Справа № 185/3440/25
Провадження № 2/185/4084/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 вересня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря судового засідання Бублик А.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька,

В С Т А Н О В И В:

31 березня 2025 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Повалій Олену Василівну звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька.

Позиція позивача

Позивач посилається на те, що його батько ОСОБА_2 , перебуваючи у трудових відносинах з відповідачем, загинув внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, який стався 06 березня 1986 року (акт форми Н-1 № 15).

Позивач просить стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька, 600 000 грн без відрахування податків та інших обов`язкових платежів

Заперечення відповідача

ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» згідно поданого відзиву позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що діючим на 06 березня 1986 року цивільним законодавством не було передбачено відшкодування моральної шкоди членам сім`ї померлої особи.

Фактичні обставини, встановлені судом

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_2 .

Актом № 15 форми Н-1 від 07 березня 1986 року підтверджується, що ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, під час роботи на шахті «Павлоградська», правонаступником якої є відповідач.

Норми права, які застосував суд

Як визначено статтею 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом статті 5 Цивільного кодексу України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, поли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Як зазначено у пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються

законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий

акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Правовідносини між сторонами щодо відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю батька, виникли 06 березня 1986 року.

Цивільний кодекс Української РСР був доповнений статтею 440-1, яка передбачала відшкодування моральної (немайнової) шкоди, на підставі Закону України від 06 травня 1993 року № 3188-ХІІ «Про внесення змін та доповнень до положень законодавчих актів України, що стосуються захисту честі, гідності та ділової репутації громадян і організацій».

Станом на день загибелі батька позивача внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, жодним нормативним актом не передбачалося відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Однак загибель ОСОБА_2 на виробництві була незворотною подією, яка призвела до того, що його син ОСОБА_1 залишився сиротою у віці 8 років. Наслідки цієї події, а саме втрата позивачем близької людини, продовжують існувати по теперішній час.

Правовідносини між сторонами є триваючими, оскільки виникли в день загибелі батька позивача і продовжували існувати станом на 1993 рік, коли у Цивільному кодексі Української РСР вже містилася стаття 440-1, яка передбачала відшкодування моральної (немайнової) шкоди, тому саме положення цієї статті підлягають застосуванню до даних правовідносин. Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, що викладений у постанові від 17 серпня 2023 року у справі № 185/2356/22.

Як передбачалося статтею 440-1 Цивільного кодексу Української РСР, моральна (немайнова) шкода, заподіяна громадянину або організації діяннями іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду,

фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків, але не менше п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Згідно наведених положень законодавства, загибель працівника на виробництві є підставою для відшкодування моральної шкоди, заподіяної членам його сім`ї, власником фізичного чи психічного впливу небезпечних або шкідливих умов праці шляхом одноразової грошової виплати або в іншій матеріальній формі. Тобто моральна шкода підлягає відшкодуванню одноразово.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 загинув внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом.

Допущене відповідачем порушення права ОСОБА_2 на безпечні умови праці призвело до нещасного випадку та смерті останнього, тому наявні підстави для відшкодування роботодавцем моральної шкоди сину загиблого працівника.

У зв`язку зі смертю ОСОБА_2 його син ОСОБА_1 зазнав душевних страждань, оскільки втратив батька у віці 8 років, що назавжди змінило його життя та сімейне оточення. Після загибелі батька позивач виховувався у неповній сім`ї, через що відчував нестачу турботи та підтримки.

З урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 400 000 грн.

За висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 21 травня 2025 року у справі № 235/3143/24, обов`язки сторін у сфері оподаткування, які виникають у зв`язку з ухваленням та/або виконанням судових рішень про стягнення коштів, суд не встановлює. Отже суд при розгляді цивільної справи не уповноважений вирішувати питання щодо податків, зборів чи інших обов`язкових платежів та визначати це в резолютивній частині рішення.

Розподіл судових витрат

Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, діючому на день звернення позивача до суду, за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою (один відсоток розміру задоволених позовних вимог, з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 за подання заяви в електронній формі 4000 х 0,8 = 3200 грн).

Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 .

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька, 400 000 (чотириста тисяч) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» судовий збір на користь держави в сумі 3200 (три тисячі двісті) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

-Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля», 51400 Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Соборна, 76, .

Суддя У.М. Болдирєва