РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відвід

16 вересня 2025 року

м. Рівне

Справа № 559/4086/24

Провадження № 22-з/4815/85/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С.

секретар судового засідання - Маринич В. В.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімія Парк» про відвід судді Ковальчук Н.М. у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Шаповалова Андрія Миколайовича на рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 11 липня 2025 року у справі №559/4086/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімія Парк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

В провадженні Рівненського апеляційного суду перебуває апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Шаповалова Андрія Миколайовича на рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 11 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімія Парк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Розгляд цієї апеляційної скарги призначено на 10 годину 30 хвилин 18 листопада 2025 року.

До початку розгляду справи Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімія Парк» заявлено відвід судді Ковальчук Н.М., яка визначена суддею-доповідачем у справі, з тих міркувань, що існують обставини, які можуть викликати сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, а саме: ця суддя ухвалила рішення у суміжній справі №559/164/24 з встановленням фактів, що є предметом оскарження у даній справі №559/4086/24. Заявником вказано, що у ході розгляду справи №559/164/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 суддею Ковальчук Н.М. обґрунтовано позицію суду неналежним станом дорожнього покриття. Разом з цим, предметом розгляду цієї цивільної справи №559/4086/24 є саме наявність винної поведінки ТзОВ «Хімія Парк», що могла б призвести до виникнення дорожньо-транспортної пригоди. Відтак розгляд справи №559/4086/24 суддею Ковальчук Н.М., що уже винесла рішення суду, що є основним доказом, заявленим ОСОБА_1 , та носить, на думку апелянта, преюдиційний характер до оспорюваних правовідносин, може призвести до ухвалення незаконного рішення по справі №559/4086/24.

Департамент з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації звернувся із заявою, в якій підтримує відвід судді Ковальчук Н.М., заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімія Парк», та просить її задовольнити.

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімія Парк» про відвід судді Ковальчук Н.М. підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені частиною першою статті 36 ЦПК України, якою встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з підпунктами 1, 2 частини сьомої статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Приймаючи присягу, суддя бере на себе зобов`язання, зокрема, безсторонньо, неупереджено та незалежно здійснювати правосуддя.

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні у справі «Мироненко та Мартиненко проти України». У пунктах 66, 67 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, такі природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Згідно з усталеною практикою Суду застосування одного із цих критеріїв (підходів) або обох залежить від конкретних обставин, пов`язаних зі спірною поведінкою судді.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 3 травня 2007 року у справі «Бочан проти України» вказав, що Суд далі нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто жоден із членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

У рішенні у справі «Білуха проти України» від 9 листопада 2006 року Європейський суд з прав людини зазначив, що стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50).

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його упередженості» є оціночним тлумаченням, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує.

Для того, щоб вирішити, чи є у конкретній справі правомірні підстави сумніватись у неупередженості судді, необхідно взяти до уваги й думку скаржника, яка при цьому не повинна мати вирішального значення.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною другою зазначеної статті встановлено, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Як встановлено судом, постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 22.01.2024 року у справі №559/164/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 124 КУпАП визнано ОСОБА_1 винуватим у порушенні ПДР України, що призвело до настання ДТП, застосовано стягнення у вигляді штрафу, стягнуто судові витрати.

17.05.2024 року Рівненський апеляційний суд в складі судді Ковальчук Н.М. виніс постанову у справі №559/164/24, якою закрив провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У постанові від 17.05.2024 вказано, що судом достовірно встановлено, що на ділянці дороги, де відбулася дорожньо-транспортна пригода, були відсутні позначення 7.12 «Ожеледиця», а тому водій ОСОБА_1 не був об`єктивно спроможний виявити у темну пору доби наявність ожеледиці, яка при мінімальній швидкості автомобіля є небезпечною.

На думку апеляційного суду, ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути зіткнення, у зв`язку неналежним станом покриття проїзної частини під час ожеледиці та відсутність попереджувальних знаків.

Такі висновки зроблені судом апеляційної інстанції на підставі схеми місця ДТП від 09.01.2024 року, акту обстеження вулично-шляхової мережі від 09.01.2024 року та заяви свідка ОСОБА_4 ..

Мотивуючу апеляційну скаргу, ОСОБА_1 посилається на зазначену постанову Рівненського апеляційного суду від 17.05.2024 у справі №559/164/24 як на визначальний доказ, який підтверджує нібито неналежне утримання автомобільної дороги ТОВ «Хімія Парк». Обставиною, яка підлягає з`ясуванню в даній справі є встановлення належності утримання а/д 0-180404 «Дубно Тараканів Великі Загорці» в с. Тараканів Дубенського району Рівненської області в день дорожньо-транспортної пригоди 09.01.2024.

Разом з тим, суддею Ковальчук Н.М. у постанові від 17.05.2024 у справі №559/164/24 зроблено висновок про те, що неналежний стан дорожнього покриття на відрізку дороги 0-180404 «Дубно Тараканів Великі Загорці» став причиною дорожньо-транспортної пригоди 09.01.2024 за участю транспортних засобів під керуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_2

ТОВ «Хімія Парк» у своїй заяві наголошує, що вирішальними обставинами, які підлягають встановленню в межах даної справи про відшкодування матеріальної шкоди є: стан дорожнього покриття на відрізку дороги 0-180404 «Дубно Тараканів Великі Загорці» в момент дорожньо-транспортної пригоди 09.01.2024; наявність попереджувальних знаків на відрізку дороги 0-180404 «Дубно Тараканів Великі Загорці» в момент дорожньо-транспортної пригоди 09.01.2024; належність виконання своїх зобов`язань ТОВ «Хімія Парк» щодо утримання відрізку дороги 0-180404 «Дубно Тараканів Великі Загорці».

Таким чином, з метою уникнення сумнівів в об`єктивності судді Ковальчук Н.М. під час вирішення спору у справі №559/4086/24 про відшкодування матеріальної шкоди, зважаючи на те, що суддя вже надавала свою правову оцінку щодо вищеописаних обставин у межах справи №559/164/24, апеляційний суд вважає за доцільне задовольнити заявлений відвід.

Згідно до роз`яснень ЄСПЛ у справах «Мікаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Відповідно до ч.1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Частиною 2 ст. 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Частиною 8 цієї статті передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на викладене і керуючись ст.ст. 36, 37, 39, 40, 41 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімія Парк» про відвід судді Ковальчук Н.М. у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Шаповалова Андрія Миколайовича на рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 11 липня 2025 року у справі №559/4086/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімія Парк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити.

Справу передати в порядку ст. 41 ЦПК України для визначення складу суду без участі відведених суддів.

Головуючий Н. М. Ковальчук

Судді С. В. Хилевич

С. С. Шимків