Житомирський апеляційний суд
Справа №296/9933/24 Головуючий у 1-й інст. Коцюба О. М.
Категорія 39 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Шевчук А.М., Григорусь Н.Й.

розглянув у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м. Житомирі цивільну справу №296/9933/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 06 червня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Коцюби О.М. в м. Звягель Житомирської області,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2024 року ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договорами №88778821 від 27.07.2021 та №951792 від 22.09.2021 у розмірі 34 952,65 грн. А також просило стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 9 000 грн.

В обґрунтування позову зазначало, що 27.07.2021 між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №8877881, відповідно до якого відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 10 000,00 грн. Також зазначає, що 22.09.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №951792, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала у позику грошові кошти у розмірі 5000,00 грн. Вказує, що 29.11.2021 між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір №29/11-1, відповідно до якого ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №8877881. В подальшому, 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір відступлення права вимоги №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» належні йому права грошової вимоги до боржників, у тому числі і до ОСОБА_1 за договором №8877881. Також вказує, що 25.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір №25/01/2022/1, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №951792. В подальшому, 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір відступлення права вимоги №10-01/2023, у тому числі і за договором №951792.

Стверджує, що відповідач належним чином договірні зобов`язання за договорами не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість: за кредитним договором №8877881 від 27.07.2021 у сумі 19 860,33 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 10 000 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 7 935 грн., заборгованість за комісіями 1 500 грн., інфляційні збитки 353,83 грн., нараховані 3% річних 71,50 грн та за договором позики №951792 від 22.09.2021 в сумі 15 092,32 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 5000 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 10 000 грн., інфляційні збитки 80,00 грн., нараховані 3% річних 12,32 грн. Враховуючи вищевикладене просило позов задовольнити в повному обсязі.

Рішенням Звягельського районного суду Житомирської області від 06 червня 2025 року позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором №8877881 від 27.07.2021 у розмірі 19 860,33 грн та заборгованість за договором позики №951792 від 22.09.2021 у розмірі 15 092,32 грн., що у сумі становить 34 952,65 грн. Повернуто ТОВ «Коллект Центр» з державного бюджету суму сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн відповідно до платіжної інструкції № від 15.10.2024. Стягнуто ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняються після спливу визначеного договором строку кредитування. Зазначає, що автоматичної пролонгації кредиту умовами договорів передбачено не було. Вказує, що позивачем не було надано детального опису наданих (робіт) послуг, у зв`язку з чим суд першої інстанції безпідставно стягнув витрати на правову допомогу. Враховуючи вищевикладене просить скасувати рішення Звягельського районного суду Житомирської області від 06 червня 2025 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

21 липня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від ТОВ «Коллект Центр» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що в розрахунку заборгованості чітко вказано з чого складається заявлена до стягнення сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована, розмір та дати часткового погашення заборгованості. Звертає увагу на те, що нарахування відсотків за кредитним договором №951792 від 22.09.2021 здійснювалося в межах строку, визначеного та погодженого сторонами договору. Вказує, згідно договору №7210915 від 27.07.2021 сторонами погоджено, що строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від кредитора, ні від позичальника. Зазначає, що підписанням договору відповідач погодилася на автопролонгацію у разі наявності заборгованості в межах строку дії договору. Вказує, що відповідачем було укладено договори за власним бажанням, добровільно, без будь-якого примусу з боку третіх осіб. Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження належного виконання умов договору та контр-розрахунок заборгованості, здійснений відповідачем. Вказує, що відповідач не наводить обґрунтування не співмірності витрат на правову допомогу із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 27.07.2021 ОСОБА_1 підписала заявку на отримання кредитів та встановлення ділових відносин між нею та ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс», у тому числі як у паперовій, так і електронній формі договору, з метою отримання кредиту на суму 10 000 грн.

27 липня 2021 року між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №8877881, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику фінансовий кредит в сумі 10 000 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти (плату за користування грошовими коштами) на умовах та у порядку, встановлених цим договором.

Згідно п. п. 1.4 кредитного договору кредит надається строком на 15 днів. Термін (дата) повернення кредиту 09.10.2021.

Пунктом 1.5. договору визначено, що з 1 по 15 день позичальник сплачує проценти (плату за користування грошовими коштами) за кожен день строку користування кредитом у розмірі 1,0000%. У зв`язку з підвищенням ступеню кредитного ризику, в момент повернення кредиту позичальник зобов`язується сплатити кредитору проценти за користування грошовими коштами за останній день строку користування кредитом, що дорівнює 15% від суми кредиту, тобто 1500 грн.

Пунктом 1.6 вказаного договору передбачено, що у випадку несплати позичальником процентів у повному обсязі у строк, встановлений п. 1.4 договору в тому числі після визначеного у п. 1.7 договору подовження строку надання та повернення кредиту, позичальник підтверджує намір та надає згоду на продовження строку користування кредитними коштами на 13 днів. Після такого автоматичного продовження строку користування кредитними коштами позичальник сплачує проценти (плату за користування грошовими коштами) у розмірі 4,95% за кожен день строку користування кредитом.

На дату укладення кредитного договору орієнтовна загальна вартість кредиту складає 13 000 грн. У випадку настання умов, передбачених у п. 1.6 договору, орієнтовна загальна вартість кредиту складатиме 19 435,00 грн (п. 1.11 кредитного договору).

Реквізити банківської карти позичальника для перерахування кредиту кредитодавцем: 516874*9878 (п. 2.3 кредитного договору).

Підписанням договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація щодо кредиту.

Така ж інформація про кредит зазначена в паспорті споживчого кредиту, підписаного ОСОБА_1 27.07.2021.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом, наданим ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс», ОСОБА_1 кредит та проценти сплачувала частково. Станом на 29.11.2021 заборгованість становила 19 435 грн., з яких: 10 000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7935 грн - заборгованість за нарахованими процентами; 1500 заборгованість за комісіями.

Згідно виписки за договором б/н за період з 27.07.2021 по 22.10.2021 ОСОБА_1 27.07.2021 було перераховано 10 000 грн згідно договору від 27.07.2021.

29.11.2021 між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги №29/11-1, відповідно до якого ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №8877881.

Відповідно до Реєстру боржників до договору про відступлення права вимоги №29/11-1 від 29.11.2021 та акту прийому-передачі реєстру прав вимог за договором про відступлення права вимоги №29/11-1 від 29.11.2021, ТОВ «Вердикт Капітал» з 29.11.2021 набуло право грошової вимоги до боржників, в тому числі до боржника за договором №8877881 від 27.07.2021 в сумі 19 435,00 грн.

В подальшому, 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення права вимоги №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» належні йому права грошової вимоги до боржників, у тому числі і до ОСОБА_1 за договором №8877881.

Відповідно до Реєстру боржників до договору про відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 та акту прийому-передачі реєстру прав вимог за договором про відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023, ТОВ «Коллект Центр» з 10.03.2023 набуло право грошової вимоги до боржників, в тому числі до боржника за договором №8877881 від 27.07.2021 в сумі 19 860,33 грн.

Згідно розрахунку ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість відповідача на дату відступлення вимоги становила 19 860,33 грн., з яких: 10 000 грн заборгованість за тілом кредиту; 7 935 грн заборгованість за нарахованими процентами; 1500 грн заборгованість за комісією; 3% річних в сумі 71,50 грн та інфляційні втрати в сумі 353,83 грн за період з 29.11.2021 до 23.02.2022.

Згідно розрахунку ТОВ «Коллект Центр» заборгованість відповідача станом на 03.10.2024 становить 19 860,33 грн., з яких: 10000 грн заборгованість за тілом кредиту; 7935 грн заборгованість за нарахованими процентами; 71,50 грн 3% річних; 353,83 грн інфляційні збитки.

Також встановлено, що 22 вересня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №951792, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала у позику грошові кошти у розмірі 5000 грн., а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти (плату за користування грошовими коштами) на умовах та у порядку, встановлених цим договором.

В договорі сторони погодили, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Крім того, підтвердила, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або банком з використанням електронного цифрового підпису.

В п. 2.2. договору кредиту сторони визначили, що строк позики 8 днів, базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики 2,00%, дата надання позики 22.09.2021, дата повернення позики 30.09.2021, процентна ставка за перший день користування позикою 7,93%, знижена процента ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики 0,01%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70% за день, пеня 2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 3 249,34%, орієнтовна загальна вартість кредиту 5 400 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом, наданим ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», ОСОБА_1 кредит та проценти сплачувала частково. Станом на 22.02.2024 заборгованість становила 15 000 грн., з яких: 5 000 грн заборгованість за тілом кредиту; 10 000 грн заборгованість за нарахованими процентами.

Згідно виписки за договором б/н за період з 27.07.2021 по 22.10.2021 ОСОБА_1 22.09.2021 було перераховано 5 000 грн згідно договору від 22.09.2021. Наведене також підтверджується листом ТОВ «Фінансова компанія Фінекспрес» №28/08-2024-4/ТНПП від 28.08.2024.

25.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №25/01/2022/1, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №951792.

Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №25/01/2022/1 від 25.01.2022 та акту прийому-передачі реєстру прав вимог за договором факторингу №25/01/2022/1 від 25.01.2022, ТОВ «Вердикт Капітал» з 25.01.2022 набуло право грошової вимоги до боржників, в тому числі до боржника за договором №951792 в сумі 15 000 грн.

В подальшому, 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір відступлення права вимоги №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» належні йому права грошової вимоги до боржників, у тому числі і до ОСОБА_1 за договором №951792.

Відповідно до Реєстру боржників до договору про відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 та акту прийому-передачі реєстру прав вимог за договором про відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ «Коллект Центр» з 10.01.2023 набуло право грошової вимоги до боржників, в тому числі до боржника за договором №951792 від 22.09.2021 в сумі 15 092,32 грн.

Згідно розрахунку ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість відповідача на дату відступлення вимоги становила 15 092,32 грн., з яких: 5000 грн заборгованість за тілом кредиту; 10 000 грн заборгованість за нарахованими процентами; 3% річних в сумі 12,32 грн та інфляційні втрати в сумі 80 грн за період з 25.01.2022 до 23.02.2022.

Згідно розрахунку ТОВ «Коллект Центр» заборгованість відповідача станом на 03.10.2024 становить 15 092,32 грн., з яких: 5000 грн заборгованість за тілом кредиту; 10 000 грн заборгованість за нарахованими процентами; 12,32 грн 3% річних; 80 грн інфляційні збитки.

Частково задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 було фактично отримано надані грошові кошти, однак в добровільному порядку відповідач не повернула їх в повному обсязі, а також їй було відомо про умови кредитування та отримання позики, вона частково сплачувала заборгованість, а тому дійшов висновку про задоволення позову по суті. В частині стягнення витрат на правову допомогу суд першої інстанції виходив із складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, та обсягу наданих адвокатом послуг, а також вимоги розумності та справедливості та дійшов висновку про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Перевіряючи законність оскаржуваного рішення, колегія суддів враховує наступне.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У ч. ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до змісту статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч. 1 ст. 517 ЦК України).

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина 1 статті 1077 ЦК України).

Згідно статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога),а також право вимоги, яке виникне в майбутньому(майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Статтею 1081 ЦК України передбачено, що клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У справі, що переглядається встановлено, що на підтвердження позовних вимог позивач долучив до позовної заяви копії: заявки на отримання кредитів та встановлення ділових відносин між ОСОБА_1 та ТОВ «Бі ЕлДжи Мікрофінанс» від 27.07.2021, кредитного договору №8877881 від 27.07.2021, паспорту споживчого кредиту від 27.07.2021, договору позики №951792 від 22.09.2021, які підписані ОСОБА_1 , а також розрахунки заборгованості за кредитами.

Виходячи з аналізу наведених норм права та зазначених матеріалів справи, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору та отримання позичальником кредиту на її банківську карту, вказану в договорах.

При цьому ОСОБА_1 не оспорювала отримання кредитних коштів на підставі зазначених вище договорів, а також не надала суду доказів виконання зобов`язань за кредитними договорами.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованості за тілом кредиту за кредитними договорами №8877881 від 27.07.2021 та №951792 від 22.09.2021 на суму 15 000 грн.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками за користування кредитом, комісії (проценти за підвищений ступінь ризику), 3% річних та інфляційних втрат, то колегія суддів враховує, що відповідно до висновків, викладених в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі №444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13 «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».

При цьому, у кредитному договорі №8877881 від 27.07.2021 сторони, діючи відповідно до положень ст. ст. 6, 627 ЦК України, врегулювали відносини щодо сплати процентів за користування кредитом та строку кредитування.

Зокрема, згідно п. п. 1.4 кредитного договору кредит надається строком на 15 днів. Термін (дата) повернення кредиту 09.10.2021.

Пунктом 1.5. договору визначено, що з 1 по 15 день позичальник сплачує проценти (плату за користування грошовими коштами) за кожен день строку користування кредитом у розмірі 1,0000%. У зв`язку з підвищенням ступеню кредитного ризику, в момент повернення кредиту позичальник зобов`язується сплатити кредитору проценти за користування грошовими коштами за останній день строку користування кредитом, що дорівнює 15% від суми кредиту, тобто 1500 грн.

Пунктом 1.6 вказаного договору передбачено, що у випадку несплати позичальником процентів у повному обсязі у строк, встановлений п. 1.4 договору в тому числі після визначеного у п. 1.7 договору подовження строку надання та повернення кредиту, позичальник підтверджує намір та надає згоду на продовження строку користування кредитними коштами на 13 днів. Після такого автоматичного продовження строку користування кредитними коштами позичальник сплачує проценти (плату за користування грошовими коштами) у розмірі 4,95% за кожен день строку користування кредитом.

На дату укладення кредитного договору орієнтовна загальна вартість кредиту складає 13 000 грн. У випадку настання умов, передбачених у п. 1.6 договору, орієнтовна загальна вартість кредиту складатиме 19 435,00 грн (п. 1.11 кредитного договору).

Таким чином, до 09.10.2021 нараховано відсотків за ставкою 1,0000% за кожен день користування на загальну суму 1 500 грн., з 10.10.2021 по 23.10.2021 за ставкою 4,95% за кожен день пролонгованого строку на загальну суму 6 435 грн., що разом становить 7 935 грн.

Отже, кредитором було обраховано суму відсотків за користування кредитом - 7935 грн в межах визначеного в договорі строку кредитування - по 23.10.2021.

Відтак, за кредитним договором №8877881 від 27.07.2021 з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» підлягає стягненню заборгованість в розмірі 19 860,33 грн., з яких: 10 000 грн заборгованість за тілом кредиту; 7 935 грн заборгованість за нарахованими процентами; 1500 грн заборгованість за комісією (проценти за підвищений ступінь ризику); 3% річних в сумі 71,50 грн та інфляційні втрати в сумі 353,83 грн за період з 29.11.2021 до 23.02.2022.

Також, у договорі позики №951792 від 22.09.2021 сторони, діючи відповідно до положень ст. ст. 6, 627 ЦК України, врегулювали відносини щодо сплати процентів за користування кредитом та строку кредитування.

Зокрема, в п. 2.2. договору кредиту сторони визначили, що строк позики 8 днів, базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики 2,00%, дата надання позики 22.09.2021, дата повернення позики 30.09.2021, процентна ставка за перший день користування позикою 7,93%, знижена процента ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики - 0,01%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70% за день, пеня 2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 3 249,34%, орієнтовна загальна вартість кредиту 5 400 грн.

Таким чином, до 30.09.2021 нараховано відсотків за ставкою 0,01% за кожен день строку користування кредитом на загальну суму 400 грн.

Отже, кредитором було обраховано суму відсотків за користування кредитом - 400 грн в межах визначеного в договорі строку кредитування - по 30.09.2021.

Відтак, за договором позики №951792 від 22.09.2021з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» підлягає стягненню заборгованість в розмірі 15 092,32 грн., з яких: 5000 грн заборгованість за тілом кредиту; 10 000 грн заборгованість за нарахованими процентами; 3% річних в сумі 12,32 грн та інфляційні втрати в сумі 80 грн за період з 25.01.2022 до 23.02.2022.

Таким чином, суд першої інстанції зробив правильні висновки з установлених обставин та дійшов вірного висновку про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитними договорами №8877881 від 27.07.2021 та №951792 від 22.09.2021 у заявлених позивачем розмірах.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаний з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження надання правової допомоги, позивачем до матеріалів справи було долучено: копію договору про надання правової допомоги №02-09/2024-8 від 02.09.2024, укладений між ТОВ «Коллект Центр» та ФОП ОСОБА_2 , роздруківку з вартістю послуг ФОП ОСОБА_2 , заявку на надання юридичної допомоги №38 від 03.09.2024 та витяг з акту №1 про надання юридичної допомоги від 02.10.2024, згідно якого адвокатом було надано наступні послуги: вивчення документації клієнта з посиланням на нормативно-правові акти та підготовка аналітичної довідки щодо судової справи 1год/3000 грн., позовна заява 2год/6000 грн.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення витрат на правову допомогу, оскільки вони є фактично понесеними та документально підтвердженими, також суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача витрати в розмірі 5000 грн та в достатній мірі мотивував свій висновок.

Будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо вирішення питання витрат на професійну правничу допомогу, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи зазначений спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно із положеннями ЦПК України, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального права є безпідставними.

Згідно пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 06 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді