печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року

Печерський районний суд м. Києва в складі:

судді Єрмічової В. В.,

за участю секретаря судового засідання Римської Л. А.,

розглянувши в закритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за заявою Головного управління Державної податкової сліжби у Кіровоградській області, заінтересовані особи: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю,

УСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою та просив прийняти рішення про розкриття Акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» інформації, що містить банківську таємницю щодо ОСОБА_1 , шляхом надання банківських виписок за період з 11.05.2024 по 23.06.2024.

Заява мотивована тим, що ГУ ДПС у Кіровоградській області у пріод з 14.06.2024 по 23.06.2024 було проведено фактичну перевірку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 , де свою господарську діяльність здійснює фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , за результатом якої було складено Акт фактичної перевірки від 23.06.2024 та встановлено порушення п. 1, 2 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». З огляду на те, що платником податків не надано банківські виписки по рахунках, відкритих у банківських установах ГУ ДПС у м. Києві, не вдалося в повній мірі дослідити питання дотримання порядку проведення розрахунків ФОП ОСОБА_1 .

Заявник зазначає, що перед початком перевірки контролюючим органом проведено контрольно-розрахункову операцію, а саме покупку навушників «Аррlе Аіг Pods Pro 2» за ціною 8 799 грн, при цьому ПРРО не використовувався, відповідний розрахунковий документ покупцю не видавався. В ході перевірки надано запит про надання документів від 14.06.2024 № б/н, на який представниками ФОП надано документи не в повному обсязі, про що складено Акт ненадання документів на запит, а саме не наднео рух коштів через POS-термінал, що використовується ФОП ОСОБА_1 при розрахунках у безготівковій формі у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (термінал № НОМЕР_1 ) за період 11.05.2024 по 14.06.2024.

18.06.2024 позивач направив запит № 6602/6/11-28-07-04-02 до АТ КБ «ПриватБанк» щодо надання інформації про обіг коштів на банківських рахунках платника податків ФОП ОСОБА_1 , на який було надано відповідь № 20.1.0.0.0/7-240619/5047 від 20.06.2024 про відмову в наданні інформації про обіг коштів на банківських рахунках.

У висновках перевірки встановлено порушення суб`єктом господарської діяльності п. 1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95 ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями), тому позивач просить надати інформацію про стан банківського рахунку при здійсненні підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 за період 11.05.2024 по 23.06.2024.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 23.07.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання.

Представник заявника, представники заінтересованих осіб: АТ КБ «ПриватБанк», а також ФОП ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися, про час, дату і місце проведення якого повідомлялися належним чином, про причини неявки до суду не повідомлено. Представник заявника подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримав, просив задовольнити.

За приписами частини другої ст. 349 ЦПК України визначено, що неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов`язковою.

Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, шляхом дослідження письмових доказів у матеріалах справи, оцінивши у сукупності, вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника заявника та заінтересованих осіб, установив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є: відомості про стан рахунків клієнтів, у тому числі стан кореспондентських рахунків банків у Національному банку України; операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду.

За умовами п.п.20.1.3, 20.1.4 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право отримувати безоплатно від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, у тому числі від органів, які забезпечують ведення відповідних державних реєстрів (кадастрів), інформацію, документи і матеріали; проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до ст. 20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право під час проведення виїзних перевірок отримувати у платників податків (представників платників податків) копії документів (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності)), що свідчать про порушення вимог податкового законодавства або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби; перевіряти під час проведення перевірок у платників податків - фізичних осіб, а також у посадових осіб та інших працівників платників податків - юридичних осіб документи, що посвідчують особу. Під час проведення перевірок вимагати виготовлення і надання копій первинних документів (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою), які свідчать про порушення податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та отримувати їх у платників податків у порядку, встановленому цим Кодексом. Під час проведення перевірок вивчати та перевіряти первинні документи, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку, інші регістри, фінансову, статистичну звітність, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Згідно зі ст. 85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки. При цьому великий платник податків на запит контролюючого органу зобов`язаний також надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронні довірчі послуги» копії таких документів, що створюються ним в електронній формі з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, не пізніше двох робочих днів, наступних за днем отримання запиту. Документи, що містять комерційну таємницю або є конфіденційними, передаються окремо із зазначенням посадової (службової) особи, що їх отримала. Передача таких документів для їх огляду, вивчення і їх повернення оформляються актом у довільній формі, який підписують посадова (службова) особа контролюючого органу та платник податків (його представник). При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Як убачається з поданої заяви, ФОП ОСОБА_1 знаходиться на території, що перебуває на обслуговуванні у заявника та має відкритий рахунок № НОМЕР_2 та POS-термінал Приватбанку Мерчант: S1KP0432 в АТ КБ «ПриватБанк».

ГУ ДПС у Кіровоградській області в період з 14.06.2024 по 23.06.2024 було проведено фактичну перевірку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , де свою господарську діяльність здійснює ФОП ОСОБА_1 на підставі наказу Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 04.06.2024 № 415-п «Про проведення фактичних перевірок» на підставі ст. 191, пп. 20.1.2, 20.1.4, 20.1.8-20.1.11 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України.

За результатами фактичної перевірки від 23.06.2024 був складений Акт фактичної перевірки від 23.06.2024, зареєстрований в ГУ ДПС в області від 24.06.2024 № 9145/11/28/РРО/ НОМЕР_3 . Встановлено порушення п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Перед початком фактичної перевірки з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючого органу на підставі підпункту 20.1.101 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України була проведена контрольна розрахункова операція.

За мобільним номером НОМЕР_4 , що розміщений на сайті www.jabko.ua було оформлено замовлення, а саме: навушники Apple AirPods Pro 2 with MagSafe Charging Case (USB-C) (MTJV3) (2023) new за ціною 8 799 грн, точка видачі замовлення магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 . Замовлення було отримано 14.06.2024 о 12:31 в магазині «Ябко». Оплата була здійснена за готівкові кошти. Через РРО/ПРРО розрахункова операція проведена не була. Роздруковано та надано не фіскальний чек № 552641 12,31 14.06.2024 позначений фірмовим логотипом «Ябко», зазначеною адресою: ул. Театральна, 31, телефоном НОМЕР_5 , та розміщенний на ньому QR-кодом, за яким здійснюється перехід на електронну сторінку go.expirenza.com/rewiew?c, на якій розміщено інформацію: Ябко, м. Кропивницький, 31.

У ході перевірки надано запит про надання документів від 14.06.2024 № б/н, на який представником ФОП надано документи не в повному обсязі, про що складено Акт ненадання документів на запит. А саме не надано рух коштів через POS-термінал, що використовується ФОП ОСОБА_1 при розрахунку у безготівковій формі у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (термінал № S1КР0432) за період з 11.05.2024 по 14.06.2024.

18.06.2024 позивач направив АТ КБ «ПриватБанк» запит № 6602/6/11-28-07-04-02 щодо надання інформації про обіг коштів на банківських рахунках платника податків ФОП ОСОБА_1 , на який АТ КБ «ПриватБанк» було надо відповідь від 20.06.2024 № 20.1.0.0.0./7-240619/5047 щодо відмови в наданні інформації про обіг коштів на банківських рахунках.

Заявник вказує, що ГУ ДПС у Кіровоградській області ініційовано проведення хронометражу за здійсненням розрахункових операцій на господарській одиниці магазині «Ябко», яким встановлено збільшення обсягу виторгів.

Відповідно до вимог п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

На підставі п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом (п. 78.4 ст. 78 ПК України).

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (78.5 ст. 78 ПК України).

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється (абз. 5, 6 п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 81.2 ст. 81 ПК України, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Частиною 1 ст. 1076 ЦК України передбачено, що банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам, іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Розкриття банківської таємниці за рішенням суду можливе виключно внаслідок судового розгляду цивільних справ за правилами глави 12 розділу IV ЦПК України і саме на суд як орган державної влади покладено обов`язок у кожному конкретному випадку оцінити нагальну потребу в розкритті такої інформації.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у пункті 12 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» № 10 від 30.09.2011, відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У зв`язку із цим у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 у справі № 752/19172/18 та від 28.05.2020 у справі № 761/13288/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Згідно зі ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації; 9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності.

Порядок розкриття банківської таємниці визначений ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Цією нормою визначено коло осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 62 Закону, підставами для розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, є: по-перше, письмовий запит або дозвіл власника інформації; по-друге, письмова вимога або рішення суду; по-третє, письмова вимога уповноважених державних органів, перелік яких визначено законом і є вичерпним.

З аналізу зазначеної правової норми слідує, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську інформацію, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію.

Відповідно до п. 5 глави 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 № 267, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 03.08.2006 за № 935/12809, банки зобов`язані виконувати рішення суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. За рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що ГУ ДПС у Кіровоградській області направляло копію наказу про проведення документальної фактичної виїзної перевірки та направлення на перевірку платнику податків ФОП ОСОБА_1 - у передбачений чинним законодавством спосіб.

Пунктами 4, 5 ст. 348 ЦПК України встановлено, що заява про розкриття банківської таємниці має містити, поміж іншого, обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено; обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання.

Відповідно до ч. 2 ст. 350 ЦПК України, якщо під час судового розгляду буде встановлено, що заявник вимагає розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи без підстав та повноважень, визначених законом, то суд ухвалює рішення про відмову в задоволенні заяви.

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява ГУ ДПС у Кіровоградській області про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Дата ухвалення рішення 20.08.2025 у зв`язку з тривалим перебуванням головуючого судді на лікарняному.

На підставі статтей 19-1, 20, 73, 75, 77, 81 Податкового кодексу України, ст. 1076 Цивільного кодексу України, ст. ст. 60, 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність», керуючись статтями 2, 4, 19, 23, 76-81, 95, 263-265, 268, 273, 293, 294, 347-350, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, пп. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суддя

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області, заінтересовані особи: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. В. Єрмічова