Номер провадження: 22-ц/813/3858/25
Справа № 521/5176/23
Головуючий у першій інстанції Роїк Д.Я.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Драгомерецького М.М., Сегеди С.М.,

з участю секретаря Громовенко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника Управління освіти Херсонської міської ради на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2024 року, постановленого під головуванням судді Роїк Д.Я., повний текст рішення складений 04 листопада 2024 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради, Управління освіти Херсонської міської ради, третя особа: ОСОБА_3 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в:

У березні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, який згодом був уточнений та остаточно поданий до Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради, Управління освіти Херсонської міської ради, третя особа: ОСОБА_3 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в якому з урахуванням уточнених позовних просила:

- поновити строк звернення до суду з позовом про поновлення на роботі;

- скасувати наказ Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради від 30.12.2022р. за № 5 «Про призупинення дії трудових відносин» в частині призупинення трудових відносин з ОСОБА_2 ;

- стягнути з Управління освіти Херсонської міської ради на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.01.2023 року по 15.09.2023 року в розмірі 60300,00 грн.;

- стягнути з Управління освіти Херсонської міської ради на користь ОСОБА_2 заробітну плату в розмірі 33500 грн.;

- стягнути з Управління освіти Херсонської міської ради на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу адвоката, що визначені в заяві про розподіл витрат на правничу допомогу адвоката;

- стягнути з Управління освіти Херсонської міської ради на користь ОСОБА_2 заробітну плату за один місяць.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що вона до повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну працювала двірником в Херсонському закладі дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради.

В період окупації міста Херсона виконувала свої обов`язки відповідно до посадової інструкції, однак з серпня 2022 року по 30.12.2022 року вона не отримувала заробітної плати.

30.12.2022 року у мобільному додатку «Вайбер» отримала наказ Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради від 30.12.2022 за № 5 «Про призупинення дії трудових відносин», що підписаний виконуючою обов`язки директора закладу ОСОБА_3 .

Зазначеним наказом між Херсонським закладом дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради та позивачем призупиненні трудові відносини з 30.12.2022 року до прийняття рішення про скасування призупинення трудового договору до припинення чи скасування воєнного стану.

Вважає наказ Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради від 30.12.2022 за №5 «Про призупинення дії трудових відносин» в частині призупинення із нею трудових відносин є незаконним.

Причиною для призупинення закладом з позивачкою трудових відносин у наказі визначено «у зв`язку із здійсненням пропаганди у закладі освіти з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, відкритим схилянням працівників закладу до роботи на окупаційну владу, встановленню та підтриманню окупаційного режиму».

Позивачка зазначає, що під час окупації вихователі працювали за українськими державними стандартами дошкільної освіти та освітній процес проводився українською мовою, чим працівники постійно наражали себе на небезпеку, але стійке витримали той тиск, який здійснювали військові російської федерації, що «охороняли» заклад, який виражався у вимозі спілкуватись російською мовою.

Заклад відкрився 1 вересня 2022 року.

Позивачка виконувала свої обов`язки по прибиранню території закладу, однак в порушення вимог закону Управлінням освіти Херсонської міської ради позивачці не виплачується заробітна плата з серпня 2022 року.

Підставою для невиплати заробітної плати позивачці був наказ виконуючої обов`язки директора Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради Синько О.В. від 28.10.2022 року №1 «Про визнання відсутності з нез`ясованих причин».

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2024 року ОСОБА_2 поновлено строк звернення до суду з позовом про скасування наказу про призупинення трудових відносин.

Позов ОСОБА_2 задоволений.

Скасований наказ Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради від 30.12.2022 року за № 5 «Про призупинення дії трудових відносин» із внесеними доповненнями наказом №6 від 10.01.2023 «Про внесення доповнень до наказу від 30.12.2022р. № 5, в частині призупинення трудових відносин з ОСОБА_2 .

Стягнуто з Управління освіти Херсонської міської ради на користь ОСОБА_2 заробітну плату за серпень 2022 року по грудень 2022 року у розмірі 33500 грн.

Стягнуто з Управління освіти Херсонської міської ради на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.01.2023 року по 12.07.2024 року в розмірі 144 637,50 грн.

Рішення суду в частині поновлення дії трудового договору та стягнення середньомісячного заробітку за один місяць допущено до негайного виконання.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 , представник Управління освіти Херсонської міської ради звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині стягнення грошових коштів з Управління освіти Херсонської міської ради та покласти всі витрати у повному обсязі на державу, що здійснює військову агресію проти України і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, а саме прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що судом неправильно встановлені обставин справи, які мають значення для справи.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що відповідно до положень частини четвертої статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України те саме прописано і у пункті третьому наказу Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради від 30.12.2022р. за № 5 «Про призупинення дії трудових відносин». Однак суд першої інстанції проігнорував вказану норму права та поклав обов`язок сплати на управління освіти Херсонської міської ради, котре не є роботодавцем для позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу, адвокат Негуляєв М.А., представник ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін, посилаючись на те, що позивачем правильно визначений склад сторін при пред`явлені позову та вірно пред`явлені вимоги щодо кожного відповідача.

Рішення в частині скасування наказу про призупинення трудових відносин з ОСОБА_2 сторонами не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

В судове засідання, призначене на 09 вересня 2025 року в режимі відеоконференції не з`явився представник Управління освіти Херсонської міської ради Журженко Н.С., за клопотанням якої була призначена відеоконференція.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників, які не з`явилися в судове засідання.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, явка яких не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Негуляєва М.А., представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду зазначеним вимогам відповідає не в повному обсязі, за наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, та стягуючи з Управління освіти Херсонської міської ради середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.01.2023 року по 12.07.2024 року в розмірі 144 637,50 грн., суд першої інстанції виходив з незаконності наказу про призупинення дії трудового договору від 30.12.2022 року, а тому відповідно до мінімальної заробітної плати, стягнув середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.01.2023 року по 12.07.2024 року в розмірі 144 637,50 грн. з Управління освіти Херсонської міської ради.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується, за наступних підстав.

Відповідно до статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

При ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу (частина друга статті 235 КЗпП України).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 до повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну, працювала двірником в Херсонському закладі дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради.

Наказом Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради від 30.12.2022 року за № 5 призупинено дії трудових відносин з ОСОБА_2 (а.с. 14 т. 1).

Зі змісту вищезазначеного наказу вбачається, що призупинено трудові відносини між Херсонським закладом дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради та ОСОБА_2 з 30.12.2022 року до прийняття рішення про скасування призупинення трудового договору.

Підставою призупинення дії трудових відносин з позивачем відбулося у зв`язку із здійсненням пропаганди у закладі освіти з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, відкритим схилянням працівників закладу до роботи на окупаційну владу, встановленню та підтриманню окупаційного режиму (а.с. 14 т. 1).

Відповідачем до суду надано наказ №6 від 10.01.2023 року «Про внесення доповнень до наказу від 30.12.2022 року № 5, яким внесені доповнення та роз`яснення до наказу до наказу від 30.12.2022 року № 5 «Про призупинення трудових відносин», а саме: викладено в такій редакції: «У зв`язку з тимчасовою відсутністю можливості Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради забезпечувати деяких працівників роботою і тимчасове припинення ними виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором».

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується (стаття 43 Конституції України).

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 Конституції.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який діє до цього часу. Згідно з пунктом 3 цього Указу, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

15 березня 2022 року прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», який набрав чинності 24 березня 2022 року. Вказаний Закон визначає особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2024 року у справі № 638/14165/21 (провадження № 61-13363сво23)).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси визнано наказ про зупинення дії трудового договору з ОСОБА_2 незаконним.

Стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з Управління освіти Херсонської міської ради у відповідності до ст. 235 КЗпП України є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про те, що стягнення повинно відбуватися з країни агресора, колегія суддів вважає такими, що не підлягають задоволенню, за наступних підстав.

Відновлення порушеного права працівника на працю повинно здійснюватися не тільки визнанням наказу про призупинення дії трудового договору з працівником незаконним й поновленням дії трудового договору, а так само виплатою роботодавцем працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу, застосовуючи норми статті 235 КЗпП України.

Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам за час призупинення дії трудового договору в повному обсязі покладається на державу, що здійснює збройну агресію проти України, у випадку обґрунтованості призупинення дії трудового договору. Якщо ж незаконні дії роботодавця (незаконне призупинення дії трудового договору) позбавили працівника можливості працювати, то на роботодавця покладається обов`язок відшкодувати працівнику середню заробітну плату за час його перебування у вимушеному прогулі».

За приписами частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу .

Трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (частина перша статті 21 КЗпП України).

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу (частина перша статті 94 КЗпП України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 березня 2021 року у справі № 731/115/20 (провадження № 61-15526св20) викладено висновок про те, що передбачений статтею 21 КЗпП України обов`язок виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи покладено на роботодавця. Згідно із приписами статті 80 Цивільного кодексу України юридична особа наділена цивільною правоздатністю і дієздатністю та може бути позивачем та відповідачем у суді. У відповідності до положень статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

У постанові від 04 березня 2020 року у справі № 401/3088/17 (провадження № 61-44227св18) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду виснував, що «згідно зі статтею 21 КЗпП України належним відповідачем у справі за позовом про оплату праці є та юридична особа (підприємство, установа, організація), з якою позивачем укладено трудовий договір».

Тому колегія суддів приходить висновку про те, що саме з Управління освіти Херсонської міської ради підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Аналогічні правові висновки стосовно стягнення саме з Управління освіти Херсонської міської ради, містяться в постанові ВС від 04 червня 2025 року у справі №766/9397/24.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення заробітної плати з серпня 2022 року по грудень 2022 року з Управління освіти Херсонської міської ради у розмірі 33500 грн., суд виходив із обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_2 , з підстав того, що наказ виконуючої обов`язки директора Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради Синько О.В. від 28.10.2022 року №1 «Про визнання відсутності з нез`ясованих причин» не може бути підставою для невиплати заробітної плати, та цим наказом не можуть встановлюватись певні факти, які тягнуть за собою юридичні наслідки.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не погоджується, в повному обсязі за наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до наказу Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради № 1 від 28.10.2022 року, ОСОБА_2 з 01.08.2022 року визнано відсутньою з нез`ясованих причин (а.с. 15 т. 1).

Наказ № 1 видано, на підставі табелів обліку робочого часу Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради, з якого вбачається, що ОСОБА_2 , з серпня 2022 року по грудень (включно) 2022 року не перебувала на робочому місці (а.с. 99-107 т. 1).

ОСОБА_2 з 01.08.2022 року по 30.12.2022 року не нараховувалась та не виплачувалась заробітна плата, згідно табелів обліку робочого часу Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради (а.с. 99-107 т. 1).

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, вважаючи наказ Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради № 1 від 28.10.2022 року, про визнання ОСОБА_2 з 01.08.2022 року відсутньою з нез`ясованих причин, не звернув уваги на те, що за табелям робочого часу ОСОБА_2 не була присутня на роботі.

Більш того, суд першої інстанції без заявлених позовних вимог ОСОБА_2 щодо визнання наказу № 1 про визнання її відсутньою на робочому місті незаконним, вийшов за межи позовних вимог та визнав цей наказ таким, який не може бути підставою для невиплати заробітної плати, при цьому не звернувши уваги на наявність інших доказів не перебування ОСОБА_2 з серпня 2022 року по грудень 2022 року на робочому місті.

Також в суді апеляційної інстанції адвокат Негуляєв М.А., представник ОСОБА_2 , пояснив, що в них відсутні докази перебування ОСОБА_2 на робочому місті з серпня 2022 року по грудень 2022 року.

За наведених підстав, колегія суддів приходить висновку про скасування рішення суду про стягнення заробітної плати з серпня 2022 року по грудень 2022 року, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

З урахуванням встановлених обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , представника Управління освіти Херсонської міської ради підлягає задоволенню частково, рішення суду в частині позовних вимог про стягнення середньої заробітної плати з серпня по грудень 2022 року підлягає скасуванню з ухваленням постанови, з залишенням в цій частині позовних вимог без задоволення, оскільки висновки суду першої інстанції зроблені при невідповідності висновків суду обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника Управління освіти Херсонської міської ради задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2024 року в частині позовних вимог про стягнення середньої заробітної плати з серпня по грудень 2022 року скасувати.

Ухвалити постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення середньої заробітної плати з серпня по грудень 2022 року залишити без задоволення.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 18 вересня 2025 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ М.М. Драгомерецький

______________________________________ С.М. Сегеда