Справа № 494/1109/25
Провадження №2/523/5581/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"21" серпня 2025 р. м.Одеса
Пересипський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Бокова О.М.,
за участі секретаря судового засідання Шаріпової Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивачка звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позивачка обґрунтовує заявлені вимоги тим, що наразі вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який 06.02.2004 року був зареєстрований Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено актовий запис № 54 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , але сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння через різні погляди на сімейні стосунки. Вказує, що шлюбні відносини фактично припинені, вони не ведуть спільного господарства та не живуть однією сім`єю, подальше спільне життя неможливе, а збереження вказаного шлюбу суперечить інтересам позивача, тому просить розірвати шлюб, на примирення не згодна. Від даного шлюбу спільних дітей немає. Крім того, просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_3 та стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 1211,20 грн.
10 червня 2025 року ухвалою Березівського районного суду Одеської області матеріали вказаної цивільної справи передано за підсудністю до Пересипського районного суду м. Одеси.
Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 04 липня 2025 року відкрито провадження у вищенаведеній справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, разом із позовною заявою подала клопотання в якому просила проводити судове засідання без участі позивача, позовні вимоги підтримувала та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений, заяв, клопотань щодо перенесення розгляду справи не подав.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд доходить висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають до задоволення.
Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
На підставі належних та допустимих доказів судом, встановлено, що 06 лютого 2024 року було укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , який був зареєстрований Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено актовий запис № 54 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Дружина прізвище змінила на ОСОБА_3 . Від даного шлюбу спільних дітей не мають.
Судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, позивач не бажає зберегти шлюб та наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не погоджується.
Положенням статті 1 Сімейного кодексу України ( далі - СК України) передбачено, що побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.
Згідно із ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».
Відповідно до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
Як передбачено ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей.
Згідно із ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.
Таким чином, оскільки примирення між сторонами є неможливим, враховуючи відсутність порозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги належить задовольнити, шлюб між позивачем та відповідачем розірвати.
Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 3, 4, 11, 13, 76, 81, 206, 263-268, 280, 281 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), зареєстрований 06 лютого 2024 року Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено актовий запис № 54.
Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище ОСОБА_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 1 211,20 гривень.
Шлюб вважати припиненим у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 21.08.2025 року.
Суддя Боков О.М.