справа № 492/1073/23
провадження № 2-п/492/11/25
УХВАЛА

Іменем України

18 вересня 2025 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді - Гусєвої Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання Гамурар І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

встановив:

Заочним рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 09 грудня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено повністю, та стягнуто з ОСОБА_1 , відповідачки у справі, на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 25 листопада 2019 року у розмірі 298908,92 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2989,09 грн.

До суду від відповідачки ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд вказаного заочного рішення, посилаючись на те, що вона не була присутня у судовому засіданні під час ухвалення заочного рішення, а тому не отримувала його копію. Також, заявниця не прибувала у судові засідання так як не проживає за місцем реєстрації, а судові повістки працівниками пошти не були вручені її свекрусі, яка проживає за місцем її реєстрації. Вимоги позову не визнала, оскільки позика надавалася її чоловікові ОСОБА_3 , з яким на час надання позики перебувала у шлюбі та вказаним заочним рішенням стягнення боргу здійснено без врахування повернутої суми позики.

У заяві про перегляд заочного рішення заявницею заявлено клопотання про поновлення процесуального строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення, яке обґрунтоване тим, що копію заочного рішення заявниця отримала 10 липня 2025 року, тому вона має право на подання до суду заяви про перегляд заочного рішення у строк до 30 липня 2025 року, тому є підстави для поновлення пропущеного строку.

Представниця заявниці, яка брала участь у судовому засіданні дистанційно у режимі відеоконференції, клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та заяву про перегляд заочного рішення підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, додатково пояснивши, що заяву про перегляд заочного рішення подано до суду в межах строку її подання. Відповідачка не була належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання. Заочне рішення, яке просила переглянути, відповідачкою добровільно виконано повністю, оскільки було накладено арешт на її майно.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та заяви про перегляд заочного рішення, просив відмовити у їх задоволенні, давши суду пояснення про те, що відповідачкою не подано до суду доказів неможливості прибути у судове засідання. Про ухвалення заочного рішення відповідачка своєчасно дізналася через застосунок «Дія» та після відкриття 09 квітня 2025 року виконавчого провадження відповідачка добровільно виконала заочне рішення, у зв`язку з чим 21 травня 2025 року було закрито виконавче провадження.

Розглянувши заяву про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що «вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Ponomaryov v. Ukraine», пункт 41)».

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення від 29 жовтня 2015 року у справі «Ustimeтko v. Ukraine», пункт 46)».

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Відповідно до частини 1 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення в справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний висновок міститься в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Згідно положень статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що заочне рішення ухвалено Арцизьким районним судом Одеської області 09 грудня 2024 року (а. с. 73-75).

Днем вручення відповідачці вказаного заочного рішення відповідно до пункту 5 частини 6 статті 272 ЦПК України є 06 лютого 2025 року, про що свідчить довідка «Укрпошти» де є позначка «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 78).

Представниця заявниці у судовому засіданні зазначила, що відповідачка ОСОБА_1 копію заочного рішення отримала у суді 10 липня 2025 року, про що також зазначено у заяві ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

При цьому у резолютивній частині вказаного заочного рішенні відповідачці роз`яснено строк та порядок подання заяви про його перегляд, а саме вказано, що заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заяву про перегляд заочного рішення та клопотання про поновлення процесуального строку ОСОБА_1 подано до суду 28 липня 2025 року, при цьому причину подання заяви про перегляд заочного рішення поза межами строку подання заявниця та її представниця обґрунтували тим, що повне заочне рішення було вручено заявниці 10 липня 2025 року, тому заявниця мала право у строк до 30 липня 2025 року подати заяву про перегляд заочного рішення і така обставина є законною підставою для поновлення їй пропущеного строку.

Крім того, як вбачається із постанови начальника відділу Арцизького відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Райнової В.Л. від 21 травня 2025 року, закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 492/1073/23, виданого 09 грудня 2024 року Арцизьким районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості, що свідчить про обізнаність відповідачки про наявність судового рішення про стягнення з неї заборгованості.

Доводи заявниці щодо неповідомлення її про розгляд справи суд відхиляє з огляду на те, що відповідачка про провадження у суді була повідомлена, оскільки 18 листопада 2023 року вона отримала копію ухвали про відкриття провадження, про що свідчить поштове повідомлення (а. с. 29), однак з 18 листопада 2023 року, тобто з моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі до ухвалення 09 грудня 2024 року заочного рішення станом розгляду справи не цікавилась, тим самим своїм процесуальним обов`язком з`явитись у судове засідання за викликом, знехтувала.

Не заслуговують доводи заявниці, що вона не прибувала у судові засідання так як не проживає за місцем реєстрації, а судові повістки працівниками пошти не були вручені її свекрусі, яка проживала за місцем реєстрації заявниці, оскільки відповідно до вимог статті 131 ЦПК України заявниця, як учасник судового процесу, зобов`язана була повідомити суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) під час провадження справи.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 була достеменно обізнана про існування судового провадження у справі, про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) під час провадження справи суд не повідомила, у судові засідання за судовими викликами не з`являлась, станом розгляду справи не цікавилася, пізніше була обізнана про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа, виданого на виконання заочного рішення від 09 грудня 2024 року, суд піддає сумніву об`єктивну неможливість відповідачки подати заяву про перегляд заочного рішення раніше 28 липня 2025 року.

Докази виникнення обставин непереборної сили, які унеможливили своєчасне звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення в матеріалах справи відсутні, як і докази, що свідчили б про добросовісну реалізацію заявницею своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від неї дій, спрямованих на своєчасне подання заяви про перегляд заочного рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність поважних обставин, що об`єктивно перешкоджали ОСОБА_1 звернутися до суду із заявою про перегляд заочного рішення у визначений процесуальним законом строк, а тому її клопотання про поновлення цього процесуального строку задоволенню не підлягає.

Статтею 126 ЦПК України встановлено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що клопотання заявниці про поновлення процесуального строку на подання заяви про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 3, 120-128, 258-261, 263, 268, 284, 353, 354 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на подання до суду заяви про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 18 вересня 2025 року.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Гусєва Н.Д.