Справа № 465/1204/24 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В. Я.
Провадження № 22-ц/811/231/25 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н. П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Л.М. Чиж

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Кредобанк» на рішення Франківського районного суду міста Львова від 26 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Кредобанк», з участю третіх осіб - приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Моргуна Олександра Сергійовича, приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Баталіна Сергія Сергійовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

14 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Кредобанк», з участю третіх осіб - приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Моргуна Олександра Сергійовича, приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Баталіна Сергія Сергійовича, в якому просив визнати виконавчий напис №2282 від 30.10.2023 приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Моргуна Олександра Сергійовича таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 27 грудня 2017 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №14828/2017. Також 27 грудня 2017 між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено договір застави, предметом якого є транспортний засіб, марки TOYOTA, моделі C-HR, 2017 року випуску, № шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1197, колір сірий, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . У зв`язку зі заборгованістю за кредитним договором, 30 жовтня 2023 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Моргуном Олександром Сергійовичем вчинено виконавчий напис № 2282 та звернуто стягнення на вище вказаний транспортний засіб. 04.11.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Баталіним С.С. на підставі виконавчого напису було відкрито виконавче провадження №73502774. Звертає увагу на те, що йому не було відомо про відкриття виконавчого провадження, про дані обставини він дізнався з автоматизованої системи виконавчих проваджень. Вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 30 жовтня 2023 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Моргуном Олександром Сергійовичем і зареєстрований в реєстрі за №2282 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором, в сумі 331074,34 грн на користь Акціонерного товариства "Кредобанк".

Стягнуто з Акціонерного товариства "Кредобанк" на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 605,60 грн.

20.01.2025 року рішення суду оскаржило АТ «Кредобанк».

Вважає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує, що 27.12.2017 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №14828/2017, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених кредитним договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ними, комісії та інші платежі, передбачені кредитним договором. Для забезпечення виконання кредитних зобов`язань, між сторонами 27.12.2017 укладено договір застави №2427, предметом якого є рухоме майно - автомобіль марки TOYOTA C-HR, 2017 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Зазначає, що даним договором відповідачу надано право звертати стягнення шляхом вчинення виконавчого напису, порядок передбачено п.5 договору та законодавством України, зокрема, на підставі виконавчого напису нотаріуса. Позивачу була скерована досудова вимога щодо виконання договірних зобов`язань, в якій вказано, що у зв`язку з несвоєчасним виконанням позичальником своїх зобов`язань кредитор набуває право звернення стягнення на предмет застави. Так, для вчинення виконавчого напису нотаріуса банком було дотримано процедуру відповідно до чинного законодавства. Звертає увагу на те, що сума вказана у досудовій вимозі та у виконавчому написі різняться через суму нарахованих відсотків за місяць, а саме досудова вимога направлялася із сумою заборгованості по розрахунках станом на 24.05.2023 року, а заява нотаріусу із розрахунками станом на 18.07.2023. Також відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 18.07.2023 року ОСОБА_1 не здійснив жодних платежів, спрямованих на погашення поточної заборгованості по тілу кредиту та відсотків. Враховуючи наведене реалізація заставного майна за виконавчим написом нотаріуса є ефективним та законним заходом для погашення заборгованості за кредитним договором.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішенням, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник АТ «Кредобанк» Павленко Сергій Валерійовичпросив апеляційну скаргу задоволити, рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи в їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі- Порядок), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені відомості про: прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), задеклароване / зареєстроване місце проживання (перебування) (для фізичних осіб), повне найменування, місцезнаходження (для юридичних осіб) стягувача та боржника / довірчого засновника та довірчого власника; дату і місце народження боржника / довірчого власника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформацію щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, майна, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

У статті 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 320/7932/16-ц.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18).

Верховний Суд в постанові від 27.08.2020 року в справі № 554/6777/17 зазначив, що процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В той же час, неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 року у справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18).

Таким чином, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.

Судом встановлено, що 27 грудня 2017 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №14828/2017 про надання кредиту в розмірі 557 191, 95 грн строком до 26 грудня 2024 року (а.с. 6).

27 грудня 2017 між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено договір застави, предметом якого є транспортний засіб марки TOYOTA, моделі C-HR, 2017 року випуску, № шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1197, колір сірий, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 52).

02.06.2023 року АТ «Кредобанк» надіслало ОСОБА_1 досудову вимогу, в якій зазначило, що протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги Банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання вимоги, банк просить погасити прострочену заборгованість за кредитним договором №14828/2017 в розмірі 148 599,18 грн, а у випадку невиконання вимоги у зазначений строк - достроково повернути кредит у повному обсязі, що становить 318 632,76 грн та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом (а.с. 58-59).

30 жовтня 2023 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Моргуном Олександром Сергійовичем вчинено виконавчий напис № 2282, запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб марки TOYOTA, моделі C-HR, 2017 року випуску, № шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1197, колір сірий, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації рухомого майна задовольнити вимоги АТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 на суму 327 774, 24 грн, що становить заборгованість за кредитом за період з 01.07.2022 по 17.07.2023 (а.с. 9).

04.11.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Баталіним С.С. на підставі виконавчого напису від 30 жовтня 2023 року № 2282 відкрито виконавче провадження №73502774 про звернення стягнення на заставне майно (предмет іпотеки) (а.с. 11-12).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , районний суд виходив з того, що у матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про те, що позивач був належним чином повідомлений про можливе звернення стягнення на його рухоме майно. Порушення порядку повідомлення боржника про процедуру стягнення боргу на підставі виконавчого напису нотаріусає самостійною та достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, сума заборгованість за кредитом, зазначена у виконавчому написі не може вважатися безспірною, оскільки у виконавчому написі заборгованість ОСОБА_1 зазначена в сумі 327 774, 24 грн, тоді як у досудовій вимозі, скерованій ОСОБА_1 -318 632, 76 грн.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає матеріалам справи та зібраним у справі доказам.

Зокрема, матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 досудової вимоги про повернення боргу за кредитним договором, а суми заборгованості у досудовій вимозі, адресованій боржнику, і виконавчому написі різняться, що не може підтверджувати безспірність заборгованості за кредитом на день посвідчення виконавчого напису нотаріуса.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують. Підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Кредобанк» залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду міста Львова від 26 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 12 вересня 2025 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра