Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

-головуючої судді Черніцької І.М.

-за участю секретаря судового засідання Кокітко І.В.

-сторони в судове засідання не з`явились

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» (далі ТОВ «Новий Колектор») звернулось в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики за №1027-2784 від 19 січня 2022 року в розмірі 35 700 грн.

В обґрунтування вимог позивач вказав, що 19 січня 2022 року між ТОВ «Укр кредит фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір за №1027-2784.

Відповідно до умов кредитного договору за №1027-2784, відповідачу надано кредит у розмірі 5000 грн, строком 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, заявлений строк користування кредитом 14 календарних днів, останній календарний день заявленого строку 01 лютого 2022 року.

26 грудня 2024 року між ТОВ «Укр кредит фінанс» та ТОВ «Новий Колектор» укладено договір факторингу за №УКФ-261224-2, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №1027-2784 від 19 січня 2022 року.

Відповідач належним чином не виконувала свого зобов`язання, допустила виникнення заборгованості, яка станом на 11 червня 2025 року становить 35 700 грн, з яких: 5000 заборгованість за тілом кредиту та 30 700 грн заборгованість за відсотками.

Посилаючись на наведене, позивач просить задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 червня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження.

07 липня 2025 року представник відповідача адвокат Коцюба Н.Я. подала відзив на позовну заяву. Вказала, що позивачем не надано доказів надання (перерахування) коштів ОСОБА_1 по вказаному кредитному договору. Долучені довідки про заборгованості не є первинними бухгалтерськими документами та не містять даних щодо власника банківської картки, на яку були перераховані кошти, повного номера картки, які б давали можливість встановити факт перерахування ТОВ «Укр Кредит Фінанс» коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 .

Посилаючись на наведене, просила відмовити у задоволенні позову.

09 липня 2025 року представник позивача подав відповідь на відзив. Вказав, що відповідачем не спростовано факт укладення договору з ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Отримання коштів Денегою А.І. шляхом переказу через систему «EasyPay» підтверджено Довідкою про перерахування коштів. Інформація про отримувача є банківською таємницею. Також, представник відповідача зазначає, що виписки з особових рахунків є належним підтвердженням операцій. Наявні в справі довідки про перерахування та заборгованість узгоджуються з розрахунком позивача і підтверджують факт належності боргу. Крім того, перехід права вимоги від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до Позивача підтверджується Реєстром прав вимог №1. Позивач має ліцензію на факторинг і внесений до Держреєстру фінансових установ.

Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов.

У судове засідання представник позивача не з`явився. У позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Попередньо представник відповідача адвокат Коцюба Н.Я. подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, у задоволені позову просила відмовити.

Судом встановлено, що 19 січня 2022 року між ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії №1027-2784(далі - Договір), шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А964.

Відповідно до умов кредитного договору за №1027-2784, ТОВ «Укр кредит фінанс» зобов`язується відкрити Кредитну лінію для Позичальника шляхом надання грошових коштів (далі Кредит) Позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування Кредитом. Розмір кредиту - 5000 грн, який надається шляхом перерахування грошової суми позичальнику протягом 3 (трьох) днів з моменту укладення договору. Тип процентної ставки - фіксований, заявлений строк користування Кредитом складає 14 календарних днів з дня надання Кредиту. Заявлений строк це обраний Позичальником в момент укладання цього Договору строк користування Кредитом протягом якого може бути використано право користування Кредитом за Пільговою та/або Зниженою процентною ставкою (далі Заявлений строк) (п. п. 1.2, 2.1, 2.2, 2.4 Договору).

Дата видачі кредиту 19 січня 2022 року, останній календарний день Заявленого строку / дата першої сплати процентів за користування кредитом (дострокове повернення в кінці Заявленого строку) - 01 лютого 2022 року, сума кредиту 5000 грн, нараховані проценти за користування Кредитом у Заявлений строк 1400 грн, разом до сплати 6400 грн. (п. п. 2.4.1 - 2.4.5 Договору).

Згідно умов п. 2.6. Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно починаючи з першого дня видачі Кредиту та до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, в наступних розмірах: Стандартна процентна ставка 3.00% за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключення строку використання права користування Кредитом за Зниженою та/або Пільговою ставкою). Знижена процентна ставка 2.00% (право користування Кредитом за вказаною процентною ставкою згідно умов, визначених п.п.3.4 - 3.9. цього Договору). Пільгова процентна ставка 0,01% (право користування Кредитом за вказаною процентною ставкою згідно умов, визначених п.п. 3.4. - 3.6. цього Договору).

Відповідно до умов п. 2.8 Договору, строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику: 300 календарних днів (до 15.11.2022) з моменту перерахування Кредиту Позичальнику (далі Строк кредитування). Строк Договору є рівним Строку кредитування. В частині виконання зобов`язань Договір діє до повного та належного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором.

Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає: 1 139 965,00 %. (п. 2.9 Договору).

Орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення Договору (за весь строк кредитування) складає: 50 000,00 грн. та включає в себе: суму Кредиту та проценти за користування Кредитом 45 000,00 грн. (п. 2.10 Договору).

Відповідно до паспорту споживчого кредиту, підписаного ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 , тип кредиту кредитна лінія, сума кредиту становить від 400 грн до 20 000 грн, строк кредитування 300 днів, заявлений строк від 1 до 30 днів, пільгова процентна ставка 3,65% (0,1% в день), знижена процентна ставка 730 (2% в день), тип процентної ставки фіксована.

26 грудня 2024 року між ТОВ «Новий Колектор» (Фактор) та ТОВ «Укр кредит фінанс» (Клієнт) укладено договір факторингу за №УКФ-261224-2. За умовами якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та передає Первісному кредитору під відступлення Права вимоги грошові кошти за плату у порядку та строки встановлені цим Договором.

Згідно Реєстру боржників №1 від 26 грудня 2024 року до Договору факторингу №УКФ-261224-2 від 26 грудня 2024 року, ТОВ «Новий Колектор» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором №1027-2784 від 19 січня 2022 року в розмірі 35 700 грн.

Як вбачається із довідки про розмір простроченої заборгованості за кредитним договором за кредитним договором №1027-2784 від 19 січня 2022 року, виданої ТОВ «Новий колектор» заборгованість ОСОБА_1 становить 35 700 грн, з яких: 5000 грн заборгованість за тілом кредиту та 30 700 грн заборгованість за відсотками.

Розглянувши справу, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, суд доходить висновку, що позов не підлягає до задоволення, зважаючи на таке.

Відповідно до статті вимог 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з вимогами статей 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положенням статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до вимог частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

Згідно з вимогами частини другої статті 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до вимог частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Згідно з вимогами статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч.1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч. 3).

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Згідно з вимогами частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Як встановлено судом 19 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір за №1027-2784 шляхом підписання відповідачем ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А964.

Виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідача відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості (висновки ВС у постанові ВС від 30 серпня 2023 року у справі № 753/20537/18).

Відповідно до вимог п.п. 5, 30, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04.07.2018 № 75, бухгалтерський облік ведеться безперервно з часу реєстрації банку до його ліквідації. Банк самостійно визначає систему організації операційної діяльності залежно від його структури, обсягів та видів банківських операцій, кількості працюючих, розвитку інформаційних технологій. Банк самостійно розробляє технології здійснення банківських операцій. Оброблення інформації про операції та її зберігання мають виконуватися на серверах та/або іншій комп`ютерній техніці, які/яка повинні/а фізично розташовуватися на території України, за винятком збереження резервних копій, захищених із використанням відповідних засобів технічного та/або криптографічного захисту, а виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розміру, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» (подібні висновки містить постанова Верховного Суду від 25.05.2021 року у справі №554/4300/16-ц, від 20 травня 2022 року у справі № 336/4796/18, від 30 червня 2023 року в справі № 274/7221/19).

У постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16 зазначено, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами існування заборгованості за кредитним договором.

На підтвердження факту видачі кредитних коштів за договором позики №1326547 від 04 грудня 2023 року позивачем надано копію кредитного договору, договір факторингу, додатки до нього, довідку про розмір простроченої заборгованості за кредитним договором, розрахунок заборгованості та довідку про перерахування суми кредиту №1027-2784 від 19 січня 2022 року.

Оцінивши всі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували існування у позичальника заборгованості за укладеним кредитним договором, факт виплати кредитних коштів, зокрема первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», виписки з особових рахунків клієнта тощо.

Щодо наданих довідок про перерахування суми кредиту №1027-2784 від 19 січня 2022 року та про розмір простреченої заборгованості за кредитним договором, які надано на підтвердження суми боргу, то таких довідок недостатньо для висновку щодо отримання ОСОБА_1 кредитних коштів та порушення останньою обов`язку щодо їх повернення.

Відповідна довідка про перерахування суми кредиту №1027-2784 від 19 січня 2022 року є одностороннім документом первинного кредитора та сама по собі не є належним доказом, з огляду на вимоги частини першої статті 77 ЦПК України, не містить посилань на повний картковий чи інший банківський рахунок, яким користувався відповідач.

Такий висновок також узгоджується з постановою Верховного Суду від 22 грудня 2021 року у справі № 759/10277/20.

У частині першій статті 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відповідно до вимог частин третьої та четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві та відповіді на відзив виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування.

У своїй заяві представник ТОВ «Новий колектор» просив розглянути справу при їх відсутності, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа 755/18920/18, провадження 61-17205ск19.

Таким чином, позивач ТОВ ТОВ «Новий колектор», звертаючись до суду з даним позовом, повинен був отримати від первинного кредитора, у даному випадку первинні документи, які підтверджують перерахування на рахунок відповідача чи видачу йому коштів за договором позики, а також розміру заборгованості за ним.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не приймає до уваги часткове визнання позову відповідачем викладене у додаткових поясненнях, оскільки у відзиві, який в силу вимог ч. 2 ст. 174 ЦПК України, є заявою по суті справи, відповідач позов не визнала повністю. Зміст додаткових пояснень, суперечить запереченням відповідача викладеним у відзиві. Відповідач у судове засідання не з`явилася та 08 вересня 2025 року представник відповідача подала заяву про розгляд справи без їх участі. При цьому, також зазначила про відмову у позові з підстав викладених у відзиві.

Відповідно до умов ч. ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Враховуючи вищенаведені положення законодавства, а також досліджені у справі докази, суд, оцінивши їх з точки зору достатності для встановлення фактичних обставин, якими обґрунтовуються заявлені позовні вимоги, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором №1027-2784 від 19 січня 2022 року за недоведеністю заявлених вимог.

На підставі наведеного, керуючись статтями 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 273, 280, 281, 282, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий колектор», вул. Алмазова Генерала, 13, офіс 601, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повний текст рішення суду складено 15 вересня 2025 року.

Головуюча суддя І.М. Черніцька