Провадження 2/127/4462/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Борисюк І.Е., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача про закриття провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, розгляд якої відбувається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

05.09.2025 на адресу суду від представника позивача на адресу суду надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду.

Водночас, 19.09.2025 на адресу суду надійшла заява представника позивача про закриття провадження у справі в зв`язку із відсутністю між сторонами предмета спору, оскільки після відкриття провадження відповідачами було добровільно сплачено суму заборгованості, яка була предметом спору, що унеможливлює подальший розгляд справи. Крім того, представник позивача просила не приймати до розгляду попередню заяву про залишення позову без розгляду.

Варто зазначити, що дата постановлення цієї ухвали обумовлюється тим, що в період з 25.08.2025 до 19.09.2025 суддя Борисюк І.Е. перебувала у відпустці.

Вирішуючи вищевказану заяву, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Вищевказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21).

Як вбачається із заяви представника позивача про закриття провадження у справі та доданої до неї оборотної відомості, відповідачами повністю сплачена спірна заборгованість після пред`явлення даного позову до суду.

Таким чином суд прийшов до висновку, що предмет спору відсутній, адже між сторонами по справі не залишилося неврегульованих питань.

Судом встановлено, що представник позивача необмежена на вчинення даної процесуальної дії, а її дії не суперечать інтересам особи, яку вона представляє.

За наведених вище обставин, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд прийшов до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі через відсутність предмета спору і залишення без розгляду заяви про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Оскільки в даному випадку провадження у справі закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, а не п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат підлягають застосуванню положення п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», а не ст. 142 ЦПК України.

Так, згідно із п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 3 028, 00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 2849 від 02.07.2025.

Таким чином, враховуючи викладене, судовий збір в сумі 3 028, 00 гривень підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Доказів понесення інших судових витрат учасниками справи суду не надано.

На підставі вищезазначеного та керуючись п. 5 ч. 1 та ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 2 ст. 133, п. 2 ч. 1, ч. 2 і ч. 3 ст. 255, ч. 2 ст. 256, ст.ст. 258-261, 353- 355 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про залишення позову без розгляду залишити без розгляду.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води.

Повернути Комунальному підприємству Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» судовий збір в сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок, сплачений згідно з платіжною інструкцією № 2849 від 02.07.2025, згідно з якою «отримувач: ГУК у Він.обл./м.Вінниця/22030101; призначення платежу: КВСДІЗСПВ; код отримувача: 37979858».

Повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала суду складена 22.09.2025.

Суддя