Справа № 212/4047/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 вересня 2025 року м. Кривий Ріг
Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Савінської А.О., за участю представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , представника третьої особи Медякової О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа виконавчий комітет Покровської районної у місті ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
15 квітня 2025 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого на підстав довіреності діє представник - ОСОБА_2 , звернувся до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в якому просив суд визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .В обґрунтування позову вказав, що квартира АДРЕСА_1 не є приватизованою, наймачем вказаної квартири була мати позивача, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначив, що у спірній квартирі зареєстровані позивач ОСОБА_1 , відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 малолітній ОСОБА_6 , а також ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Зазначив, що фактично у спірній квартирі проживають лише позивач, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Зазначив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проживають у спірній квартирі з січня 2014 року, ОСОБА_7 не проживає з січня 2005 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не проживають у спірній квартирі з березня 2018 року, коли вони залишили місце проживання та забрали свої особисті речі. Зазначив, що відповідачі спірним житлом не цікавляться та в ньому не з`являються. Позивач самостійно несе тягар зі сплати комунальних послуг, у тому числі за рішеннями суду. Також зазначив, що жодних перешкод у користуванні житлом позивач не чинив та не чинить.
Ухвалою судді від 24 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи призначено на 21 травня 2025 року.
21 травня 2025 року розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін відкладено у зв`язку з неявкою відповідачів.
Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. Пояснила, що позивач є її чоловіком, і він самостійно сплатив усю наявну заборгованість по комунальним послугам у спірній квартирі.
Представник третьої особи виконавчого комітету Покровської районної у місті ради Медякова О.М. в судовому засіданні пояснила, що позиція третьої особи викладена у письмовому висновку наданому до суду, частково підтримала позовні вимоги.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином про час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, заяв про відкладення розгляду справи суду не надали, в зв`язку з чим за згодою представника позивача судом розглянуто справу в заочному порядку.
Допитана в судовому засіданні 17.06.2025 свідок ОСОБА_10 суду показала, що вона є сусідкою позивача та старшою по будинку. Пояснила, що сім`ю ОСОБА_11 вона знає з 1987 року, їй достеменно відомо, що на теперішній час у квартирі АДРЕСА_2 проживають позивач, його дружина та дитина. Також пояснила, що ОСОБА_12 разом із сином ОСОБА_13 уїхали до РФ приблизно у 2014 році, ОСОБА_14 не проживає у спірній квартирі приблизно шість років, ОСОБА_15 вона бачила коли ОСОБА_16 було три роки.
Допитана в судовому засіданні 07.07.2025 ОСОБА_17 суду показала, що вона є сусідкою позивача та відповідачів. Показала, що їй достеменно відомо, що у спірній квартирі проживає ОСОБА_18 із своєю родиною, ОСОБА_19 є військовослужбовцем. Також їй достеменно відомо, що усі борги за квартиру сплачує позивач ОСОБА_18 . Також показала, що їй відомо, що ОСОБА_12 та її син ОСОБА_13 виїхали до РФ 10 років тому, ОСОБА_14 виїхала зі спірної квартири 8 років тому, ОСОБА_15 вона не бачила 15 років.
Суд, заслухавши представника позивача, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріли справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є користувачем житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією технічного паспорту (а.с.14)
Відповідно до довідки Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби ТОВ «Нова-Ком» за №43 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_3 , окрім позивача зареєстровані: ОСОБА_3 (сестра), ОСОБА_8 (сестра), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (інші), ОСОБА_9 (інші), ОСОБА_4 (інші), ОСОБА_5 (інші), ОСОБА_7 (інші) (а.с. 35).
Відсутність відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у спірному житлі підтверджується актами, наявними в матеріалах справи, складеними мешканцями будинку АДРЕСА_4 та затвердженими ТОВ «Житлокомцентр», згідно якому відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з січня 2014 року фактично не проживають в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 10,11).
Відсутність відповідачів ОСОБА_5 , малолітнього ОСОБА_6 у спірному житлі підтверджується актами, наявними в матеріалах справи, складеними мешканцями будинку АДРЕСА_4 та затвердженими ТОВ «Житлокомцентр», згідно якому ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , з березня 2018 року фактично не проживають в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 12,13).
Відсутність відповідача ОСОБА_7 у спірному житлі підтверджується актом, наявним в матеріалах справи, складеним мешканцями будинку АДРЕСА_4 та затвердженим ТОВ «Житлокомцентр», згідно якому ОСОБА_7 , з січня 2005 року фактично не проживає в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 9).
Відповідно до наданих позивачем доказів, а саме постанов про відкриття виконавчих проваджень, договорів №6157, №5982, довідок за виконавчими провадженнями, платіжного доручення, квитанції (а.с. 16-23) встановлено, що заборгованість за житлово-комунальні послуги за адресою спірної квартири стягнута з позивача ОСОБА_1 .
Відповідно до висновку, затвердженому рішенням виконавчого комітету Покровської районної у місті ради №647 від 16.07.2025, орган опіки та піклування вважає за доцільне у визнанні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та його матері ОСОБА_5 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 відмовити (а.с. 103-104).
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
У відповідності до статті 64 Житлового кодексу Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.
Відповідно до статті 65 ЖК Української РСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.
Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
Таким чином право користування жилим приміщенням нарівні з наймачем виникає у тих осіб, які вселилися в якості членів сім`ї наймача в установленому законом порядку.
Статтею 9 ЖК Української РСР передбачено, що ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян.
Стаття 71 ЖК Української РСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Також жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців, зокрема, у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи.
Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК Української РСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На підтвердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).
Таким чином, враховуючи факт, що позивач правомірно вселився в спірне житлове приміщення, є наймачем спірного житла, зареєстрований у ньому, самостійно несе тягар його утримання, під час розгляду справи підтверджений факт відсутності відповідачів у спірному житлі понад шість місяців без поважних причин, суд приходить до висновку, що є підстави для визнання відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 такими, що втратили право користування цим житлом, та право позивача, як порушене, підлягає захисту в судовому порядку, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог в частині визнання ОСОБА_6 таким, що втратив право користування житловим приміщенням суд зазначає наступне.
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (стаття 3 Конвенції про права дитини).
Жодна дитина не може бути об`єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність. Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання (стаття 16 Конвенції ООН про права дитини).
Підстава, на якій місце проживання малолітнього ОСОБА_6 реєструвалося в спірній квартирі, у судовому порядку не оспорювалася, тому вважається, що він за фактом народження набув права користування цим житлом на законних підставах.
Оскільки малолітня дитина не може самостійно обирати місце свого проживання, тому факт її не проживання у спірній квартирі не є безумовною підставою для позбавлення дитини права користування цим житлом.
Не можна вважати не поважною причину не проживання дитини у спірному житлі її проживання в іншому місці, оскільки малолітня дитина в силу свого віку не має достатнього обсягу цивільної дієздатності самостійно визначати місце свого проживання.
З урахуванням наведеного, факт не проживання ОСОБА_6 у спірній квартирі зумовлений поважними причинами, оскільки він в силу свого віку не може сам проживати у цій квартирі, а тому відсутні передбачені ст. 71,72 ЖК України передумови для позбавлення його права на житло шляхом визнання його таким, що втратив право користування цим житлом, а тому у задоволенні позову в частині визнання ОСОБА_6 таким, що втратив право користування житловим приміщенням слід відмовити.
На підставі ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 1211,20 гривень підлягає стягненню з відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 на користь позивача у розмірі по 302,80 гривень з кожного.
На підставі викладеного та керуючись ст. 9, 64, 65, 71, 72 ЖК УРСР, ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 137, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
ПозовОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа виконавчий комітет Покровської районної у місті ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі по 302,80 гривень з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем на заочне рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП не визначено, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .
Повне рішення складено 19 вересня 2025 року.
Суддя: О. В. Колочко