Справа № 749/1151/25
Номер провадження 2/749/417/25
23 вересня 2025 року Сновський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді - Чигвінцева М.С.
з участю секретаря Мирошниченко А.М.
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Сновськ у порядку загального позовного провадження цивільну справу №749/1151/25 за позовом ОСОБА_1 до Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування,
Позивач звернувся до суду до Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку (пай) площею 5,26 умовних кадастрових гектар, яка перебуває у колективній власності КПС «Росія», село Тихоновичі Сновськї міської ради (раніше Тихоновицької сільської) Корюківського району Чернігівської області.
В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - спадкодавець ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . За життя вона розпорядилася своїм майном, склавши заповіт на позивача ОСОБА_1 , у зв`язку з розбіжностями деяких літер у прізвищах рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 22.01.2019 року встановлено юридичний факт, що позивач є її рідним сином. Інших спадкоємців немає. З метою оформлення спадщини після смерті матері позивач звернувся до державного нотаріуса та 04.03.2016 року була відкрита спадкова справа № 63/2016. Так на ім`я позивача державним нотаріусом видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом №357 та №360 від 05.03.2020 року та №370 та №367 від 06.03.2020 року. 09 липня 2025 року позивач звернувся до державного нотаріуса Сновської нотаріальної контори Корюківського району, Чернігівської області з заявою видати свідоцтво про право на спадщину за законом на право земельну частку (пай), що перебуває у колективному сільськогосподарському підприємстві «Росія» село Тихоновичі Сновськї міської ради (раніше Тихоновицької сільської) Корюківського району Чернігівської області , що належало ОСОБА_3 , матері спадкодавця, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої була її дочка, ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Проте, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) після смерті його матері ОСОБА_2 , через відсутність документу, який посвідчує право власності на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_3 , про що 09.07.2025 була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №473/02-31.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Тихоновицькою сільською радою Щорського району Чернігівської області видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , яка за життя працювала у колективному сільськогосподарському підприємстві «Росія» та на момент передачі земель в колективну власність було пенсіонером та членом зазначеного КПС. Сертифікат про право на земельну частку (пай) за життя не отримала, оскільки в ньому було виявлено помилку у написанні по батькові (замість ОСОБА_4 було ОСОБА_5 ). Готовий сертифікат з помилкою забрали на виправлення та в подальшому не виправили та не видали. На численні звернення ОСОБА_2 за життя та після її смерті позивача до органів місцевого самоврядування, органу земельних ресурсів, правонаступника КПС «Росія» стосовно долі сертифікату, відповідь була надана Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області 14.03.2024 року №Л-363/0-403/624 про те, що ОСОБА_3 ( ОСОБА_5 ) включена до списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства «Росія», а отже, як член КСП відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набула право на земельний пай. Відповідно довідки про підтвердження проживання № 268 від 26.03.2024 року виданої Тихоновицьким старостинським округом Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області, на момент смерті ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована разом зі своєю дочкою ОСОБА_2 (факт родинних зв`язків підтверджується свідоцтвом про народження від 09.02.1957 р. серія НОМЕР_3 ).
Вказане позбавляє позивача можливості в позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину, тому позивач просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_2 .
Ухвалою від 30 липня 2025 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначене підготовче судове засідання на 23 вересня 2025 року.
В підготовче судове засідання позивач у підготовче засідання не з`явився, у позові просив розгляд справи провести без його участі.
Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без участі, в якій відповідач зазначив, що визнає позовні вимоги.
Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Як вбачається з позицій Верховного Суду, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи.
При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, а визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб тому є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов.
Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.
Суд, враховуючи вищенаведене, вважає за можливе обмежитися у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. В частині другій статті 16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Оскільки за життя спадкодавець набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також набуває право власності у порядку спадкування.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема в порядку спадкування.
У відповідності до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст. 81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Отже, позивач належним чином прийняв спадщину після смерті його матері ОСОБА_2 , але не може належним чином її оформити. Так як спадкодавець за життя набула право на земельну частку (пай), це право ввійшло до складу спадщини після її смерті і яке успадковано позивачем, який прийняв спадщину належним чином та займається її оформленням, що підтверджується відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, то до позивача, як спадкоємця за заповітом, переходить право на прийняття спадщини в повному об`ємі, зокрема і на земельну частку (пай), яка належала спадкодавцю.
Беручи до уваги вищенаведене, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження на підставі поданих письмових доказів.
Частиною 1 статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету.
Керуючись ст.ст. 1218, 1225, 1297, ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 200, 206, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) право власності на земельну частку (пай) площею 5,26 умовних кадастрових гектар, яка перебуває у колективній власності КСП «Росія», село Тихоновичі Сновської міської ради (раніше Тихоновицької сільської) Корюківського району Чернігівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) з державного бюджету України 50% сплаченого при подачі позовної заяви судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 40 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду відповідно до ст. 355 ЦПК України або через Сновського районний суд Чернігівської області відповідно до п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Суддя М.С. Чигвінцев