Справа № 354/160/25
Провадження № 22-ц/4808/1156/25
Головуючий у 1 інстанції Ваврійчук Т. Л.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої (судді-доповідача) Пнівчук О.В.

суддів: Бойчука І.В., Томин О.О.

з участю секретаря Струтинської Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Надвірнянської районної військової (державної) адміністрації на ухвалу Яремчанського міського суду від 10 червня 2025 року, у справі за позовом першого заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Надвірнянської районної військової (державної) адміністрації до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, державного реєстратора відділу №3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Бондарук Ганни Петрівни, державного реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області Рижова Андрія Вікторовича, державного реєстратора Верховинської селищної ради Верховинського району Івано-Франківської області Кривнюка Ярослава Дмитровича про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння у державну власність, скасування рішення державного реєстратора та скасування державної реєстрації права власності, скасування державної реєстрації земельної ділянки з одночасним припиненням речових прав,

в с т а н о в и в:

У січні 2025 року перший заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Надвірнянської районної військової (державної) адміністрації звернувся з позовом до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, державного реєстратора відділу №3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Бондарук Г.П., державного реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області Рижова А.В., державного реєстратора Верховинської селищної ради Верховинського району Івано-Франківської області Кривнюка Я.Д. про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння у державну власність, скасування рішення державного реєстратора та скасування державної реєстрації права власності, скасування державної реєстрації земельної ділянки з одночасним припиненням речових прав.

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 17.02.2025 року відкрито провадження у даній справі, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Поляницьку сільську раду Надвірнянського району Івано-Франківської області, державного реєстратора відділу №3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Бондарук Г.П., державного реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області Рижова А.В., державного реєстратора Верховинської селищної ради Верховинського району Івано-Франківської області Кривнюка Я.Д.

05.05.2025 року представник відповідачки адвокат Гончаренко С.М. посилаючись на те, що 09.04.2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» №4292-ІХ від 12.03.2025 року, яким внесено зміни до ст. 390 ЦК України, ст.ст. 177, 265 ЦПК України подав до суду клопотання про залишення позову прокурора без руху та надання строку для доручення позивачем експертно-грошової оцінки спірної земельної ділянки та внесення на депозитний рахунок Яремчанського міського суду Івано-Франківської області прокурором або Надвірнянською районною військовою (державною) адміністрацією грошових коштів у розмірі вартості спірної ділянки.

Ухвалою Яремчанського міського суду від 06.05.2025 року позовну заяву першого заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури залишено без руху та надано строк для усунення недоліків: долучення експертно-грошової оцінки земельної ділянки площею 0,0225 га із кадастровим номером :22:002:4073, чинної на дату подання позовної заяви; внесення на депозитний рахунок Яремчанського міського суду прокурором або Надвірнянською районною військовою (державною) адміністрацією, в інтересах якої поданий даний позов, грошових коштів у розмірі вартості спірної земельної ділянки.

На виконання ухвали суду Івано-Франківська обласна прокуратура 09.05.2025 року подала письмові пояснення, згідно яких на момент подання позову до суду, позовна заява у цій справі відповідала вимогам ст.177 ЦПК України у чинній редакції, абзац 2 ч.4 ст.177 ЦПК України у редакції Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» №4292-ІХ від 12.03.2025 року не має зворотної дії в часі, оскільки зазначена норма є нормою процесуального права, а також погіршує становище позивача, що є неприпустимим відповідно до положень ст.58 Конституції України та ст.3 ЦПК України, а відтак підстави для подання прокурором експертно-грошової оцінки спірної земельної ділянки та внесення на депозитний рахунок грошових коштів у сумі їх вартості відсутні. Окрім цього, при зверненні до суду із вказаним позовом, прокурор вказав, що відповідачка ОСОБА_1 при набутті у власність спірної земельної ділянки діяла недобросовісно, тобто є такою, що не може вважатися добросовісним набувачем, у зв`язку із чим до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» в частині умов та порядку компенсації органом державної влади добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна. Невнесення прокурором на депозитний рахунок суду вартості спірного майна не виключає можливість розгляду справи та ухвалення рішення про витребування майна у недобросовісного набувача, а у разі якщо суд на стадії ухвалення рішення дійде висновку, що відповідач у справі є добросовісним набувачем, то вказане є підставою для відмови у задоволенні позову, а не залишення позовної заяви без руху. Із урахуванням наведеного просили продовжити розгляд даної справи по суті.

Ухвалою Яремчанського міського суду від 10 червня 2025 року позовну заяву першого заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Надвірнянської районної військової (державної) адміністрації до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Поляницької сільської рада Надвірнянського району Івано-Франківської області, державного реєстратора відділу №3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Бондарук Ганни Петрівни, державного реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області Рижова Андрія Вікторовича, державного реєстратора Верховинської селищної ради Верховинського району Івано-Франківської області Кривнюка Ярослава Дмитровича про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння у державну власність, скасування рішення державного реєстратора та скасування державної реєстрації права власності, скасування державної реєстрації земельної ділянки з одночасним припиненням речових прав залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду перший заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Надвірнянської районної військової (державної) адміністрації подав апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Суд першої інстанції застосував норми цивільного процесуального законодавства, які набули чинності з 09.04.2025, оскільки вважав, що вони мають зворотну дію у часі.

Прокурор зауважує, що згідно ст. 3 ЦПК України закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Закріплена законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» вимога про проведення експертно-грошової оцінки спірних земельних ділянок і внесення на депозитний рахунок грошових коштів у розмірі їх вартості є для прокурора новим обов`язком, який не існував на час звернення з позовом до суду, відтак не може мати зворотної дії в часі.

Позовну заяву Івано-Франківської обласної прокуратури подано до суду 09.01.2025, та на час направлення до суду така відповідала вимогам, викладеним у ст. 177 ЦПК України.

Залишаючи позов без розгляду, суд зазначив, що 09.04.25025 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» яким доповнено ч.4 ст. 177 ЦПК України згідно якої у разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову подаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

На переконання суду така вимога встановлена не лише для позовів, які подаються до суду, й для тих, які уже перебувають у провадженні, однак норми які вказують на те, що абзац другий ч.4 ст. 177 ЦПК України має зворотну дію в часі відсутні.

Посилання суду на п.2 розд. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» є безпідставним, оскільки цим пунктом передбачено зворотну дію закону в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права.

Апелянт зазначає, що абз. 2 ч.4 ст. 177 ЦПК України не може мати зворотної дії, оскільки ця норма погіршує становище позивача внаслідок встановлення додаткових вимог до позовної заяви.

Механізм компенсації вартості майна, яке незаконно вибуло з володіння держави чи територіальної громади, застосовується виключно у разі якщо відповідачем за позовом прокурора є добросовісний набувач.

У письмових поясненнях позивача наведено низку доводів щодо недобросовісності відповідача ОСОБА_1 та третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , проте, суд залишаючи позов без розгляду не дав їм належної оцінки.

Вважає, що вирішення питання щодо добросовісності чи недобросовісності відповідачів у спірних правовідносинах має здійснюватися судом на стадії ухвалення рішення відтак суд не вправі відхиляти ці твердження позивача ще на стадії розгляду справи і залишати позов без розгляду.

Не враховано судом першої інстанції і того, що законний власник спірних ділянок - Надвірнянська районна військова (державна) адміністрація не була позбавлена можливості внести кошти на депозитний рахунок суду з моменту постановлення ухвали про залишення позову прокурора без руху, проте жодних дій нею вчинено не було. Більш того, жодних заходів на захист інтересів держави, зокрема шляхом подання позову Наддвірнянська районна військова (державна) адміністрація не зазначала.

Зауважує, що невнесення прокурором вартості майна виключає можливість постановлення рішення про витребування майна від добросовісного набувача, але не виключає можливість розгляду справи за позовом прокурора та ухвалення судом рішення про витребування нерухомого майна у недобросовісного набувача.

Апелянт посилаючись на зазначені обставини просив ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк іншими учасниками справи не надано. Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У судовому засіданні апеляційного суду представник Івано-Франківської обласної прокуратури Чорнописька Г.О. підтримала доводи апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.

Представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Гончаренко С.М. в режимі відеоконференцзв`язку заперечив доводи апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість висновків суду щодо підстав залишення позову прокурора без розгляду.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Поляницька сільська рада Надвірнянського району Івано-Франківської області, державний реєстратор відділу №3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Бондарук Г.П., державний реєстратор Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області Рижов А.В., державний реєстратор Верховинської селищної ради Верховинського району Івано-Франківської області Кривнюк Я.Д. в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, відтак суд, відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України дійшов висновку, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури Чорнописької Г.О. та представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гончаренко С.М, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи наступного.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 3 ЦПК України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України (в редакції чинній на час звернення прокурора до суду) до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

09 квітня 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» № 4292-ІХ від 12 березня 2025 року, згідно з яким ст. 390 ЦК України доповнено ч. 5 наступного змісту: «Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.

Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».

Також частину 4 статті 177 ЦПК України доповнено абзацом 2 такого змісту: «У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».

Статтю 265 ЦПК України доповнено частиною 14 такого змісту: «14. У разі відмови у задоволенні позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду суд вирішує питання про повернення позивачу внесених ним на депозитний рахунок суду грошових коштів як компенсації вартості майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, а у разі задоволення позову про перерахування грошових коштів на користь добросовісного набувача».

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що положення пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 4292-ІХ, поширюється не тільки на конкретно визначенні статті, як зазначає прокурор, а загалом на положення цього Закону в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом.

У зв`язку з цим, спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що абз. 2 ч. 4 статті 177 ЦПК України не має зворотної дії в часі.

Колегія суддів зауважує, що у ст. 390 ЦК України, яка у відповідності до Закону доповнена ч. 5 зазначено, що суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади,органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Тлумачення вказаної статті свідчить про імперативність її норм, зокрема, встановлює обов`язок органу місцевого самоврядування або прокурора вносити вартість нерухомого майна на депозитний рахунок суду, що є передумовою для подальшого розгляду справи з метою забезпечення можливості дотримання і виконання вимог закону на момент ухвалення рішення у справі, незалежно від результату розгляду справи.

Стосовно доводу апеляційної скарги про невідповідність положень Закону № 4292-ІХ від 12 березня 2025 року статті 58 Конституції України та статті 3 ЦПК України щодо його зворотності дії в часі слід зазначити наступне.

В статті 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 4 статті 3 ЦПК України передбачено, що Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року № 1-рп/99, у справі щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України зазначено, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Конституційний Суд України вважає, що за змістом частини першої статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування (рішення КСУ від 12.07.2019 року № 5-р(I)/2019).

Правовідносини щодо розгляду в суді поданого прокурором позову виникли до набрання чинності положеннями Закону № 4292-ІХ від 12.03.2025 року, однак вони продовжують існувати і після його ухвалення, тому повинні бути приведені у відповідність із новим юридичним регулюванням.

Колегія суддів зауважує, що вимога про необхідність додавання до позову документів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, є однією з процесуальних вимог до позовної заяви органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, а не встановленням нового обов`язку для учасника судового процесу.

Щодо посилання апелянта на те, що поза увагою суду залишилась та обставина, що звертаючись до суду із зазначеним позовом, прокурор вказав, що відповідача при купівлі спірних земельних ділянок у третіх осіб діяли недобросовісно. ОСОБА_1 у силу зовнішніх явних і видимих ознак , характерних для земель лісового фонду знала, або проявивши розумну обачність, мала б знати про те, що земельний масив який вона набуває у власність вибув з володіння держави з порушенням закону, а відтак позивач звільнений від обов`язку передбаченого ч. 4 ст. 177 ЦПК України, слід зазначити наступне.

Як вбачається із змісту позовних вимог, прокурор в своїй позовній заяві посилався на те, що спірна земельна ділянка належить до земель державної власності лісогосподарського призначення та її передача у приватну власність відбулася з порушенням вимог законодавства, зокрема щодо порядку зміни цільового призначення та за відсутності відповідного погодження органу виконавчої влади.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, якщо на підставі рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування про відчуження земельної ділянки, яка перебуває під посиленою правовою охороною держави, відбулася державна реєстрація права власності на це майно, власник може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем на підставі ст. 387, 388 ЦК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до положень ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо: 1) воно було продане або передане у власність у порядку, встановленому для виконання судових рішень; 2) воно було продане такому набувачеві на електронному аукціоні у порядку, встановленому для приватизації державного та комунального майна.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Як вбачається з матеріалів даної справи відповідач ОСОБА_5 набула у власність земельну ділянку площею 0,0225 га., кадастровий номер :22:002:4073 на підставі договору купівлі-продажу від 22 січня 2024 року укладеного з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду в постанові від 21 вересня 2022 року у справі № 908/976/19 перевірка добросовісності набувача майна здійснюється саме при вирішенні питання про витребування/повернення майна.

Відповідно до положень ч. 5 статті 12 ЦК України якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Отже добросовісність набувача презюмується, тобто, незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі про те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача й є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна (постанова ВП ВС від 20.11.2018 у справі № 907/50/16).

Таким чином обставини добросовісності/недобросовісності набувача досліджуватимуться та встановлюватимуться судом безпосередньо під час розгляду справи по суті, на підставі наданих сторонами в ході судового розгляду доказів, а не виключно виходячи із наведених позивачем мотивів, які на його думку вказують на недобросовісність набувача.

Отже, згідно вказаної презумпції відповідач ОСОБА_1 вважається добросовісним набувачем спірної земельної ділянки, тому суд приходить до висновку про поширення вимог Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» на даний спір.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду постановлена з додержанням вимог норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованості висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без зміни.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Надвірнянської районної військової (державної) адміністрації залишити без задоволення, а ухвалу Яремчанського міського суду від 10 червня 2025 року без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 вересня 2025 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: І.В. Бойчук

О.О. Томин