УХВАЛА

про закриття провадження у справі

15.09.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючого судді Біднини О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у виді збитків, завданих недоотриманням як непрацюючим та проживаючим на радіоактивно забрудненій території пенсіонерам підвищення до пенсії, передбаченого ст. 39 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, як величини оплати праці за період з 01.04.2024 по 30.11.2024 у сумі 102400 грн. В обґрунтування вимог вказано, що з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 17.07.2018 у справі №6-р/2018, у неї як у непрацюючого пенсіонера та проживаючого на радіоактивно забрудненій території, віднесеної до зони гарантованого добровільного відселення, виникло право на отримання щомісячного підвищення до пенсії, передбачене ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з липня 2018 року зобов`язане здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1 року №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік). Позивач вказує, що фактичну виплату вказаного підвищення до пенсії розпочато, однак у неналежних розмірах. Внаслідок протиправної бездіяльності, вираженої у несвоєчасному та неналежні нарахуванні та виплаті додаткової пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому на території радіоактивного забруднення, передбаченої ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з квітня по вересень 2024 року щомісячно фактично недоотримано по 12800 грн. додаткової пенсії, що в загальному склало у розмірі 102400 грн., чим завдано майнової шкоди на вказану суму. ОСОБА_1 зазначає, що не здійснення виплати належної грошової суми є порушенням права приватної власності та підлягає захисту шляхом стягнення завданої органом влади шкоди. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, посилаючись на ст.ст. 22, 1166, 1173 ЦК України позивач просить стягнути матеріальну шкоду у виді збитків в розмірі 102400 грн.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 07.11.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

05.12.2024 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого останній позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні за безпідставністю (а.с. 26-28). Представник зазначив, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 05.02.2021 у справі №240/7183/20 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 17 липня 2018 року нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік). На виконання вищевказаного рішення ГУ ПФУ в Житомирській області проведено перерахунок підвищення до пенсії. Розмір пенсії на даний час становить 10340,35 грн., в тому числі 3200 грн. підвищення за проживання на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному на виконання рішення суду. З 01.03.2024 виплата пенсії здійснюється у розмірі визначеному на виконання рішення суду. Представник відповідача вказує розрахунок пенсійних виплат та відповідних від них сум пенсії належить до виключних повноважень Головного управління, а не позивача. До відзиву на позовну заяву додано копію розрахунку суми, що підлягає виплаті по пенсійній справі 69 ОСОБА_1 на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду по справі №240/7183/20 від 05.02.2021 щодо нарахування та виплати підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 17.07.2018 по 29.02.2024, сума доплати становить 392664,90 грн.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

З урахуванням викладеного, відсутності правових підстав для призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За загальним правилом у порядку цивільного судочинства суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, те, що за своєю правовою природою вони стосуються приватноправових відносин і містять наявність спору щодо порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є фізична особа.

У пункті 1 частини 1 статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб`єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Відповідно до частини третьої статті 152 Конституції України матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку.

Предметом спору у даній справі є стягнення матеріальної шкоди, завданої недоотримання відповідачем підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 757/63985/16 сформульовано висновок про те, що спори щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання соціальних виплат, є публічно-правовими, виникли з публічно-правових відносин за участю органу державної влади як суб`єкта владних повноважень, тому повинні розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Схожі за своєю суттю висновки та підходи до вирішення питання юрисдикції застосувала Велика Палата Верховного Суду в справах №0520/17342/18 (постанова від 09 лютого 2021 року), №0686/23445/17 (постанова від 05 червня 2019 року).

Отже, встановлено, що предметом спору є майнова шкода у вигляді недоотриманої пенсії, передбаченої статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідачем за такими вимогами є Держава України в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області - суб`єкт владних повноважень, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, тобто уповноважений здійснювати нарахування і виплату пенсії позивачу.

Тобто за вказаною позовною вимогою стосовно недоотриманої пенсії, яку позивач визначила як матеріальна шкода, між сторонами виник публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій з приводу нарахування та виплати пенсії позивачу, а отже, такий спір повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Подібна за змістом правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постановах від 28.06.2023 р. у справі № 295/16527/21, від 12.04.2023 року у справі № 757/60260/19, від 07.06.2023 року у справі № 295/2356/22, яка є послідовною і незмінною.

Подібний правовий висновок щодо юрисдикції спору викладено у постанові Верховного Суду від 04 липня 2023 року у справі № 638/12854/21, котрий повинен враховуватись судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин згідно з вимогами ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Суд зауважує, що під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Крім цього, у постанові від 04 березня 2020 року у справі № 757/63985/16 (провадження № 14-556цс19) Велика Палата Верховного Суду виклала правовий висновок, що суди помилково визначили предметну юрисдикцію спору, розглянувши справу в порядку цивільного судочинства, оскільки не врахували, що спір щодо недоотриманої суми пенсії є публічно-правовим, виник з публічно-правових відносин за участю органу державної влади як суб`єкта владних повноважень, тому повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, наведені обставини вказують на наявність підстав для закриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд роз`яснює позивачу, що розгляд справи за пред`явленим нею позовом віднесено до юрисдикції Житомирського окружного адміністративного суду.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Окремо судом звернуто увагу, що позивач вказуючи, що даний спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства посилається на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 року у справі 240/20265/24, якою відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за її позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, стягнення коштів, роз`яснено, що спір підлягає розгляду місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства. Однак, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2025 року ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 року скасовано, справу направлено до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 141, 255, 256, 263-265, 279, 352, 354 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі №295/16706/24 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення матеріальної шкодина підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 261 ЦПК України.

Суддя: О.В. Біднина