Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/995/25
Провадження № 2-о/945/79/25
РІШЕННЯ

Іменем України

15 вересня 2025року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Войнарівського М.М., присяжних: Таланенко Л.А. та Оборонько Д.М. за участю: секретаря судового засідання Будак К.Ю., заявника ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 , представника Миколаївської районної Військової адміністрації, як орган опіки та піклування Хохлової І.О., розглянувши в закритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 ; Служба у справах дітей Миколаївської районної Військової адміністрації,як орган опіки та піклування та Миколаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) про усиновлення дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про усиновлення, заінтересована особа: ОСОБА_2 ; Служба у справах дітей Миколаївської районної Військової адміністрації,як орган опіки та піклування та Миколаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса).

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, заявник ОСОБА_1 посилався на те, що він знаходиться у зареєстрованому шлюбі з заінтересованою особою ОСОБА_2 , яка є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У заяві ОСОБА_1 вказує на те, що з дитиною дружини в нього склалися дуже гарні стосунки, дитина вважає його батьком. Також заявник посилається на те, що він дуже любить цю дитину, турбується та піклується про неї, створює всі належні умови для її розвитку, утримує та виховує. Також заявник зазначив, що він має всі необхідні умови для усиновлення та повноцінного виховання дитини. Працює та має прибуток, необхідний для утримання всієї сім`ї. Водночас у заяві зазначив, що він не притягувався до кримінальної відповідальності, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. Згідно з висновками про стан здоров`я, не має жодних протипоказань щодо усиновлення дитини. Посилаючись на вказані вище обставини, заявник просить суд задовольнити заявлені ним вимоги про усиновлення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справа розподілена для розгляду судді Войнарівському М.М.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області 25.06.2025року відкрито провадження у справі призначено до судового розгляду в закритому судовому засіданні.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

У судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 проти усиновлення дитини не заперечувала, заявлені вимоги просила задовольнити.

Представники заінтересованої особи -Миколаївська районна Військова адміністрація, як орган опіки та піклування Хохлова І.О.,у судовому засіданні зазначила, що вважає доцільним задоволення заяви про усиновлення.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N 58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до положень ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови.

У відповідності доч. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 за № 789-XII) та ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з урахуванням інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі «6» проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування.

Статтею 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Також вказаною статтею Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" (далі - Закон) кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 11 Закону сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Новий Буг, Новобузькому районі Миколаївської області. Батьком дитини у свідоцтві про народження записаний ОСОБА_4 ; матір`ю дитини у свідоцтві про народження записана ОСОБА_5 .

Вказані відомості підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новобузького районного управління юстиції у Миколаївській області.

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 22.10.2021року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 позбавлено батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Миколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області слідує, що 29.07.2017року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Після реєстрації шлюбу Кремсал змінено прізвище на « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

В матеріалах справи міститься копія заяви ОСОБА_2 , засвідчена приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Лактіоновою С.А., у якій ОСОБА_2 дала згоду своєму чоловікові ОСОБА_1 на усиновлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статей 3, 4, 5, 7 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Відповідно до статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Відповідно до частини 1 статті 208 СК України, усиновленою може бути дитина.

Згідно з положеннями статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Згідно з положеннями ст. 310 Цивільного процесуального кодексу України заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини.

Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років.

За змістом ч. 1 ст. 212 СК України не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150 - 1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 218 СК України усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення.

Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками.

Згідно з положеннями п. 5) ч. 1 ст. 219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити.

При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини.

Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину.

Суд, постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 пункту 4 статті 219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони позбавленні батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється.

Відповідно до частини 1 статті 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально.

Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Відповідно до статі 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

У відповідності з частиною 1 статті 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини.

Згідно з частинами 2, 3, 4 статті 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення.

Відповідно до статті 234 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється.

Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Суд, постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянином України, народився в м.Хмільник Вінницької області (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ; паспорт № серія НОМЕР_4 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до висновку про стан здоров`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 17.04.2025року, протипоказань до усиновлення не має.

Згідно з довідкою Міністерства внутрішніх справ України Департаменту інформаційних технологій, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м.Хмільник, Україна, на території України, станом на 10.09.2025року до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває .

Відповідно до висновку від 06.05.2025року Миколаївська районна військова адміністрація-орган опіки та піклування про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам малолітньої дитини громадянином ОСОБА_1 малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважає за доцільне дозволити усиновити дитину.

Судом встановлено, що заявник здоровий, працездатний, не судимий, матеріально забезпечений. Миколаївська районна військова адміністрація-орган опіки та піклування вважає за доцільне усиновлення дитини заявником.

Таким чином, перешкод, визначених статтею 212 СК України, для усиновлення заявником у судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до положень ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

З огляду на викладене вище, зважаючи на відсутність перешкод для усиновлення заявником, а також враховуючи найвищі інтереси дитини, суд вважає вимогу заявника про усиновлення дитини обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Крім цього, з аналізу статтей 229 - 233 СК України слідує, що при усиновленні, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини, а також змінити відомості про місце народження та дату народження дитини, зміни прізвища та по батькові дитини. Такі зміни вносяться до актового запису про народження дитини, яка усиновлена. З моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням.

З огляду на викладене вище, суд вважає можливим також задовольнити вимогу заявника про зміну прізвища та по батькові дитини, а також запису про батька та внесення відомостей про заявника, як батька усиновленої дитини.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

Керуючись ст. ст. 13, 258, 259, 264, 265, 268, 310, 313, 314 Цивільного процесуального кодексу України, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 ; Служба у справах дітей Миколаївської районної Військової адміністрації,як орган опіки та піклування та Миколаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) про усиновлення дитини, - задовольнити.

Оголосити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця м.Хмільник Вінницької області; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ; паспорт серія НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) усиновлювачем малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Новобузький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м.Одеса) внести зміни до актового запису № 24 від 20.02.2014року, внесеного Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новобузького районного управління юстиції у Миколаївській області, про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити прізвище дитини з « ОСОБА_3 » на « ІНФОРМАЦІЯ_5 »; змінити по батькові дитини з « ОСОБА_3 » на « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

В графі «відомості про батька» записати: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, уродженець м.Хмільник Вінницької області; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ; паспорт серія НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

З урахуванням внесених змін, видати нове свідоцтво про народження дитини.

Рішення суду про усиновлення дитини після набрання ним законної сили надіслати до Новобузький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м.Одеса) для внесення зазначених вище змін до актового запису № 24 від 20.02.2014року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Усиновлення вважається здійсненим з дня набрання законної сили рішенням суду.

Суд роз`яснює право заявника відкликати заяву про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 314 ЦПК України у разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду ; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя М.М.Войнарівський

Присяжні: Л.А.Таланенко

Д.М.Оборонько