ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-др/753/109/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 01 травня 2025 року у справі № 753/12955/24 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики №010223 від 01 лютого 2023 року у сумі 2 400 000 гривень та судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 15 140 гривень.

05 травня 2025 року шляхом формування заяви в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» ЕСІТС представник позивача - адвокат Гресь Олександр Валентинович подав заяву, в якій просить ухвалити у справі № 753/12955/24 додаткове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06 травня 2025 року заяву передано на розгляд судді Якусику О.В.

Судове засідання з розгляду вказаної заяви призначено на 10 червня 2025 року.

10 червня 2025 року представник позивача подав заяву, в якій просив провести судове засідання з розгляду вказаної заяви без участі позивача і його представника.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про причинити неявки суд не повідомив.

Як передбачено частинами першою, третьою статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьою статті 2 ЦПК України).

За результатами дослідження матеріалів справи встановлено, що під час ухвалення рішення не було вирішено питання про судові витрати позивача, що відповідно до положень статті 270 ЦПК України є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як передбачено частиною восьмою статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Із заявою про компенсацію судових витрат представник позивача звернувся 05 травня 2025 року, тобто у строк, передбачений статтею 141 ЦПК України.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої-третьої статті 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як визначено частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто у ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Схожі за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 357/380/20, від 08 червня 2021 року у справі 550/936/18.

Водночас суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21).

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження розміру витрат на надання професійної правничої допомоги представник позивача надав:

(1) договір про надання правової допомоги № 03/06/2024 від 03 червня 2024 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Гресь Олександром Валентиновичем, відповідно до п. 1.1. якого предметом договору є надання Адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги Клієнту в захисті його прав та інтересів в судах, органах державної влади, в Міністерстві юстиції України (Офіс протидії рейдерству), в усіх правоохоронних органах, на підприємства, установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, перед усіма юридичними особами або фізичними особами, з усіх питань, які стосуються та/або виникають та або порушують права та інтереси Клієнта. Пунктом 2.3.1 договору на Клієнта покладений обов`язок сплатити гонорар Адвокату в розмірі та в строк погоджені між ними. Згідно з пунктом 5.1. договору вартість послуг за надання правової допомоги, опис таких послуг та розрахунок погоджується за взаємно ю угодо. Сторін та оформлюється Додатковою угодою до цього Договору.

(2) Додаткову угоду № 02 від 30 вересня 2024 року до договору про надання правової допомоги, якою сторони узгодили попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які клієнт поніс та які очікує понести у зв`язку із розглядом справи № 753/12955/24 у Дарницькому районному суді міста Києва, у розмірі 24 000 грн. Пунктом 3 додаткової угоди визначено, що остаточний (точний) розрахунок понесених судових витрат та порядок їх оплати буде узгоджений сторонами в окремій додатковій угоді до договору не пізніше 5 днів після винесення рішення у справі № 753/12955/24.

(3) Додаткову угоду № 04 від 26 березня 2025 року до договору про надання правової допомоги, якою сторони узгодили остаточний опис робіт, які були надані адвокатом у справі № 753/12955/24, та їх вартість у розмірі 34 000 грн. Відповідно до п. 2 цієї додаткової угоди оплата здійснюється протягом 15 днів з моменту набрання рішенням суду законної сили.

(4) Акт приймання-передачі наданих послуг № 01 від 26 березня 2025 року, згідно з яким адвокатом були надані такі послуги:

ознайомлення з матеріалами справи в суді - тривалістю 2 год., вартістю 2 000 грн.;

аналіз суті спірних правовідносин та документів, що стосуються справи та взаємовідносин сторін - тривалістю 2 год., вартістю 3 000 грн.;

надання роз`яснень та консультацій - тривалістю 1 год., вартістю 1 500 грн.;

огляд судової практики - тривалістю 1 год., вартістю 1 500 грн.;

підготовка, складання та подача процесуальних документів (заяв, клопотань, заперечень) - тривалістю 4 год., вартістю 6 000 грн.;

участь у підготовчому судовому засіданні 01.10.2024 - тривалістю 0,5 год., вартістю 2 000 грн.;

участь у підготовчому судовому засіданні 19.11.2024 - тривалістю 1,5 год., вартістю 6 000 грн.;

участь у підготовчому судовому засіданні 08.01.2025 - тривалістю 1 год., вартістю 4 000 грн.;

участь у підготовчому судовому засіданні 25.02.2025 - тривалістю 1 год., вартістю 4 000 грн.;

участь у судовому засіданні (розгляд справи по суті) 27.03.2025 - тривалістю 1 год., вартістю 4 000 грн.;

Загальна вартість наданих послуг становить 34 000 грн.

Розглянувши виконані адвокатом роботи по наданню правничої допомоги позивачу у цій справі, суд вважає, що послуги з аналізу суті спірних правовідносин та документів, що стосуються справи та взаємовідносин сторін, огляд судової практики охоплюється послугою з підготовки, складання та подачі процесуальних документів (заяв, клопотань, заперечень), а тому такі витрати на думку суду не підлягають окремому відшкодуванню.

З огляду на складність і категорію справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, кількість судових засідань та їх тривалість, у яких брав участь представник позивача, кількість підготовлених адвокатом процесуальних документів та їх необхідність, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, їх необхідність у цьому випадку, зважаючи також і на тривалість розгляду справи, суд вважає, що за обставинами цієї справи витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 29 500 грн. відповідатимуть наведеним вище критеріям та є обґрунтованими, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Таким чином заява адвоката Гресь О.В. про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат у справі № 753/12955/24 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 141, 270, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву адвоката Гресь О.В. про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат у справі № 753/12955/24 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 29 500 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот) гривень.

В іншій частині - у задоволенні заяви відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено 19 вересня 2025 року.

Суддя Олександр ЯКУСИК