Справа № 138/1738/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 вересня 2025 року селище Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Коломійцевої В.І.

секретаря Слободянюк О.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 27.02.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено Договір №7629948 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Авентус Україна», розміщених на сайті в мобільному застосунку «creditplus». Згідно з умовами кредитного договору кошти кредиту надаються товариством в безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки, у розмірі 9000,00 грн. Кредит надано на споживчі потреби. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 9000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Проте, ОСОБА_1 боргові зобов`язання перед Товариством щодо повернення кредиту зі сплатою відсотків належним чином не виконувала.

27 листопада 2024 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Авентус Україна укладено договір факторингу № 27.11/24-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуто права грошової вимоги за кредитним договором до відповідача. Відповідно до договору факторингу сума заборгованості відповідача за кредитним договором №7629948 від 27.02.2024 року становить 35482,02 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 8511,54 грн; заборгованість за відсотками становить 22470,48 грн; заборгованість за комісійними винагородами становить 0,00 грн; заборгованість за пенею становить 4500 грн.

Враховуючи викладене позивач просив стягнути з відповідача на його користь вищезазначену суму боргу, судовий збір та витрати на правничу правову допомогу.

Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30.06.2025 року справу передано за підсудністю до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області.

23.07.2025 справа надійшла до суду.

Ухвалою від 24.07.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Ухвалою від 13.08.2025 року через повернення до суду поштового повідомлення яке направлялось відповідачеві - без вручення, розгляд справи вирішено проводити в спрощеному позовному провадженні із викликом сторін (а.с.20-22). Перше судове засідання призначено на 23.09.2025 року.

В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд даної справи за його відсутності та не заперечив проти заочного розгляду справи (зворот а.с.7).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, відзиву не подала, судова повістка, яка направлялась за її зареєстрованим місцем проживання повернулася до суду без вручення з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.25-26).

Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Враховуючи позицію представника позивача, суд вважав можливим розглянути справу у відсутності відповідача по наявних у справі доказах про взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення на підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України.

Відповідно до ст.197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.02.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем був укладений договір № 7629948 про надання споживчого кредиту.

Договір про надання споживчого кредиту № 7629948 із додатком №1 - таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, відповідач підписала електронним підписом з одноразовим ідентифікатором C4983.

Відповідно до умов п.п. 1.2 кредитного договору на умовах договору товариство надає кредит споживачу у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Відповідно до п. 1.3-1.4. кредитного договору сума кредиту складає 9000 грн., строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів кожні 30 днів.

Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначенні в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, що є додатком №1 до договору.

Відповідно до умов п.п. 2.1. кредитного договору кошти кредиту надаються ТОВ «Авентус Україна» у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточних рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки НОМЕР_1 .

Відповідно до умов п.п. 2.4. п. 2 кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.п. 2.1. п. 2 кредитного договору.

Згідно п. 9.8. кредитного договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщенні на веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними та зобов`язується неухильно їх дотримуватись.

Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком до договору про надання споживчого кредиту № 7629948 від 27.02.2024 року, відповідач погодилася, що у разі невиконання нею умов договору для отримання зниженої процентної ставки, розміри платежів будуть перераховані за стандартною процентною ставкою, реальна річна процентна ставка 47541,10 % річних, загальна вартість кредиту складе 80280 грн. 00 коп.

Згідно паспорту споживчого кредиту сума (ліміт) кредиту - 9000 грн., кредит надається на строк 360 днів, кредит надається на споживчі (особисті) потреби, стандартна процентна ставка 805,20 % річних (або 2,20 % в день), знижена процентна ставка 602,25 % річних (або 1,65 % в день), реальна річна процентна ставка 47541,10 % річних.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за Договором №7629948 виконало належним чином, надало позичальнику кредит в сумі 9000 грн. 00 коп. шляхом перерахування на банківську картку позичальника, маска картки НОМЕР_1 грошових коштів в розмірі 9000, що підтверджено копією інформації про підтвердження платежу, виданої ТОВ Пейтек 19.05.2025.

З поданого суду розрахунку заборгованості за кредитним договором №7629948 від 27-02-2024 вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 становить 35482,02 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту 8511,54 грн; заборгованість за процентами 31893,40 грн; заборгованість за пенею становить 4500 грн. ОСОБА_1 провела оплату процентів в розмірі 9423 грн. 32 коп.

27.11.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 27.11/24-Ф.

Відповідно до п. 1.1 договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до п. 1.2. договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №3, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора (позивача) права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно з ст. 638 ЦК України, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ч 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію товариства відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором у договорі засвідчив, що погоджується з усіма без виключення умовами оферти, на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов позики та в подальшому прийняв надані кредитодавцем грошові кошти.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже з матеріалів справи вбачається, що договір №7629948 від 27.02.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений у відповідності до вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Наявні в матеріалах справи докази свідчать, що позивач правомірно набув право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №7629948 від 27.02.2024.

Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Користуючись своїм правом позивач просив стягнути з відповідача 35482,02 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 8511,54 грн.; заборгованість за відсотками становить 22470,48грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 0,00 грн.; заборгованість за пенею становить 4500 грн.

Суд вважає, що в даному випадку знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором №7629948 від 27.02.2024 щодо повернення кредитних коштів, а тому заборгованість з відповідача на користь позивача підлягає примусовому стягненню.

Отже, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, вимоги позивача про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 30 982, 02 грн., з яких 8511 грн. 54 коп. - заборгованість за основним боргом, 22470 грн 48 коп. - заборгованість за відсотками.

Водночас вимоги позивача в частині стягнення з відповідача пені за кредитним договором суд вважає такими, що суперечать положенням чинного законодавства.

Так, відповідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, що триває станом на теперішній час.

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивачу в стягненні неустойки (пені) в сумі 4500 грн. слід відмовити.

Оскільки позов задоволено частково, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог слід стягнути 2115 грн 17коп. судового збору (87/3%).

Окрім того, позивачем при подані позову заявлено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 грн.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 6 000 грн. позивачем надано: Договір № 42649746 від 01 січня 20205 року про надання правової допомоги, укладеним між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Білецьким Б.М., Додаткову угоду №7629948 до Договору №42649746 про надання правової допомоги від 01 січня 2025 року, Детальний опис робіт (наданих послуг), Акт 7629948 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 31.03.2025, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС № 5618/10 від 17.03.2016 виданим Білецькому Б.М.

Суд бере до уваги, що судові витрати позивача на професійну правничу допомогу пов`язані з розглядом справи, є обґрунтованими, в повній мірі відповідають обсягу проведеної адвокатом роботи, складності справи та критерію розумності їх розміру.

Відповідачем будь-яких клопотань про зменшення витрат на правову допомогу не направлялось.

Враховуючи, що позов судом задоволено частково, то з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати з оплати правової допомоги пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 5239,05 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 204, 536, 625-627, 629, 638-642, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 5, 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 263, 280-283 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», , п/р № НОМЕР_3 загальну суму заборгованості за кредитним договором №7629948 від 27.02.2024 року в розмірі 30 982 (тридцять тисяч дев`ятсот вісімдесят дві) гривні 02 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» 2115 гривень 17 копійок судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5239, 05 гривень.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю ««Діджи Фінанс», , адреса місцезнаходження: 07406, Київська обл., м.Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: