465/7176/21
6/465/181/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2025 м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді Мигаль Г.П.,

при секретарі судового засідання Титикайлу І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича про визначення частки майна боржника у майні,

встановив:

приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Маковецький Зорян Вікторович звернувся до суду із поданням про виділення частки майна боржника, що належить їй на праві спільної сумісної власності.

Подання мотивовано тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького З.В. перебуває виконавче провадження № 76393846 з примусового виконання виконавчого листа № 465/7176/21 виданий 17.09.2024 року Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в сумі 691 141 гривень 00 копійок, 3% річних в сумі 36 810 гривень 36 копійок, інфляційні збитки в сумі 81 416 гривень 41 копійка, а всього - 809367 гривень 77 копійок. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 8 093 гривень 67 копійок. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 гривень 00 копійок. Боржником за виконавчим документом є - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .Місце реєстрації боржника, за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується також відповіддю ДМС України.

З метою забезпечення виконання вимог виконавчого документа застосовано заходи примусового виконання, зокрема:

25.10.2024 року на все рухоме та нерухоме майно боржника, накладено арешт та на кошти боржника у межах суми стягнення, яку скеровано для виконання банкам-учасникам електронного обміну за допомогою кваліфікованого електронного підпису та на адреси банків, які не є учасниками електронного обміну.

Відповідно до відповідей банків у боржника відкриті рахунки в АТ КБ «Приватбанк», AT «Кредобанк», AT «Сенсбанк», AT «Таскомбанк» та АТ «Універсалбанк», проте кошти на відкритих рахунках відсутні.

Згідно з відповіддю ДПС України боржник не є працевлаштована та не отримувала доходу.

Відповідно до відповіді МВС України за боржником відсутнє зареєстроване рухоме майно.

05.03.2025 року приватний виконавець здійснив вихід за адресою АДРЕСА_1 з метою перевірити майновий стан боржника, про те доступу до житла приватному виконавцю не надали, особа, що відчинила двері, представилися, як мати боржника та повідомила, що ОСОБА_1 тривалий час не проживає за даною адресою, про що складено відповідний акт.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно інформація про зареєстроване за боржником на праві приватної власності нерухоме майно відсутня.

25.10.2024 року приватним виконавцем, на адресу ОКП ЛОР «БТІ та ОЕ» скеровано запит, щодо отримання інформації про власників квартири за адресою, АДРЕСА_1 , що місцем реєстрації боржника.

Відповідно до відповіді ОКП ЛОР "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" від 06.11.2024 року за вих. № 2346-В, квартира за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована за: ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 , на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_2 від 13.11.1996 року, виданого виконкомом Львівської міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням № 824.

ОКП ЛОР "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" 12.03.2025 року за вих. № 239-В, на запит приватного виконавця, надало технічну документацію на об`єкт нерухомого майна, а саме свідоцтво про право власності на квартиру (будинок) від 13.11.1996 року № 210975, згідно з якою квартира за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована за: ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 , на праві приватної спільної часткової власності, проте розмір частки кожного із власників даної квартири у свідоцтві не вказано. Запис про право приватної, спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності записано у реєстрову книгу за № 22451.

04.04.2025 року приватним виконавцем на адресу Франківської районної адміністрації Львівської міської ради скеровано запит з метою отримання інформації та викопіювання відповідних підтверджуючих документів про розмір частки, кожного із співвласників, у квартирі за адресою АДРЕСА_1 , що на праві приватної, спільної часткової власності належить боржнику ОСОБА_6 .

05.05.2025 року на адресу приватного виконавця надійшла відповідь Франківської районної адміністрації Львівської міської ради за вих № 35-вих-63792 від 01.05.2025 року на вищевказаний запит, у якій повідомлено, що адміністрація не наділена повноваженнями щодо розгляду та надання інформації запитуваної приватним виконавцем.

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить боржнику спільно з іншими власниками, розмір часток, яких не становлено, є єдиним майном боржника, за рахунок якого є можливим виконати рішення суду.

Таким чином, внаслідок проведених виконавчих дій встановлено факт відсутності у боржника доходу, коштів та іншого майна, на які можна звернути стягнення з метою виконання рішення.

Залишок заборгованості в межах виконавчого провадження станом на 20.06.2025 року становить 916110,58 грн.

Від заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до частини другої статті 443 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Дослідивши матеріали подання та надані докази, суд вважає, що подання підлягає до задоволення, з таких підстав.

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького З.В. перебуває виконавче провадження № 76393846.

25.10.2024 року на все рухоме та нерухоме майно боржника накладено арешт та на кошти боржника у межах суми стягнення, яку скеровано для виконання банкам-учасникам електронного обміну за допомогою кваліфікованого електронного підпису та на адреси банків, які не є учасниками електронного обміну.

Відповідно до відповідей банків у боржника відкриті рахунки в АТ КБ «Приватбанк», AT «Кредобанк», AT «Сенсбанк», AT «Таскомбанк» та АТ «Універсалбанк», про те кошти на відкритих рахунках відсутні.

Згідно з відповіддю ДПС України боржник не є працевлаштована та не отримувала доходу.

Відповідно до відповіді МВС України за боржником відсутнє зареєстроване рухоме майно.

05.03.2025 року приватний виконавець здійснив вихід за адресою АДРЕСА_1 з метою перевірити майновий стан боржника, про те доступу до житла приватному виконавцю не надали, особа, що відчинила двері, представивися, як мати боржника та повідомила, що ОСОБА_1 , тривалий час не проживає за даною адресою, про що складено відповідний акт.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно інформація про зареєстроване, за боржником, на праві приватної власності нерухоме майно відсутня.

25.10.2024 року приватним виконавцем, на адресу ОКП ЛОР «БТІ та ОЕ» скеровано запит, щодо отримання інформації про власників квартири за адресою, АДРЕСА_1 , що є місцем реєстрації боржника.

Відповідно до відповіді ОКП ЛОР "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" від 06.11.2024 року за вих. № 2346-В, квартира за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована за: ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 , на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_2 від 13.11.1996 року виданого виконкомом Львівської міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням № 824.

ОКП ЛОР "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" 12.03.2025 року за вих. № 239-В, на запит приватного виконавця, надало технічну документацію на об`єкт нерухомого майна, а саме свідоцтво про право власності на квартиру (будинок) від 13.11.1996 року № 210975, згідно з якого квартира за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована за: ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 , на праві приватної спільної часткової власності, проте розмір частки кожного із власників даної квартири у свідоцтві не вказано. Запис про право приватної, спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності записано у реєстрову книгу за № 22451.

04.04.2025 року приватним виконавцем на адресу Франківської районної адміністрації Львівської міської ради скеровано запит з метою отримання інформації та викопіювання відповідних підтверджуючих документів про розмір частки, кожного із співвласників, у квартирі за адресою АДРЕСА_1 , що на праві приватної, спільної часткової власності належить боржнику ОСОБА_6 .

05.05.2025 року на адресу приватного виконавця надійшла відповідь Франківської районної адміністрації Львівської міської ради за вих № 35-вих-63792 від 01.05.2025 року на вищевказаний запит, у якій повідомлено, що адміністрація не наділена повноваження щодо розгляду та надання інформації запитуваної приватним виконавцем.

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_7 спільно з іншими власниками, розмір часток, яких не становлено, є єдиним майном боржника, за рахунок якого є можливим виконати рішення суду.

Залишок заборгованості в межах виконавчого провадження станом на 20.06.2025 року становить 916110,58 грн.

Згідно з актовим записом про шлюб № 1795 від 21.08.2012 року ОСОБА_6 змінила прізвище з ОСОБА_8 на ОСОБА_9 у зв`язку з одруженням.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За правилом частини шостої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Порядок розгляду подання про визначення частки майна боржника у спільному майні передбачений статтею 443 ЦПК України, згідно з якою питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб.

Статтею 370 ЦК України також встановлено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Велика Палата Верховного Суду у пунктах 85, 87 постанови від 06 жовтня 2020 року у справі № 2-24/494-2009 (провадження № 12-4гс20) сформулювала правовий висновок, згідно з яким, якщо боржнику разом з іншими особами належить майно на праві спільної власності, але частка боржника в праві власності не визначена, то наявність спору між співвласниками щодо розміру такої частки не може бути перешкодою для звернення стягнення на частку боржника, бо у світлі практики Європейського суду з прав людини це означало би порушення права на справедливий суд у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний. Водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким поданням (позовною заявою) в порядку позовного провадження.

У постанові від 22 грудня 2020 року у справі № 643/16464/17 (провадження № 61-4405) Верховний Суд, виходячи із обставин справи, вважав за можливе за результатами розгляду подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, визначивши ідеальну частку боржника у спільній сумісній власності.

Велика Палата Верховного Суду 15 січня 2020 року по справі № 367/6231/16-ц зазначила, що поняття «визначення частки» і «виділення частки в натурі» є різними за своїм змістом правовими поняттями, а частиною шостою статті 52 Закону про ВП 1999 (частина шоста статті 48Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції є тотожною) передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена.

З урахуванням наявності суперечливих висновків судів касаційної інстанції, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року у справі № 822/1154/16 (провадження № К/9901/8843/18) шляхом вказівки, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Отже, визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення боргу із боржника, який немає іншого майна, на яке може бути звернено стягнення.

Визначення такої частки не призведе до звуження належних боржнику прав на майно, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі № 464/2227/17.

При вирішенні питання суд враховує, що визначення частки боржника із спільної сумісної власності у межах виконавчого провадження регулюється нормами цивільного процесуального законодавства. При розгляді подання державного виконавця в порядку ст.443 ЦПК України вирішується питання не про виділ частки, що призводить до виділу її в натурі, припинення права спільної часткової власності на майно, а вирішується питання про визначення частки, що не є його поділом чи виділенням частки та не тягне за собою припинення права спільної часткової власності, а такий захід спрямований лише на забезпечення виконання рішення суду. Системне тлумачення положень вказаних норм дає підстави дійти висновку, що за результатами розгляду подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд постановляє ухвалу, в якій зазначається конкретне майно, що підлягає саме виділу.

Встановивши, що на момент звернення заявника до суду із поданням про визначення частки майна боржника, нерухоме майно: адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 , на момент розгляду подання залишається у спільній власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , суд дійшов висновку про необхідність задоволення подання шляхом визначення 1/4 частки, яка належить ОСОБА_6 у спільній власності на вказане нерухоме майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258-260, 353, 354, 443 ЦПК України, суд -

постановив:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича про визначення частки майна боржника у майні задовольнити.

Визначити частку боржника ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у нерухомому майні: квартирі, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 , у розмірі 1/4.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Мигаль Г.П.