провадження № 2-с/208/616/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про скасування судового наказу)

19 вересня 2025 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду міста Кам`янського Подкопаєва І.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 208/10698/24, виданого 17.10.2024 року Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за заявою Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі» про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення, -

ВСТАНОВИЛА:

17.10.2024 року Заводський районний суд міста Дніпродзержинська видав судовий наказ № 208/10698/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП КМР «Центральні тепломережі» заборгованості за послуги централізованого опалення за період з 01.10.2017 по 31.08.2024 у сумі 15 691,60 гривень та судового збору у сумі 302,80 гривень .

16.09.2025 року ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду міста Кам`янського з заявою про скасування вищезазначеного судового наказу.

В обґрунтування заяви зазначає, що вона не визнає заборгованість перед КП КМР «Центральні тепломережі» на суму 15 691,60 грн., обраховану за період з 01.10.2017 по 31.08.2024, вона не була належним чином повідомлена про те, що було видано судовий наказ № 208/10698/24 від 17.10.2024 року Заводським районним судом міста Дніпродзержинська за заявою Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі» про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення, через що вважає, що фактичного вручення не відбулося. Також вона не має укладеного договору із КП КМР «Міськшляхтепло», який наразі є правонаступником КП КМР «Центральні тепломережі».

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до нього документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Так, судовий наказ № 208/10698/25 від 17.10.2024 року виданий Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Законом України «Про внесення змін до Закону України Про судоустрій і статус суддів щодо зміни найменування місцевих загальних судів» № 4273-IX від 26.02.2025, який набрав чинності 25 квітня 2025 року, змінено найменування таких місцевих загальних судів у Дніпропетровській області: Заводський районний суд міста Дніпродзержинська на Заводський районний суд міста Кам`янського.

Відтак, заява про скасування судового наказу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області № 208/10698/25 від 17.10.2024 року підсудна Заводському районному суду міста Кам`янського.

Щодо процесуального строку подання заяви про скасування судового наказу, варто зазначити наступне.

Відповідно до статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Отже, початок перебігу процесуального строку процесуальний закон визначає з дня вручення копії судового наказу та доданих до нього документів боржнику.

Порядок вручення копії судового наказу та доданих до нього документів визначений статтею 169 ЦПК України.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 169 ЦПК України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові до його електронного кабінету, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного.

Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до відповіді Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради від 09.10.2024 за вих. № 19/14824 ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

17.10.2024 року оскаржуваний судовий наказ разом з доданими до нього документами був надісланий на вищезазначену адресу зареєстрованого місця проживання боржника ОСОБА_1 рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

18.02.2025 року вказаний лист повернувся на адресу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із зазначенням причини повернення - "за закінченням терміну зберігання".

З матеріалів справи також вбачається, що судовий наказ не був отриманий боржником особисто та/або через представника під розписку про вручення, а також не був надісланий до електронного кабінету особи через відсутність такого електронного кабінета у ОСОБА_1 .

Суд приймає до уваги доводи заявниці, що вона не отримувала винесений судовий наказ, тому заява про скасування судового наказу подана до суду в межах встановленого законом 15-денного строку.

З урахуванням вищевикладеного, суддя дійшла до висновку, що судовий наказ з доданими до нього документами не був належним чином вручений боржнику, відтак встановлений законом процесуальний строк для подання заяви про скасування судового наказу не пропущений.

Щодо вимоги про скасування судового наказу.

Відповідно до частини другої статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо (частина третя статті 19 ЦПК України).

Цей вид провадження не є свідченням відсутності спірних відносин між сторонами, однак в силу очевидності права вимоги заявника відсутній спір про наявність самого права.

Частиною 3 ст. 167 ЦПК України встановлено, що судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України.

Загальні вимоги щодо форми та змісту заяви про скасування судового наказу визначені у статті 170 ЦПК України.

Відповідно до частин другої - шостої статті 170 ЦПК України заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.

Заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Заява підписується боржником або його представником.

До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

У разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суд постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Оскільки наказне провадження являє собою спрощене у порівнянні з позовним, альтернативним йому провадження у суді першої інстанції і заснованим на письмових доказах, у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог.

Так, у пункті 3 визначено, що судовий наказ може бути видано, серед іншого, щодо вимоги про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіо мовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Аналіз норм ЦПК України, які регламентують наказне провадження, дає підстави для висновку про те, що наказне провадження - це самостійний вид провадження цивільного судочинства, що існує поряд із позовним і окремим провадженням, якому притаманна певна процесуальна форма, що має певні особливості, пов`язані з тим, що ця форма забезпечує захист прав та інтересів стягувача, що має документи проти боржника, який не виконує свої зобов`язання.

Метою наказного провадження є спрощення, скорочення та здешевлення судової процедури у тих випадках, коли це можливо та виправдано, та є ефективним засобом захисту прав боржника у безспірних справах. Цей вид провадження не є свідченням відсутності спірних відносин між сторонами, однак в силу очевидності права вимоги заявника відсутній спір про наявність самого права. Безспірні вимоги заявника у наказному провадженні - це такі вимоги заявника, із яких не вбачається спір про право, тобто це вимоги, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Як встановлено частиною першою статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Судовий наказ може бути видано, якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, тощо з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості (пункт 3 частини першої статті 161 ЦПК України). До заяви про видачу судового наказу додаються, серед іншого, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості (пункт 3 частини третьої статті 163 ЦПК України).

Виходячи з системного аналізу норм ЦПК України щодо стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в порядку наказного провадження, саме наявність укладеного договору про надання житлово-комунальних послуг між учасниками справи і свідчить про безспірність вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України № 2189-VIII житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України № 2189-VIII надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку (частина першої статті 13 Закону України № 2189-VIII).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України № 2189-VIII у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

- виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору (пункт 2 частини першої статті 1 Закону України № 2189-VIII);

- споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач (пункт 13 частини першої статті 1 Закону України № 2189-VIII);

- індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України № 2189-VIII).

Відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати регулюються Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 (далі Правила № 830).

Відповідно до абзацу 1 пункту 13 Правил № 830 надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.

За матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 04 вересня 2017 року уклав Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води із Комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Тепломережі».

Рішенням Кам`янської міської ради «Про передачу об`єктів теплопостачання» № 2008-44/VII від 09.07.2020 року з метою забезпечення мешканців міста послугами якісного, сталого та надійного централізованого теплопостачання, з балансу Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Тепломережі» передано на баланс Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі» майно згідно з додатком 1.

Заборгованість ОСОБА_1 виникла перед Комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Тепломережі», оскаржуваний судовий наказ виданий на користь Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі».

Виходячи з того, що оскаржуваний судовий наказ стосується стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з теплопостачання за період з з 01.10.2017 по 31.08.2024 року на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 04.09.2017 року, укладеного між Боржником та Комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Тепломережі»; наказ виданий на користь Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі», з яким у Боржника на момент виникнення заборгованості не існувало укладеного договору на надання послуг; боржник заперечує як сам факт існування заборгованості за надані послуги, так і існування у стягувача (нового кредитора) права вимоги до боржника, суддя дійшла до висновку про існування спору між сторонами, що є підставою для скасування судового наказу.

Відповідно до частини третьої статті 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170, 171 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу - задовольнити.

Скасувати судовий наказ № 208/10698/24 від 17.10.2024 року, виданий Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі» 15 691,60 гривень заборгованості за послуги централізованого опалення та 302,80 гривень судового збору.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Подкопаєва