Справа № 461/6659/25
Провадження № 2-н/461/720/25
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

16.09.2025 суддя Галицького районного суду м. Львова Павлюк О. В., розглянувши заяву Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и л а :

ЛМКП «Львівводоканал» звернулося до суду зі заявою про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 13303,17 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначені вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з п. 3, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу, щодо якої відсутні підстави для її повернення чи відмови у видачі судового наказу, вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Зі заяви вбачається, що ЛМКП «Львівводоканал» звернулося до суду зі заявою про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за надані комунальні послуги у розмірі 13303,17 грн., яка виникла за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до відповіді з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЗМУ ДМС, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, всупереч вимогам ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу не долучено інших доказів, які б обґрунтовували підставність вимоги про стягнення заборгованості зі ОСОБА_1 , а саме: доказів, які б підтвердили факт проживання боржника та користування послугами, які надає ЛМКП «Львівводоканал» за адресою: АДРЕСА_1 .

Пункт 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачає, що питання наявності спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Згідно з ЦПК України, судовий наказ видається лише за умови безспірності вимог.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Керуючись ст. 163, 165 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

1. Відмовити Львівському міському комунальному підприємству «Львівводоканал» у задоволенні заяви про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

2. Роз`яснити заявнику, що, згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Ольга ПАВЛЮК