Справа №: 343/1457/25
Провадження №: 2/343/772/25
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 вересня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд -

В С Т А Н О В И В:

В Долинський районний суд Івано-Франківської області 31.07.2025 поступила позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач просить ухвалити рішення, яким:

розірвати шлюб, який було укладено 28 серпня 2015 року між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у виконавчому комітеті Раківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, про що здійснено відповідний актовий запис № 2 та видано 23 липня 2025 року свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що він, ОСОБА_1 , перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .

Їх шлюб зареєстровано 28 серпня 2015 року у виконавчому комітеті Раківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, про що здійснено відповідний актовий запис № 2 та видано 23 липня 2025 року свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

За час спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спочатку їх сімейні відносини складалися добре, вони разом дбали про добробут сім`ї.

Але згодом відносини між ними погіршилися. У них з відповідачкою сімейне життя не склалося, виявилися різні погляди на сімейне життя. На даний час жодних подружніх стосунків вони не підтримують, разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Відповідачка з дітьми пішла проживати до своїх батьків.

Напружені і недобросімейні відносини та стосунки в них склалися фактично на релігійному грунті: він - християнин, а відповідачка є членом і тривалий час відвідує заходи в одній із релігійних сект. До цих заходів вона здебільшого примусово залучає їх доньок. Він з цим не згідний, і на цьому грунті між ними все частіше виникають непорозуміння, сварки і скандали. У зв`язку з цим збереження шлюбу між ними є неможливим. Фактично шлюб носить формальний характер, а тому збереження його буде суперечити їх спільним інтересам. Діти проживають з відповідачкою в будинку її матері, так як він мобілізований і в даний час знаходиться на службі в Національній гвардії України. Однак, він постійно підтримує їх матеріально, перераховуючи кошти на утримання дітей .

На підставі наведеного, з урахуванням особливого характеру сімейних відносин, які склалися з відповідачкою, враховуючи те, що вони протягом тривалого часу не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, ведуть відокремлений спосіб життя, зважаючи на негативний вплив конфліктних відносин на розвиток і виховання їх дітей, вважає, що примирення між ними не можливе, а тому вимушений звернутися до суду з даним позовом, та просить їх шлюб розірвати негайно (а.с.1-3).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2025 цивільна справа № 343/1457/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.13).

Ухвалою Долинського районного суду від 31.07.2025 відкрито спрощене провадження у справі № 343/1457/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Справу призначено до розгляду з повідомленням сторін на 01 вересня 2025 року.

Роз`яснено сторонам їх право заявити відвід судді з підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі з позовною заявою та додатками для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов, який повинний відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, а також доказів, що підтверджують обставини, на яких грунтуються його заперечення, якщо такі докази не надані позивачем, і документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву та доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копії якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Відповідач не пізніше п`яти днів з дня отримання відповіді позивача на відзив, до початку розгляду справи по суті, має право підготувати заперечення на відповідь на відзив, та направити позивачу й суду з підтвердженням такого направлення учасникам справи.

Роз`яснено учасникам справи, що подання заяв по суті справи (позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення) є їхнім правом. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (а.с.14).

Судове засідання призначене на 01 вересня 2025 року відкладено на 22 вересня 2025 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому Законом порядку.

Представник позивача адвокат Андрійович Я.Ф. (ордер серії АТ №1051551 а.с.11) в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зіславшись на вищевикладені обставини, просив позов задоволити. Додатково пояснив, що позивач ОСОБА_1 категорично наполягає на розірванні шлюбу, в зв`язку з чим він просить не надавати терміну на примирення, як про це просить відповідачка ОСОБА_2 у поданій заяві про надання строку на примирення.

Відповідачка ОСОБА_2 на повторний виклик в судове засідання не з`явилась, причину своєї неявки суд не повідомила , від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, хоч про дату, час і місце судового засідання була повідомлена у встановленому Законом порядку, про що свідчать оголошення на офіційному сайті Долинського районного суду про розгляд справи (а.с.23) та рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.18,24). Відзиву на позов відповідачкою не подано.

Разом з тим відповідачка подала письмову заяву, у якій зазначила, що не погоджується з позовними вимогами, оскільки сторони мають двох малолітніх дітей, вона любить свого чоловіка та бажає зберегти шлюб. У зв`язку з цим просила суд надати їй та її чоловікові строк для примирення терміном шість місяців (а.с.19).

Враховуючи те, що відповідачкою ОСОБА_2 , у встановлений Законом строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів .

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя.

У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Повторне свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 23.07.2025 (а.с.7) свідчить про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , 28 серпня 2015 року був укладений шлюб зареєстрований Виконавчим комітетом Раківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №2. Прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка « ОСОБА_6 », дружини « ОСОБА_6 ».

У сторін, за час спільного проживання, народилося двоє дітей: ІНФОРМАЦІЯ_3 дочка ОСОБА_7 (Актовий запис про народження сформований та отриманий 28.07.2025 через застосунок «Діяа.с.8) та ІНФОРМАЦІЯ_4 дочка ОСОБА_8 (Актовий запис про народження сформований та отриманий 28.07.2025 через застосунок «Діяа.с.9).

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї.

Позивач не бажає зберегти сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту , їх сім`я розпалася.

Ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного Кодексу України).

Ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Таким чином шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише одного із подружжя продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання його права вимагати розірвання шлюбу.

Оскільки позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

При цьому судом враховується позиція Верховного Суду, викладена у постанові КЦС ВС від 11 червня 2019 року у справі №605/434/18 (61-3235св19), згідно з якою закріплена статтею 111 Сімейного кодексу України норма щодо необхідності вжиття заходів до примирення подружжя є диспозитивною, оскільки суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Тобто, у випадку виявлення обставин або фактів, під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення.

Крім того, суд виходить з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», яка визначає, що вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов`язком та вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення.

Беручи до уваги наполегливе волевиявлення позивача на розірвання шлюбу, а також те, що

внаслідок цього права та інтереси сторін і їхніх малолітніх дітей порушені не будуть, суд вважає за необхідне не надавати строку на примирення, а позовні вимоги про розірвання шлюбу задоволити.

На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 141, 258, 259, 263, 265, 268, 279,280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28 серпня 2015 року Виконавчим комітетом Раківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №2 - розірвати.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Долинського районного суду В.Тураш