КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 362/3914/25 Головуючий у суді першої інстанції - Лебідь-Гавенко Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Міський житловий центр» на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2025 року по цивільній справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Міський житловий центр» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги,

встановив:

У травні 2025 року ТОВ «МЖЦ» звернулося до Васильківського міськрайонного суду Київської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на їх користь заборгованості в розмірі 4 374,95 грн та судового збору у розмірі 242,24 грн.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2025 року відмовлено у видачі судового наказу.

Ухвалу мотивовано тим, що заявником не додано до заяви копію договору укладеного письмово між ТОВ «Міський житловий центр» та ОСОБА_2 про надання житлово-комунальних послуг, копії договору укладеного між ТОВ «МЖЦ» та уповноваженою особою зборами співвласників (квартир) будинку по АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, заявник ТОВ «МЖЦ»подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне встановлення обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2025 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 є користувачем квартири АДРЕСА_1 .

Зазначає, що 04 червня 2018 року між виконавчим органом Васильківської міської ради та ТОВ «МЖЦ» укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирними будинками у м. Васильків Київської області. Вказаний договір є обов`язковим до виконання всіма співвласниками багатоквартирного будинку та не передбачає підписання окремих індивідуальних договорів про надання послуг з управління.

Таким чином, договір про надання послуг з управління багатоквартирними будинками у м. Васильків Київської області від 04 червня 2018 року є обов`язковим для виконання всіма співвласниками будинку АДРЕСА_1 , зокрема, і ОСОБА_2 .

Скаржник зазначає, що вказаний договір є таким, за яким пред`явлено вимоги про стягнення заборгованості та який було долучено до заяви про видачу судового наказу, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови у видачі судового наказу.

Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

За правилами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про відмову у видачі судового наказу (п.1 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у видачі судового наказу суд першої інстанції виходив з того, що заявником не додано до заяви копію договору укладеного письмово між ТОВ «Міський житловий центр» та ОСОБА_1 про надання житлово-комунальних послуг, копії договору укладеного між ТОВ «Міський житловий центр» та уповноваженою особою зборами співвласників (квартир) будинку по АДРЕСА_1 .

Колегія суддів не погоджується зі вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з вимогами частин 1-3 ст. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

У заяві повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу; наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу; з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; заяву подано з порушенням правил підсудності.

Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» встановлено, що власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

За правилом п. 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані: своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Згідно з ч. 1 ст. 9 «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

У випадках, визначених законом, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування.

В одному багатоквартирному будинку договір про надання послуг з управління може укладатися одночасно не більш як з одним управителем.

Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк

Згідно приписів п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», у разі якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. У разі якщо місцевою радою або її виконавчим органом відповідно до законодавства прийнято рішення про делегування іншому органу - суб`єкту владних повноважень функцій із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг, управитель призначається на конкурсних засадах таким органом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з рішенням виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області № 193 від 29 травня 2018 року, управителем вищевказаного багатоквартирного будинку є ТОВ «Міський житловий центр».

04 червня 2018 року між виконавчим комітетом Васильківської міської ради (замовник) та ТОВ «Міський житловий центр» (управитель) укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирними будинками в м. Василькові Київської області, згідно умов якого, управитель надає послугу з управління багатоквартирним будинком по АДРЕСА_1 .

Тобто, вказаний договір від імені та в інтересах співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 було підписано уповноваженою особою виконавчого органу Васильківської міської ради.

Таким чином, укладений 04 червня 2018 року договір про надання послуг з управління багатоквартирними будинками в м. Василькові Київської області, є обов`язковим для виконання всіма співвласниками вищевказаного багатоквартирного будинку та є таким, за яким ТОВ «Міський житловий центр» пред`явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості із ОСОБА_2 , та який було долучено товариством до заяви про видачу судового наказу.

Разом з тим, суд першої інстанції вказаного не врахував, тому дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для відмови у видачі судового наказу, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України.

За таких обставин ухвала суду про відмову у видачі судового наказу підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Міський житловий центр» задовольнити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2025 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

Т.О. Невідома