Житомирський апеляційний суд
Справа №935/619/25 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О.
Категорія 36 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Павицької Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) у м. Житомирі

цивільну справу №935/619/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за фактично спожиту електричну енергію

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирська обласна енергопостачальна компанія»

на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 21 березня 2025 року, яка постановлена під головуванням судді Василенка Р.О. у м. Коростишеві,

в с т а н о в и в:

У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомирська обласна енергопостачальна компанія» (далі - ТзОВ «ЖОЕК») звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь заявника заборгованості за фактично спожиту електричну енергію в сумі 5 376,17 грн.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 21 березня 2025 року у видачі судового наказу відмовлено.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ТзОВ «ЖОЕК» подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що за положеннями п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема, ст.257 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, строки позовної давності розраховуються з урахуванням заходів щодо запобігання виникненню, поширенню і розповсюдженню епідемій, пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19) відповідно до приписів Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-IX від 30 березня 2020 року. Постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №211 від 11 березня 2020 року (зі змінами та доповненнями) та постановою КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №1236 від 09 грудня 2020 року (зі змінами та доповненнями) карантин встановлено з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року на всій території України. Крім того, пунктом 19 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені, зокрема, ст.257 ЦК України, продовжуються на строк його дії. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні було введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України» «Про введення воєнного стану в Україні», який триває досі. Заява про видачу судового наказу надійшла до суду першої інстанції 13 березня 2025 року. Вимоги про стягнення заборгованості не виходять за межі трирічного строку позовної давності, встановленого ст.257 ЦК України, а за таких обставин суд першої інстанції помилково відмовив у видачі судового наказу, пославшись на положення п.5 частини першої ст.165 ЦПК України.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. За змістом частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив із того, що ст.257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки, а з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, оскільки заявник просить стягнути заборгованість за фактично спожиту електричну енергію за період із травня 2020 року по лютий 2025 року.

Колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції з таких мотивів.

Відповідно до ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

У ст.161 ЦПК України наведений вичерпний перелік підстав, за якими може бути виданий судовий наказ, а саме: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Отже, відповідно до положень п.3 частини першої ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з п.5 частини першої ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Наявність обставин, які вказують на перевищення позовної давності, що є підставою для відмови у видачі судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із обґрунтованості заявленої вимоги і документів, доданих до заяви.

Із заяви про видачу судового наказу вбачається, що 25 листопада 2021 року ТзОВ «ЖОЕК» та ОСОБА_1 уклали договір про надання послуг про постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник просить видати судовий наказ про стягнення заборгованості за фактичну спожиту електричну енергію в сумі 5 376,17 грн, що утворилася за період із травня 2020 року по лютий 2025 року.

Згідно з ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався.

Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.

Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).

Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.ст.257,258,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

У пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року №540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. Всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину в зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Зазначені зміні вступили в силу з 02 квітня 2020 року.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2» в Україні був встановлений карантин із 12 березня 2020 року, який діяв до 30 червня 2023 року.

За таких обставин, строк позовної давності було продовжено на період дії карантину.

Разом з тим, Законом України від 15 березня 2022 року №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм та період дії воєнного стану» доповнено, серед іншого, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, в якому пунктом 19 визначено, що в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст.ст.257-259,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Окрім того, відповідно до п.19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

У зв`язку з викладеним, починаючи з дня набрання чинності Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX, тобто з 02 квітня 2020 року діє положення про продовження строків позовної давності на період дії карантину та воєнного стану в Україні.

Звернувшись до суду із заявою, ТзОВ «ЖОЕК» просить видати наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за електричну енергію в сумі 5 376,17 грн за період із травня 2020 року по лютий 2025 року, тобто у межах строку позовної давності.

Підсумовуючи викладене вище, вимоги про стягнення заборгованості не виходять за межі трирічного строку позовної давності, встановленого ст.257 ЦК України, а за таких обставин суд першої інстанції помилково відмовив у видачі судового наказу, пославшись на положення п.5 частини першої ст.165 ЦПК України.

Відповідно до пункту 4 частини першої ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки ухвала суду першої інстанції перешкоджає подальшому провадженню у справі, то на підставі ст.379 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа підлягає направленню для продовження розгляду до Коростишівського районного суду Житомирської області.

Керуючись ст.ст.259,367-368,374,379,381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирська обласна енергопостачальна компанія» задовольнити.

Ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 21 березня 2025 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча Судді: