Справа № 718/1816/25
Провадження 2/718/596/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2025 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Мінів О.І.

за участю секретаря судового засідання Анучкіній О.З.

розглянувши у судовому засіданні в м.Кіцмань цивільну справу №718/1816/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

УСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В якій просить розірвати шлюб зареєстрований 12 жовтня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано - Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 530.

Від шлюбу у сторін народилося двоє діток: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, спільним подружнім життям з відповідачкою вони проживали до липня 2024 року, після чого подружні відносини не поновлювали, а повністю припинили.

Причиною розпаду сім`ї послужила та обставина, що у них виникали непорозуміння в сім`ї, що переростали в сварки, в результаті чого вони обоє втратили почуття любові та поваги один до одного.

В даний час позивач прийшов до переконання, що їхня сім`я розпалася остаточно і поновлена бути не може, на примирення з відповідачкою не згідний, вважає, що шлюб носить формальний характер, а тому бажає узаконити ті відносини, які склалися між ними на даний час.

А тому, з посиланням на відповідні норми закону просить розірвати шлюб.

Відповідачка відзиву на позовну заяву не подавала

Заяви, клопотання учасників справи та процесуальні дії у справі.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08 липня 2025 року було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 21.08.2025 року. (а.с.17)

У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибув, 21.08.2025 скерував на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити, судове засідання провести без його участі. (а.с.20)

Відповідачка ОСОБА_2 , в підготовче судове засідання також не прибула, 21.08.2025 скерувала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Справу просить розглянути без її участі у зв`язку із зайнятістю. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « ОСОБА_5 ». (а.с.22)

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 21.08.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.09.2025. (а.с.25).

У судове засідання 22.09.2025 сторони не з`явились, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання даної справи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, 18.09.2025 скерував на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити, судове засідання провести без його участі. (а.с.28)

Відповідачка ОСОБА_2 , в судове засідання також не прибула, 18.09.2025 скерувала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Справу просить розглянути без її участі у зв`язку із зайнятістю. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « ОСОБА_5 ». (а.с.30)

Згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Згідно ч.1. ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, приходить до наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та відповідачкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровано шлюб 12 жовтня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано- Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 530. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 12.10.2006. (а.с.9).

Під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області від 07.04.2011 року та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Коломийським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м.Івано-Франківськ) від 06.03.2020 року (а.с.10,13)

На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, як вказує позивач, на момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення між ними стало неможливим.

Норми права, які застосував суд.

Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

У відповідності до ч. 2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні».

Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду.

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

На даний час шлюб між позивачем та відповідачем носить формальний характер, оскільки вони припинили сімейно-шлюбні відносини, на момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення між ними стало неможливим.

З врахуванням того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому є неможливим. Беручи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, за таких обставин його слід розірвати.

При цьому, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права.

При цьому, сторони спору про поділ майна не заявляють.

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги відсутність перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу та встановлені судом обставини, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З метою належної реалізації прав громадян звертаємо увагу на необхідність відображення в заявах про розірвання шлюбу, поданих до органу державної реєстрації актів цивільного стану, та позовах до суду інформації про вибір особою прізвища після розірвання шлюбу.

На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24, 56, 104-105, 110, 112, 114-115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81-82, 133, 141, 211, 247, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, який зареєстрований 12 жовтня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано- Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 530, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: О.І. Мінів