Справа № 674/1169/25
Провадження № 2/674/776/25
18 вересня 2025 року м. Дунаївці
Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Барателі Д.Т., з участю секретаря судового засідання Калянової І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "К9", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Лариса Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв Іван Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
Ухвалою судді від 11 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відкрито провадження та призначено у справі судове засідання. Одночасно вказаною ухвалою було задоволено клопотання представника позивача та витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової Л.М.належним чином засвідчені копії документів, які стали підставою для вчинення спірного виконавчого напису.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак його представник - адвокат Наталюк Н.М. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності т а у відсутності позивача, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Представник відповідача ТОВ "Фінансова компанія "К9 в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у його відсутності не подав, правом на подання відзиву не скористався.
Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Л.М. у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, пояснення щодо позову та витребувані ухвалою суду від 11 липня 2025 року докази не надала.
Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв І.М.в судове засідання також не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, пояснення щодо позову та будь-яких клопотань до суду не направив.
Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статями 15,16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Пунктом 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" визначено, що виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.
Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Підпунктами 3.2, 3.5 п.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.
Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів у редакції від 29 листопада 2001 року передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами. При цьому визначено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Аналогічні правові позиції викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц та в постанові від 29березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц.
Так, суд бере до уваги доводи позивача про те, що при вчиненні напису нотаріус не отримував від відповідача первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту. Крім того, суду не надано будь-яких відомостей на підтвердження того, що при винесені виконавчого напису нотаріусом було з`ясовано, що заборгованість є безспірною, а доводи позивача про відсутність доказів щодо повідомлення його про вчинення виконавчого напису відповідачем не спростовані.
За таких обставин, враховуючи, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, нотаріусом не було дотримано встановлену законом процедуру, а саме нотаріус не переконався у безспірності заборгованості, в матеріалах справи відсутні докази наявності заборгованості перед стягувачем, а тому суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір".
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.
Частиною 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" встановлено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
Таким чином, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а тому з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 968,96 грн, враховуючи при цьому, щопозовна заява була подана представником позивача через систему "Електронний суд", а тому судовий збір, який підлягав сплаті вираховується із із застосуванням визначеного законом коефіцієнта (1211,20 грн х 0,8).
Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 суд зазначає наступне.
Стороною позивача до позовної заяви долучено договір про надання правової допомоги № 992 від 01 липня 2025, розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу, що містить детальний опис робіт та розрахунок їх вартості (консультація, пошук та аналіз судової практики, написання позовної заяви та клопотання про витребування доказів 6 год х 1000 грн, участь у судових засіданнях та представництво інтересів клієнта - фіксована вартість 1 х 2000 грн), а також квитанцію про сплату цих коштів від 04 липня 2025 року
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не заявляв. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи критерії, визначені ч. 4 ст. 137 ЦПК України, такі як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Суд, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, надаючи оцінку співмірності заявленої до стягнення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими ч. 4 ст. 137 ЦПК України, виходить із такого.
Розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження. Справа стосується визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потребувала встановлення значного обсягу фактичних обставин та збору великої кількості доказів. В аналогічних правовідносинах наявна усталена судова практика.
Оцінивши обставини цієї справи та надані представником позивача докази у їх сукупності, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності і пропорційності судових витрат, характер виконаної адвокатом роботи, суд вважає, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн є частково завищеною та не відповідає критерію співмірності витрат з огляду на вказані вище обставини. Суд доходить висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача, до суми в розмірі 4000,00 грн. Таким чином, на користь позивача за рахунок відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн, що є на думку суду справедливим, пропорційним до предмету спору та відповідає обсягам проведеної роботи у справі даної складності.
Керуючись ст. 4, 12, 81, 89, 141, 247, 263, 265, 268, 273, 281-287 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "К9", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Лариса Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв Іван Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "К9" в дохід держави судовий збір в розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "К9" на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн (чотири тисячі гривень).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.
Якщо повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 22 вересня 2025 року.
Відомості про учасників справи:
позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв Іван Миколайович, місцезнаходження: м. Хмельницький вул. Грушевського, 87, каб. 405.
Суддя Барателі Д.Т.