Справа № 192/1177/25
Провадження № 2/192/774/25
РІШЕННЯ

Іменем України

16 вересня 2025 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Щербини Н. О.,

за участю секретаря судового засідання Короти Л. С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Олійник Я. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-щі Солоне Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача - адвокат Олійник Я. Л. звернулася до суду з позовом в інтересах позивача до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 25 червня 2015 року ОСОБА_3 зробила заповіт на користь позивачки, яким заповіла їй все своє майно. Про смерть заповідача позивач дізналася випадково, оскільки з липня 2020 року ОСОБА_3 проживала разом з відповідачем, яка приховала факт смерті від позивача. Постановою від 06 травня 2025 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Тому позивач просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що ОСОБА_3 була дружиною її рідного дядька, який є рідним братом матері позивача. Після його смерті ОСОБА_3 проживала деякий час одна, а позивач разом з матір`ю доглядали її. Потім через погіршення стану здоров`я ОСОБА_3 позивач забрала її мешкати до себе в м. Кам`янське, а в липні 2020 року ОСОБА_3 забрала жити до себе відповідач, оскільки ОСОБА_3 була її мачухою. Знаючи про наявність заповіту на ім`я позивача, відповідач умисно приховала факт смерті ОСОБА_3 від неї, щоб остання пропустила строк на подачу заяву про прийняття спадщини за заповітом, а з ОСОБА_3 не давала можливості спілкуватися.

Представник позивача адвокат Олійник Я. Л. позовні вимоги підтримала з підстав, вказаних в позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відзив на позов не надала.

Суд, з`ясувавши думку позивача та представника позивача, постановив здійснювати розгляд справи за відсутності відповідача, оскільки її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що він є рідним братом відповідача та двоюрідним братом позивача. ОСОБА_3 була його мачухою та мала рідного сина від першого шлюбу який мешкає в м. Білгодор, РФ. Саме він вирішив, що його мати повинна жити у іншого їхнього брата ОСОБА_5 , у зв`язку з чим ОСОБА_3 забрали від позивача в липні 2020 року. Свідку відомо, що за життя ОСОБА_3 залишила заповіт на ім`я позивача, оскільки остання нею опікувалася, а відповідач умисно просила не повідомляти нікому про смерть ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що він є рідним братом відповідача та двоюрідним братом позивача. ОСОБА_3 була його мачухою та мала рідного сина від першого шлюбу який мешкає в м. Білгодор, РФ. Саме він вирішив, що його мати повинна жити у нього, у зв`язку з чим він забрав ОСОБА_3 від позивача в липні 2020 року та залишив жити у своєї рідної сестри ОСОБА_2 , оскільки у неї були кращі умови. Свідку відомо, що за життя ОСОБА_3 залишила заповіт на ім`я позивача, оскільки остання нею опікувалася, а відповідач умисно просила не повідомляти нікому про смерть ОСОБА_3 .

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, дослідивши в сукупності докази, що маються у справі приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Спірні відносини сторін регулюються положеннями ЦК України, Законом України «Про нотаріат».

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Звонецьке Дніпровського району Дніпропетровської області померла ОСОБА_3 (а.с.8).

Після її смерті приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Верховецькою В. Е. було відкрито спадкову справу № 84/2023 (а.с.111-157).

З матеріалів спадкової справи з`ясовано, що з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулася ОСОБА_2 , якій постановою від 19 квітня 2024 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.140) та ОСОБА_1 , якій постановою від 06 травня 2025 року також було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.156).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом від 25 червня 2015 року, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с.131).

Також судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне померлій майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 , де була зареєстрована ОСОБА_3 до моменту смерті (а.с.121).

Відповідно до вимог ст.ст. 30,31 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Провадження в даній справі було відкрито з дотриманням правил підсудності відповідно до вимог ст. 27 ЦПК України, оскільки позов подано до ОСОБА_2 , а про місцезнаходження спадкового майна в с-щі Дослідне Дніпровського району Дніпропетровської області суду стало відомо вже під час розгляду справи по суті після дослідження матеріалів спадкової справи. Тому справу було розглянуто судом у відповідності до вимог ст. ст. 30,31 ЦПК України оскільки змін у складі відповідачів, які тягнуть за собою зміну підсудності справи - не відбулося.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З дослідженої судом Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 27 липня 2023 року було встановлено, що 25 червня 2015 року секретарем виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області був посвідчений заповіт від імені ОСОБА_3 , номер в реєстрі нотаріальних дій №35, номер в спадковому реєстрі - 57995020 (а.с.178).

Постановою від 19 квітня 2024 року ОСОБА_2 та постановою від 06 травня 2025 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом відповідно.

Відомості про інших осіб, крім сторін по справі, які б подали заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 відсутні, як відсутні і відомості про видачу свідоцтв про право на спадщину позивачу та відповідачу або іншим особам.

Таким чином під час розгляду справи судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_3 ніхто не прийняв.

Статтею 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Особи, які мають право або зобов`язані подати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на одержання із Спадкового реєстру інформації про заведену спадкову справу та видане свідоцтво про право на спадщину. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна. Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них. Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу.

Суд зазначає, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття належними відповідачами у справах про визначення додаткового строку на подання зави про прийняття спадщини є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, місцем знаходження спадкового майна.

Отже, ОСОБА_2 , якій постановою приватного нотаріуса від 19 квітня 2024 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 не є належним відповідачем у справі.

Тому, оскільки позов подано до неналежного відповідача, підстави для його задоволення відсутні.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, у зв`язку із відмовою в задоволенні позову, судові витрати по справі відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141, 258,259,263-265,268,273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 22 вересня 2025 року.

Суддя Н. О. Щербина