печерський районний суд міста києва
УХВАЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2025 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Новака Р.В. ,

при секретарі судових засідань - Бурячок А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання відповідача ОСОБА_1 про направлення за підсудністю цивільної справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

15.09.2025 до суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_1 про направлення цивільної справи за підсудністю, мотивуючи тим, що дана цивільна справа не підсудна Печерському районному суду міста Києва, адже, місцем проживання (перебування, знаходження) відповідача у даній справі є: АДРЕСА_1 , а тому справа підлягає направленню за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва.

17.09.2025 представник позивача ТОВ «Перший український експертний центр» - Комарчук І.Б. подала до суду заперечення на клопотання про передачу справи за підсудністю, в яких просила відмовити в задоволенні клопотання відповідача, оскільки вимоги про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг повинні розглядатися за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, за таких обстави суд визнав можливим проводити розгляд справи за їх відсутності.

Вивчивши клопотання, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 у справі «Занд проти Австрії» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

З сукупного аналізу вищенаведених положень законодавства варто зробити висновок, що під порушенням правил підсудності розуміється відкриття провадження і розгляд цивільної справи тим судом першої інстанції, до повноважень якого не відноситься вирішення даного спору.

Так, дійсно відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Проте, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка виникла за адресою: АДРЕСА_2 . Тому, під час подачі позовної заяви до суду представник позивача посилався на ч. 1 ст. 30 ЦПК України, відповідно до якої, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою (а.с. 1).

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17 (провадження № 61-30812св18) зазначено, що житлово-комунальні послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а тому позови про стягнення заборгованості з їх оплати повинні пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Згідно розрахунку заборгованості б/н твід 03.07.2025 по особовому рахунку № НОМЕР_1 відкритого для здійснення запису операцій, що відображають розрахунки власника квартири АДРЕСА_3 з позивачем, існує заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг на суму 80904,00 грн за період з 24.11.2017 по 30.06.2025.

Вказані обставини свідчать, що існують належні правові підстави для подання позивачем цього позову саме до Печерського районного суду міста Києва, діяльність якого поширюється на територію Печерського району міста Києва, а відтак суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого клопотання про передачу справи за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-14, 30-32, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про направлення за підсудністю цивільної справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення, а у випадку відсутності особи в судовому засіданні з дня отримання копії цієї ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р.В. Новак