.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 за №11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 -72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Оцінюючи докази в їх сукупності та враховуючи той факт, що суд при поділі майна подружжя враховує вартість майна на момент винесення рішення та за відсутністю інших доказів щодо відповідної оцінки майна, суд дійшов висновку про використання під час поділу майна ринкової вартості, яка визначена Звітом №07.09.2023/1 від 07.09.2023, Звітом №07.09.2023/2 від 07.09.2023 та Звіту про оцінку майна ТЗ від 30.08.2023.

За вказаних вище обставин, суд приймає їх в якості належних та допустимих доказів при визначенні ринкової вартості майна подружжя під час ухвалення рішення у даній справі.

Як встановлено вище судом, що дійсна (ринкова) вартість квартири АДРЕСА_1 становить 6 050 657,00 грн;

дійсна (ринкова) вартість квартири АДРЕСА_2 становить 4 291 345,00 грн;

дійсна (ринкова) вартість автомобіля Tesla Model 3, д/н НОМЕР_1 становить 913 400,00 грн.

Загальна вартість спільного сумісного майна подружжя складає 11 255 402,00 грн.

Тобто, частка кожного з подружжя складає 5 627 701,00 грн.

У своїй заяві про зменшення позовних вимог позивач просив розділити спільне сумісне майно подружжя шляхом визнання за позивачем право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , а за відповідачем визнати право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 та автомобіль Tesla Model 3, д/н НОМЕР_1 , чорний колір, VIN НОМЕР_2 з подальшим стягненням з останньої грошової компенсації у розмірі 2 216 012,00 грн.

Як свідчать матеріали справи відповідач разом з дітьми проживає у квартирі АДРЕСА_1 та у її користуванні перебуває автомобіль Tesla Model 3, д/н НОМЕР_1 , а тому суд вважає, що у порядку поділу майна подружжя відповідачу має бути виділено у власність вказане майно.

У той же час, позивачу у порядку поділу спільного майна подружжя має бути у виділено у особисту приватну власність квартиру АДРЕСА_2 .

Вказаний порядок поділу майна узгоджується з заявленими позовними вимогами позивача, при цьому відповідачем у судовому засіданні визнано, що остання не заперечує щодо виділу їй спільного майна подружжя, проте з виплатою грошової компенсації у іншому розмірі, ніж заявлено позивачем посилаючись на помилковість її визначення позивачем.

Таким чином, з урахуванням доводів наданих у судовому засіданні, суд вважає, що відповідачем не оспорюється порядок поділу спільного майна подружжя з виділенням відповідачу конкретного майна, що заявлено у позові.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що заявлені вимоги позивача про поділ майна подружжя підлягають задоволенню.

Таким чином, у зв`язку з виділенням у власність позивача квартири АДРЕСА_2 частка у спільному майні подружжя позивача складає 4 291 345,00 грн.

У зв`язку з виділенням у власність відповідачу квартири АДРЕСА_1 та автомобіля Tesla Model 3, д/н НОМЕР_1 частка у спільному майні подружжя відповідача складає 6 964 057,00 грн ( 6 050 657,00 грн+913 400,00 грн=6 964 057,00 грн).

При цьому, враховуючи принцип рівності часток та вказаний вище поділ майна, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію вартості частки у спільному майні подружжя, що становить 1 336 356,00 грн (6 964 057,00 грн-5 627 701,00 грн = 1 336 356, 00 грн).

У судому засіданні відповідач та її представник не заперечували щодо виплати вказаної вище грошової компенсації позивачу у справі, як обґрунтованої.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що позов в цій частині заявлених вимог є обґрунтований частково, а тому підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору пропорційно задоволеному позову у розмірі 5 627,70 грн.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007, ст.ст.368,372 ЦК України, ст.ст.60, 61, 69-71 СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 259,263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, задовольнити частково.

У порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль Tesla Model 3, д/н НОМЕР_1 , чорного коліру VIN НОМЕР_2 , 2019 року випуску.

У порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , ІПН: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_6 , ІПН: НОМЕР_4 ) грошову компенсацію вартості частки спільного майна подружжя у розмірі 1 336 356,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , ІПН: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_6 , ІПН: НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 5 627,70 грн.

В іншій частині поданного позову, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 17.09.2025.

Суддя О.М. Букіна