Справа № 203/1938/25
Провадження № 2-з/0203/42/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

22 вересня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра в особі судді Колесніченко О.В., розглянувши у провадженні № 2-з/0203/42/2025 заяву представника ОСОБА_1 адвоката Кім Ганна Володимирівна про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_1 за представництва адвоката Кім Г.В. пред`явила позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Двірник Інна Валентинівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12 травня 2025 року ОСОБА_1 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подала заяву про зміну предмету позову.

З відкриттям загального позовного провадження, після усунення недоліків позовної заяви, за ухвалою суду від 20 березня 2025 року, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень, проте з потребою у сприянні у збиранні доказів сторонам, зокрема, з витребуванням за ухвалою суду від 18 квітня 2025 року у приватного нотаріуса Дніпровського МНО Двірник І.В. копії спадкової справи, заведеної після ОСОБА_4 , та з витребуванням за ухвалою суду від 02 червня 2025 року у ГЦОСІ Державної прикордонної служби України інформації про перетин державного кордону України ОСОБА_1 в період з 22 лютого 2022 року по день виконання ухвали.

10 квітня 2025 року відповідачі за представництва адвоката Стасовської Є.А. подали відзив на позовну заяву та 02 червня 2025 року відзив на позовну заяву зі зміненим предметом позову.

Ухвалою суду від 31 липня 2025 року підготовче провадження закрите.

19 вересня 2025 року представник позивачки адвокат Кім Г.В. через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подала заяву про забезпечення позову у спосіб накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020; гараж № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020; транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_2 , марка LIFAN, модель 620 LF7162E LX, рік випуску: 2011, тип: легковий седан В, колір: світло-сірий; номер шасі (кузова, рами): vin НОМЕР_3 .

Заява обґрунтована наявністю ризиків відчуження спадкового майна відповідачами, яким 17 жовтня 2023 року та 08 листопада 2023 року видані свідоцтва про право на спадщину за законом, тому накладення арешту забезпечить ефективний захист порушених прав позивачки у разі задоволення її позову.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19 вересня 2025 року вказана заява передана судді Колесніченко О.В.

Розглянувши заяву, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з позовною заявою, позовним вимогам. Для вжиття заходів забезпечення позову потрібні обґрунтовані факти, підтверджені доказами того, що ці заходи необхідно вжити.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, підставою забезпечення позову судом є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування таких заходів може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

У той же час, заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору, реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду та відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З огляду на це суд також враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 754/4437/18, відповідно до якого метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як видно з позовної заяви та заяви про зміну предмету позову позивач заявляє єдину вимогу визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно, вказаний предмет позову не пов`язаний з заявленим способом забезпечення у виді арешту на майно, щодо якого позивач взагалі не подала жодних доказів про належність його відповідачам станом на 19 вересня 2025 року та взагалі наявність останнього у відповідачів, як і не надано позивачем жодних доказів спроб відповідачів відчужити спадкове майно, зокрема, з часу пред`явлення нею позову з березня 2025 року по вересень 2025 року.

Крім того, у випадку задоволення позову не вирішуватиметься жодних прав на саме спадкове майно, а лише право прийняти або не прийняти спадщину, а виконання рішення про задоволення позову жодним чином не утруднюватиметься, як жодні дії відповідачів не можуть унеможливити виконання такого рішення.

За наведених обставин суд приходить до висновку про недоведеність необхідності та відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову у виді арешту майна щодо якого ще в жовтні-листопаді 2023 року видані свідоцтва про право на спадщину за законом відповідачам. При цьому, суд відзначає, що позивачем не наведено жодних доказів необхідності накладення саме арешту, складовою якого є і заборона не тільки володіння і розпорядження, а і користування, тоді як позивачем не наведено жодних обставин та доказів на підтвердження необхідності заборони, зокрема, користування (як складової арешту) квартирою, гаражем та транспортним засобом до вирішення спору про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини по суті.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149, 151, 153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 адвоката Кім Ганна Володимирівна про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Двірник Інна Валентинівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити в повному обсязі.

Ухвала протягом 15 днів з дня підписання може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги о Дніпровського апеляційного суду з правом на поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження у разі подання скарги протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем вручення копії цієї ухвали, а в іншій частині набирає законної сили з моменту підписання у день її складення.

Суддя О.В. Колесніченко