справа № 362/2002/23
провадження № 2/362/172/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.25 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поповича О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кострубіцької Т.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Учасники справи, які взяли участь у судовому розгляді:

позивач ОСОБА_1 ;

представник позивача адвокат Шумило Н.М.;

представник відповідача адвокат Романюк М.В.

Суд установив:

Суть спору

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач), в якому просить зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у здійсненні права володіння та користування ОСОБА_1 належною йому на праві власності земельною ділянкою площею 0,1000 га для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:003:0031, шляхом знесення (демонтажу) самовільно збудованого паркану на вказаній земельній ділянці та демонтажу каналізаційних люків і вигрібної ями.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що поставлений відповідачем протиправно паркан та каналізаційні люки на земельній ділянці позивача, перешкоджають йому у вільному та безперешкодно володінні та користуванні земельною ділянкою. На усні вимоги виправити вказані порушення відповідач не реагує. Посилаючись на відповідні положення земельного законодавства, позивач просить усунути перешкоди в користуванні належною йому земельною ділянкою.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 , вказана земельна ділянка не зареєстрована. Крім того, вказує, що спірна земельна ділянка знаходилася у користуванні матері відповідача, зведений паркан та каналізаційні люки побудовані позивачем значно раніше ніж позивач почав оформлювати право власності на таку земельну ділянку.

Процедура

Ухвалою від 06 квітня 2023 року суд відкрив провадження по цивільній справі в загальному порядку.

Ухвалою від 28 вересня 2023 року суд призначив у справі судову земельно-технічну експертизу та зупинив провадження у справі.

У березні 2025 року до суду надійшов відповідний висновок експертів.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 11 березня 2025 року справу передано для розгляду судді Поповичу О.В.

Ухвалою від 24 березня 2025 року суд прийняв справу до свого провадження, вирішив розглядати справу за правилами загального позовного провадження, поновив провадження у справі, призначив підготовче судове засідання у справі.

Ухвалою від 10 червня 2025 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.

16 вересня 2025 року суд перейшов на стадію ухвалення судового рішення.

Вступну та резолютивну частини судового рішення оголошено 17 вересня 2025 року.

Встановлені судом фактичні обставини справи

Позивач є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок.

Рішенням Васильківської міської ради від 26 листопада 2021 року № 02.21-09-УІІІ позивачу передана безоплатно у приватну власність земельна ділянка площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:003:0031 під належним позивачу на праві власності житловим будинком та для його обслуговування.

На підставі зазначеного рішення позивач зареєстрував право власності на вказану земельну ділянку.

Межі та конфігурація земельної ділянки позивача визначені технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно пояснень позивача, його сусід відповідач по справі загородив частину земельної ділянки позивача та викопав на ній вигрібну яму, встановивши відповідно каналізаційні люки.

Позивач неодноразово зверталася до відповідача з вимогою звільнити належну йому земельну ділянку, однак його звернення були проігноровані.

Через вказані вище обставини позивач звернувся до Васильківської міської ради Київської області із заявою про направлення відповідних служб та захисту права позивача на вільне та безперешкодне володіння і користування земельною ділянкою.

Відповіддю від 05 травня 2022 року № С-47/09.02-05 позивача повідомлено, що вирішення спорів щодо володіння та користування земельними ділянками, які перебувають у приватній власності громадян, здійснюється виключно судом.

Одночасно для захисту свого права від незаконних посягань відповідача, позивач звернувся до відділу поліції № 1 Обухівського районного управління Національної поліції в Київській області.

Відповіддю від 09 травня 2022 року позивача повідомлено про необхідність вирішення даного спору в судовому порядку, оскільки між позивачем та відповідачем виник цивільно-правовий спір.

Оскільки встановлений відповідачем паркан та каналізаційні люки на земельній ділянці позивача, перешкоджають останньому у вільному та безперешкодному володінні та користуванні земельною ділянкою, з метою вирішення даного спору позивач звернувся до суду.

Згідно з висновком експертів за результатами проведення комісійної судової земельно-технічної експертизи від 03 березня 2025 року № 28581/23-41 експертами встановлено, що на момент обстеження земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0031 площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , наявні паркан, вигрібна яма та каналізаційні люки. Крім того, експертами встановлені фактичні перешкоди для ОСОБА_1 у володінні та користуванні частиною земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0031, площею 0,0123 га у вигляді встановленого залізобетонного паркану.

В описовій частині висновку експертами було описано, що під час обстеження, їм стало відомо, що доступ до частини земельної ділянки позивача обмежений парканом сусідньої земельної ділянки з кадастровим номером 321700000:02:003:0021. Як стверджується матеріалами справи, вказана земельна ділянка належить на праві власності відповідачу.

У додатках до експертного висновку схематично зображені межі земельних ділянок відповідно до бази ДЗК, фактичні межі паркану позивача, фактичні межі паркану відповідача, вигрібна яма та частина земельної ділянки позивача площею 125, 36 м2, до якої існує перешкода у користуванні та володінні для позивача, встановлений відповідачем паркан, облаштування вигрібної ями та каналізаційних люків.

Нормативно-правове регулювання та мотиви, з яких виходить суд

Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право (частина друга статті 16 ЦК України).

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз наведеної норми цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, в тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Так, судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки кадастровий номер :02:003:0031, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №290414073 від 15 грудня 2021 року.

Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю (частина перша статті 152 ЗК України).

Частинами другою, третьою статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Частинами другою та третьою статті 158 ЗК України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Таким чином, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник або користувач земельної ділянки має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у розпорядженні власністю.

Частиною другою статті 90 ЗК України передбачено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню у порядку, встановленому законом.

Частиною першою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вже зазначено, згідно з висновком експертів за результатами проведення комісійної судової земельно-технічної експертизи від 03 березня 2025 року № 28581/23-41 експертами встановлено, що на момент обстеження земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0031 площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , наявні паркан, вигрібна яма та каналізаційні люки. Крім того, експертами встановлені фактичні перешкоди для ОСОБА_1 у володінні та користуванні частиною земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0031, площею 0,0123 га у вигляді встановленого залізобетонного паркану.

В описовій частині висновку експертами було описано, що під час обстеження, їм стало відомо, що доступ до частини земельної ділянки позивача обмежений парканом сусідньої земельної ділянки з кадастровим номером 321700000:02:003:0021. Як стверджується матеріалами справи, вказана земельна ділянка належить на праві власності відповідачу.

У додатках до експертного висновку схематично зображені межі земельних ділянок відповідно до бази ДЗК, фактичні межі паркану позивача, фактичні межі паркану відповідача, вигрібна яма та частина земельної ділянки позивача площею 125, 36 м2, до якої існує перешкода у користуванні та володінні для позивача, встановлений відповідачем паркан, облаштування вигрібної ями та каналізаційних люків.

Відповідач та його представник не погодились з висновком експерта, однак жодних клопотань про проведення повторної або додаткової експертизи, не подавали.

У судовому засіданні допитаний судовий експерт ОСОБА_3 , який здійснював виїзд для обстеження. Надані ним пояснення щодо висновків експертизи підтвердили наявність паркану відповідача на земельній ділянці позивача, а також вигрібної ями та бетонних кілець.

Окрім того, під час розгляду справи судом встановлено, що факт розміщення відповідачем паркану, каналізаційних люків і вигрібної ями на спірній земельній ділянці не заперечується відповідачем.

При поданні відзиву на позовну заяву відповідач не надав документів, які підтверджують його право користування чи власності на земельну ділянку.

Крім того, при наданні пояснень у судовому засіданні відповідач також не спростував відсутність таких прав.

З наведеного суд дійшов висновку, що відповідач використовує земельну ділянку без будь-яких правових підстав.

Аналізуючи сукупність наявних обставин та вимог закону, суд приходить до висновку про те, що стороною позивача доведено обґрунтованими та об`єктивними доказами факт порушення його права користування земельною ділянкою з боку відповідача.

Позивач у своїй позовній заяві просить усунути перешкоди у розпорядженні своєю власністю шляхом знесення (демонтажу) самовільно збудованого відповідачем паркану та демонтажу каналізаційних люків і вигрібної ями.

З огляду на викладене в сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову шляхом зобов`язання відповідача усунути перешкоди у здійсненні права володіння та користування позивачем належною йому на праві власності земельною ділянкою шляхом знесення (демонтажу) самовільно збудованого паркану на вказаній земельній ділянці та демонтажу каналізаційних люків і вигрібної ями.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Експерт має право на оплату виконаної роботи та на компенсацію витрат, пов`язаних з проведенням експертизи і викликом до суду (стаття 72 ЦПК України).

Відповідно до частини шостої статті 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

З матеріалів справи вбачається, що витрати за проведення експертизи склали 18 174,72 грн., що підтверджується рахунком від 19 грудня 2023 року №5023.

Наведені докази підтверджують понесення стороною позивача витрат на експертизу. За таких обставин, суд вбачає підстави для стягнення витрат на проведення експертизи з відповідача.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також належить стягнути суму сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

1. Задовольнити позов ОСОБА_1 .

2. 3обов?язати ОСОБА_4 усунути перешкоди у здійсненні права володіння та користування ОСОБА_1 належною йому на праві власності земельною ділянкою площею 0,1000 га для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:003:0031, шляхом знесення (демонтажу) самовільно збудованого паркану на вказаній земельній ділянці та демонтажу каналізаційних люків і вигрібної ями.

3. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 1 073,60 гривень і витрати на проведення експертизи в розмірі 18 174,72 гривні, в сумі 19 248 (дев`ятнадцять тисяч двісті сорок вісім) гривень 32 копійки.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Дата складення повного судового рішення: 22 вересня 2025 року.

Суддя О.В. Попович