РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/4110/25

провадження у справі №2/0285/1912/25

23 вересня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ :

Короткий зміст позовної заяви

28.07.2025 АТ «КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.09.2020 в сумі 31 581,51 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 24 928 грн.; проценти за користування кредитом в розмірі 6 6521,73 грн., а також судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп.

В обґрунтування позову зазначає, що 16.09.2020 між АТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі відновлювальної кредитної лінії до 50 000 грн, зі сплатою 42 % річних; строк повернення кредиту - 12 місяців з пролонгацією. Позивач належним чином виконав умови кредитного договору, надавши відповідачу кредитні кошти на умовах та в порядку, передбаченому кредитним договором. Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, станом на 18.06.2025 виникла заборгованість в сумі 31 581,51 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 24 928 грн.; проценти за користування кредитом в розмірі 6 6521,73 грн., яку банк просить стягнути на його користь.

Доводи сторін у справі

Позивач просив проводити розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач відзив на позов не подав.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 16.09.2020 між АТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі відновлювальної кредитної лінії до 50 000 грн, зі сплатою 42 % річних; строк повернення кредиту - 12 місяців з пролонгацією.

Відповідно до підписаної відповідачем в електронній формі Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 16.09.2020 строк кредитування 12 місяців з пролонгацією. При цьому, сторони узгодили, що строк користування кредитом продовжується на наступні 12 місяців, якщо щонайменше за 30 календарних днів до дати повернення кредиту Банк не повідомить Клієнта про припинення кредитування (п. 1.2., п. 2.1.1.2.4. Заяви).

Банк у позовній заяві не зазначав про те, що ним припинено кредитування та повідомлено про це відповідача, такі докази відсутні й у матеріалах справи, а тому суд приходить до висновку, що за вказаним кредитним договором відбувалась неодноразова пролонгація договору.

Позивач належним чином виконав умови кредитного договору, надавши відповідачу кредитні кошти на умовах та в порядку, передбаченому кредитним договором.

Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, станом на 18.06.2025, виникла заборгованість в сумі сумі 31 581 грн. 51 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 24 928,78 грн.; проценти за користування кредитом в розмірі 6 652 грн. 73 коп.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За частиною 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Матеріалами справи підтверджується, що договір позики між сторонами укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши кредит, а відповідач, у свою чергу, не повернула своєчасно кредитні кошти, і станом на день звернення позивача до суду із зазначеним позовом існує заборгованість за кредитним договором. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у кредит.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підтверджуються належними доказами, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» (вул. Грушевського, 1-Д, м. Київ, 01001, ) заборгованість за кредитним договором від 16.09.2020 в сумі 31 581,51 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 24 928 грн.; проценти за користування кредитом в розмірі 6 6521,73 грн., а також судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду.

Повний текст рішенні виготовлено 23.09.2025.

Суддя Т. Б. Сташків