Номер провадження: 22-ц/813/5279/25
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Сегеди С.М., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

переглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу №522/21242/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2025 року у складі судді Домусчі Л.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 27 листопада 2024 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що вона та ОСОБА_4 є батьками сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Посилаючись на відсутність домовленості щодо виконання обов`язку по утриманню дитини, проживання батька окремо, позивач ОСОБА_1 просила стягувати з відповідача ОСОБА_2 на утримання дитини аліменти у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення сином повноліття (а.с.1-6).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2024 року відкрито провадження у справі (а.с.20-21).

Відповідач ОСОБА_2 відзив не подав.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2025 року позов задоволено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5 , 2012 року народження, аліменти у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27 листопада 2024 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (а.с.55-59).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09 травня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на рішення суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, рівній 10000,00 грн. щомісячно (а.с.64-66).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у не врахуванні при визначенні способу стягнення аліментів та їх розміру того, що ОСОБА_2 не працевлаштований та не має постійного заробітку (доходу). При цьому ОСОБА_2 усвідомлює свій батьківський обов`язок щодо дитини, в тому числі щодо матеріального утримання та вважає, що якнайкращі інтереси дитини та реальна можливість забезпечення достатнього життєвого рівня дитини можлива лише у разі призначення аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням періодичних заробітків має можливість сплачувати аліменти на дитину у твердій грошовій сумі, рівній 10000,00 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує наступним. Обов`язок батьків по утриманню своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення повноліття та являє собою як моральний так і правовий обов`язок батьків. Аргументи апелянта про те, що суд проігнорував відсутність доходу у відповідача та бажання ним викласти власну редакцію позовних вимог жодним чином відповідно до частини 3 статті 376 ЦПК України не є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення. Судове рішення відповідає вимогам обґрунтованості, норми матеріального права застосовано правильно, доказам надано належну оцінку (а.с.108-111).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду без змін з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 8 червня 2012 року; шлюб розірвано рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17 березня 2014 року у справі №520/1645/14-ц.

Дитина ОСОБА_7 проживає з матір`ю, батько проживає окремо.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України).

Дитина ОСОБА_5 проживає з ОСОБА_1 ; обов`язок утримувати дитину до досягнення повноліття ОСОБА_2 визнається.

Домовленості між сторонами як батьками дитини щодо способу виконання обов`язку утримувати дитину не досягнуто, як наслідок, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, де спосіб стягнення аліментів визначила у частці від заробітку (доходу) ОСОБА_2 .

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини щодо виконання обов`язку утримувати дитину, відсутність домовленості має наслідком стягнення аліментів за рішенням суду шляхом присудження аліментів у частці від заробітку (доходу) батька, визначеній судом з урахуванням обставин, передбачених частиною 1 статтею 182 СК України, та з дотриманням вимог, передбачених частиною 2 даної норми матеріального права, а саме, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

ОСОБА_1 заявлено вимоги про стягнення аліментів на утримання сина у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 до досягнення сином повноліття; право визначення способу стягнення аліментів на утримання дитини належить ОСОБА_1 , з якою проживає дитина.

Доводи ОСОБА_2 про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не приймаються, так як суперечать визначеному частиною 3 статті 181 СК України праву вибору способу стягнення аліментів (у частці від заробітку/доходу чи у твердій грошовій сумі) того з батьків, з ким проживає дитина.

Стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів не пов`язується з працевлаштуванням платника аліментів та наявністю у нього постійного заробітку/доходу.

Докази наявності у ОСОБА_2 інших осіб на утриманні, рівно як і докази його майнового та сімейного стану до суду першої інстанції не були подані.

В силу визначених статтею 367 ЦПК України меж розгляду справи судом апеляційної інстанції винятковості випадку для прийняття доданих до апеляційної скарги доказів, які не були подані до суду першої інстанції, не встановлено.

Суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, та на підставі наявних у справі доказів дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Правові підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 369, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 23 вересня 2025 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді С.М.Сегеда

О.М.Таварткіладзе