Справа № 715/1776/25
Провадження № 2-др/715/10/25
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2025 року селище Глибока
Глибоцький районний суд Чернiвецької області
в складi: головуючого судді Маковійчук Ю.В.
секретар судового засідання Затолошна Р.В.
розглянувши у судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні суду перебувала справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «Граве Україна» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Рішенням Глибоцького районного суду від 11.09.2025 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Представником відповідача подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення із позивача на його користь понесені ним витрати на правову допомогу в сумі 19 200 грн.

Від представника позивача надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій останній, посилаючись на відсутність повноважень представника відповідача у справі та неспівмірність понесених витрат, просив суд відмовити у її задоволенні.

Сторони в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому в силу вимог ст. ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд вважає, що справу можна розглянути в їх відсутність.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України визначено, що одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідності до статті 26 Закону № 5076-VI «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону № 5076-VI, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною другою статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу ОСОБА_2 правничу допомогу в суді надавало Адвокатське об`єднання «Поляк і партнери», що підтверджується договором про надання юридичної (правничої) допомоги від 16 липня 2025 року № 148/25, ордером на надання правничої допомоги від 30 липня 2025 року серії № 1117565.

При цьому суд відхиляє доводи представника позивача Синюка С.Л. про те, що відсутні докази, що підтверджують повноваження Поляк П.П., як представника відповідача Тимочко М.Л.

Так, встановлено, що Поляк ПП. здійснює свою адвокатську діяльність у складі адвокатського об`єднання «Поляк і партнери», що підтверджується витягом з Єдиного реєстру адвокатів України. МЙогоої повноваження на представництво інтересів ОСОБА_2 підтверджуються зокрема ордером на надання правової допомоги №1117565 від 30.07.2025 р., виданим адвокатським об`єднанням «Поляк і партнери» на підставі договору №148/25 про надання юридичної (правничої) допомоги від 16.07.2025 року, укладеного між ОСОБА_2 та АО «Поляк і партнери».

Відповідно до пункту 1.1 Договору Клієнт доручає, а АО приймає на себе зобов`язання надавати юридичну (правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, відповідно до вимог чинного законодавства України. Згідно з пунктом 2.2 Договору АО здійснює у встановленому законом порядку захист прав та законних інтересів Клієнта у випадках, передбачених цивільно процесуальним законодавством.

31 липня 2025 року адвокатом Адвокатського об`єднання «Поляк і партнери», Поляк П. П., який діяв в інтересах ОСОБА_2 , було подано відзив на позов. У вказаному відзиві адвокат посилався на те, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

15 серпня 2025 року адвокатом Поляк П. П. подано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.

Зі звіту про надані послуги ОСОБА_2 у зв`язку з розглядом справи від 15 серпня 2025 року вбачається, що Адвокатським об`єднанням «Поляк і партнери» надано останньому правничу допомогу у вигляді підготовки клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, ознайомлення з матеріалами справи та підготовки відзиву на позовну заяву, підготовка клопотання та участь у судовому засіданні. На вказані послуги адвокатами адвокатського об`єднання було витрачено 6 години. Вартість таких послуг зазначена 19200 гривень. При цьому встановлено, що представник відповідач участі у судових засіданнях не приймав, справа розглянута у відсутності учасників процесу.

З квитанцій до прибуткового касового ордера №15/25/08 від 15 серпня 2025 року та №16/25/07 від 16 липня 2025 року вбачається, що ОСОБА_2 за послуги з надання професійної правничої допомоги сплатив Адвокатському об`єднанню «Поляк і партнери» 19200 гривень.

Представник позивача Синюк С.Л. подав клопотання про зменшення витрат, понесених на правничу допомогу, посилаючись на їх неспівмірність зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою.

Беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих послуг адвокатами Адвокатського об`єднання «Поляк і партнери», оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, з огляду на критерії, та виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що заявлена Поляком П.П. сума судових витрат, понесених на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги, в розмірі 19200 гривень є надмірною та неспівмірною із складністю справи та виконаною адвокатом роботою, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаною роботою, тому суд дійшов висновку, що Тимочку М.Л. слід відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи в суді, у розмірі 10 000 гривень, що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Керуючись ст. ст. 246, 270, 354 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА», , адреса 03150, м. Київ, вул. Велика васильківська, 65 на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 судових витрат, пов`язаних із оплатою професійної правової допомоги в розмірі 10000,00 гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Суддя: