Житомирський апеляційний суд
Справа №296/8291/24 Головуючий у 1-й інст. Петровська М. В.
Категорія 39 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Григорусь Н.Й., Шевчук А.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу №296/8291/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 27 червня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Петровської М.В. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У вересні 2024 року товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернулось до суду із даним позовом у якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 38 518,17 грн та 9200,00 грн витрати на професійну правову допомогу. Позов мотивовано тим, що 30.12.2016 між Акціонерним Товариством Альфа-Банк та ОСОБА_1 було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту - для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн. Процентна ставка 24% річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту, натомість позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого у відповідача станом на 20.12.2021 утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить 38 518,17 грн.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 27 червня 2025 року в задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» подало апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що пунктом 62 Положення №75 визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Позивачем надано виписку по рахунку на підтвердження видачі кредиту та наявності заборгованості. Вказує. що ЗУ «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Таким чином, враховуючи роз`яснення Великої палати Верховного Суду, посилання суду першої інстанції на неузгодженість такої умови кредитного договору, як комісія за обслуговування кредитної заборгованості є помилковим та таким, що суперечить вимогам с. 8 ЗУ «Про споживче кредитування».

Правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись з позовом до суду ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» посилається на те, що 30.12.2016 ОСОБА_1 підписано довідку про умови кредитування з використанням картки «Максимум» з наступними умовами кредитування ПАТ «Альфа-Банк»: мета кредиту - споживчі потреби; форма кредитування - відновлювана лінія; максимальна сума кредиту 200 000 грн; процентна ставка фіксована; обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн; строк дії кредитної лінії - 1 рік з можливістю пролонгації; орієнтовна реальна процентна ставка за карткою Masterсard Debit World - 52,25%.

Також 30.12.2016 ОСОБА_1 підписано заяву на відкриття поточних рахунків в ПАТ «Альфа-Банк».

Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, на яку позивач посилається у позові, матеріали справи не містять.

10 грудня 2018 року ПАТ «Альфа-Банк» змінило назву на АТ «Альфа-Банк» (https://opendatabot.ua/c/23494714).

20 грудня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" (Фактор) укладено договір факторингу № 4, згідно п.2.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до Договору.

Згідно пункту 2.2 договору факторингу право вимоги, що відступається згідно даного договору, включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями, пенями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до п.4.2 Договору, ціна права вимоги за цим Договором становить 12 878 944,00 грн. Фактор зобов`язаний передати в розпорядження Клієнту грошові кошти і сплатити Клієнтові Ціну Прав Вимоги в розмірі 12 878 944,00 грн шляхом перерахування на рахунок клієнта в дату підписання договору.

Актом приймання-передачі Реєстру боржників від 20 грудня 2021 року до договору факторингу №4 від 20.12.2021, підтверджено отримання товариством реєстру боржників із загальною кількістю боржників 8 951 на загальний розмір заборгованості 219 557 644,67 грн та за штрафними санкціями (неустойками, пенею) 15 405 651,06 грн.

Відповідно до Додатку № 1-1 до договору факторингу № 4 від 20 грудня 2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 30.12.2016 в сумі 38 518,17 грн, з якої 32 488,99 грн сума за основною заборгованістю, 6 029,18 грн проценти.

Платіжним дорученням № 34291 від 20 грудня 2021 підтверджується оплата TOB «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» за право вимоги згідно договору факторингу № 4 в сумі 12 878 944 грн.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що з розрахунку заборгованості встановлено, що заборгованість позичальника за тілом кредиту відсутня, тобто така повністю погашена відповідачем ОСОБА_1 . Матеріали справи не містять відомостей про встановлення плати за прострочене тіло кредиту, а також узгодження з відповідачем можливості його нарахування. Безпідставним є списання банком внесених на погашення боржником коштів неузгоджених платежів на загальну суму 11 078,80 грн, відтак необхідно зарахувати ці кошти на погашення процентів по кредиту в сумі 6 029,18 грн, сума яких є меншою від протиправно списаної.

Такий висновок суду є вірним, виходячи з наступного.

Відповідно до статтей 526, 530, 610, частини першої статті 612 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини другої статті 1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).

Встановлено, що відповідачем було погоджено такі умови кредитування, як проценти за користування кредитом, а також підтверджено факт відступлення права вимоги товариству за кредитним зобов`язанням ОСОБА_1 .

Разом з тим, як вбачається із виписки по рахунку з кредитною карткою Masterсard Debit World відповідача, банком в період з 30.12.2016 по 20.12.2021 списувались з рахунку: комісія за зняття готівки, комісія за переказ з картки на картку, плата за запит залишку в банкоматі, щомісячна комісія за страховий пакет від фінансових ризиків, щомісячна комісія за страховий пакет від нещасного випадку, проценти за овердрафт, штраф за прострочення внесення суми мінімального платежу, комісія за розрахунково-касове обслуговування, проценти за прострочену заборгованість, плата за користування послугою SMS повідомлення, які в установленому порядку узгоджені з відповідачем не були.

Окрім того, згідно виписки по рахунку за кредитною карткою Masterсard Debit World за період з 30.12.2016 по 05.02.2024 вбачається, що всього витрат -61855,93 грн; всього надходжень 61655,93 грн; поточна сума заборгованості на кінцеву дату виписки 00 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

За п. п. 61, 63 положення № 75, форма клієнтських рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Клієнтські рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер клієнтського рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код Єдиного ідентифікатора Національного банку України (далі - ID НБУ) банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) сума вхідного залишку за рахунком; 7) код ID НБУ банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку.

Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.

Відтак, виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

Долучена до матеріалів справи виписка по рахунку ОСОБА_1 спростовує наявність залишку заборгованості за наданим кредитом в розмірі 38518,17 грн.

Крім того, із розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість позичальника за тілом кредиту відсутня.

Посилання в апеляційній скарзі на право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, згідно ЗУ «Про споживче кредитування» не заслуговує на увагу, оскільки така комісія у договорі встановлена не була.

Із виписки вбачається, що списання комісії із карткового рахунку ОСОБА_1 здійснювалося щомісячно, а саме: комісія за страховий пакет від нещасного випадку, комісія за страховий пакет від фінансових ризиків, комісія за розрахункове-касове обслуговування, проценти за овердрафт, штраф за прострочення внесення суми мінімального платежу, проценти за прострочену заборгованість, плата за користування послугою SMS повідомлення.

Разом з тим, умовами кредитного договору від 30.12.2016 не передбачено стягнення комісій, штрафів та їх розмір.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, та зводяться до незгоди заявника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду.

Водночас колегія суддів враховує, що, як неодноразово відзначав Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява № 18390/91).

Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99).

Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін із підстав, передбачених статтею 375 ЦПК України.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» залишити без задоволення.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 27 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді