Справа № 496/2373/25
Провадження № 2/496/2129/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пендюри Л.О.

за участю секретаря - Сурженко К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися,

УСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчатися, у розмірі 1/4 частини із усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дати повноліття дитини та до закінчення навчання або до досягнення дитиною 23-х річного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

Свої вимоги мотивує тим, що 09.07.2018 року Біляївський районний суд Одеської області видав судовий наказ по справі № 496/2689/18, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду, тобто з 06 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначене судове рішення боржником ОСОБА_2 з дати його проголошення добровільно не виконувалось, будь-якої участі у житті спільного сина він не приймає. На даний час в Біляївському відділі державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито провадження НОМЕР_3 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів ще за 2021 рік на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На даний час дитина ОСОБА_3 є повнолітнім, однак проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні та продовжує навчатися в Одеському національному університеті ім. І.І. Мечнікова, що підтверджується Довідкою з Єдиної державної електронної бази з питань освіти №624177 від 09.04.2025 року, дата закінчення навчання 30.06.2027 року. Оскільки ОСОБА_3 є студентом денної форми навчання та відповідно позбавлений можливості працювати, він потребує матеріальної допомоги на повноцінне харчування, оплату проїзду на навчання та назад додому (тобто з АДРЕСА_1 кожного дня), витрати пов`язані з навчаннями (зокрема купівля канцелярських приладь, харчування протягом дня), матеріальної допомоги на придбання одежі та взуття тощо.

ОСОБА_2 згідно офіційних даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на даний час є фізичною-особою підприємцем, у зв`язку з чим має змогу утримувати дитини.

В свою чергу, від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить задовольнити позовну заяву частково, стягнути з нього на користь позивачки аліменти у розмірі 2000 грн щомісячно на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 на період навчання, але не більше ніж до 23 річного віку або до закінчення навчання, у зв`язку з тим яка обставина настане першою.

У відзиві зазначає, що позивачка посилається на судовий наказ Біляївського районного суду Одеської області по справі № 496/2689/18 та рішення Малиновського районного суду м. Одеси, хоча вони не мають жодного правового значення по цій справі. Позивачка та їх спільна дитина жодного разу не зверталася до відповідача, як усно та і письмово щодо сплати аліментів на період навчання дитини. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів. Станом на сьогодні відповідач являється особою з інвалідністю 3-ї групи, відповідно до висновків лікарів йому протипоказана тяжка праця. Він систематично проходить курси лікування на які необхідні значні витрати. Розмір пенсії відповідача складає 2927 грн 52 к. Відповідач зареєстрований, як ФОП, але у зв`язку із військовою агресією РФ дохід фактично відсутній та є мінливим. На даний час відповідач має значну заборгованість по кредитним зобов`язанням, які ще виникли у нього під час спільного проживання з позивачкою у шлюбі, станом на червень 2025 року в нього заблоковані всі розрахункові рахунки. Окрім вищевикладеного, відповідач несе тягар утримання квартири, де проживає у вигляді сплати комунальних послуг, крім того необхідністю харчуватися та забезпечувати себе необхідним. Позивачкою не надано первинні документи для підтвердження витрат на навчання. Середній розмір заробітної плати в Житомирській області складає 12123 грн. Враховуючи обов`язок позивачки також утримувати спільну дитину на період навчання, вважає за доцільне задовольнити позовну заяву частково та стягувати з нього на користь позивачки аліменти на утримання спільної дитини, яка продовжує навчатися у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісяця.

04.08.2025 року від позивачки надійшли додаткові пояснення по справі, в яких вона зазначає, що відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає про відсутність доказів його ухилення від сплати аліментів та відсутність доказів намагань позивача отримати такі. Проте такі доводи відповідача спростовуються рішеннями Малиновського районного суду м. Одеси від 01 липня 2021 року по справі № 521/5438/21, від 23 грудня 2021 року по справі № 521/16712/21, рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 06 березня 2023 року по справі № 521/8195/22 - предметом в зазначених справах є стягнення пені з ОСОБА_2 за прострочення аліментів, а також відомостями з Автоматизованої системи виконавчого провадження щодо відкритих виконавчих проваджень № 77740252 та № 57070786 з метою стягнення з ОСОБА_2 пені за прострочення сплати аліментів.

Крім того, відповідач додає до відзиву, який складено 30.06.2025 року, копію довідки з Коростенського об`єднаного Управління Пенсійного фонду в Житомирській області № 465206 в якій зазначено, що відповідач має ІІІ групу інвалідності, працює та має середньомісячний заробіток 17864 грн 38 к. До відзиву відповідачем також надано копію індивідуальної програми реабілітації інваліда № 1232 від 02.05.2023 року, в якій зазначено, що відповідач має клініко функціональний діагноз за МКХ-10: М42.1 (остеохондроз хребта у дорослих), при цьому у зазначеній копії програми реабілітації № 1232 від 02.05.2023 року зазначено дату наступного огляду 02.05.2025 року, а обмеження в тяжкій фізичній праці встановлені до 02.05.2025 року. У відзиві сам відповідач зазначає, що на даний час йому вже встановлена ІІІ група інвалідності та не надає індивідуальну програму реабілітації інваліда з чого можна зробити висновок, що остеохондроз відступив, а стан його здоров`я покращився, а наявність відомостей про його середньомісячний дохід в розмірі - 17864 грн 38 к., який є вищим за середній дохід у Житомирській області, свідчить про трудову діяльність відповідача. Відповідач у відзиві також зазначає, що несе тягар утримання квартири в якій проживає у вигляді сплати комунальних послуг, але на підтвердження зазначеного надає копії квитанцій про сплату комунальних послуг в яких платником зазначена інша особа. Доводи відповідача наведені у відзиві на позовну заяву у своїй сукупності спотворюють реальні обставини справи та не відповідають дійсності.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, але подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач в судове засідання не з`явився, але у відзиві просив проводити розгляд справи у його відсутність.

Приймаючи до уваги заяви учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Під час перебування у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с.4).

Судовим наказом Біляївського районного суду Одеської області від 09.07.2018 року, справа № 496/2689/18, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду, тобто з 06.07.2018 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с. 6)

Заочними рішеннями від 01.07.2021 року, 23.12.2021 року, 06.03.2023 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів. (а.с. 8-15)

Відповідно до довідки № 624177 від 09.04.2025 року про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається на денній формі навчання в Одеському національному університеті імені І.І. Мечнікова за спеціальністю «207 Водні біоресурси та аквакультура», рівень освіти «бакалавр», початок навчання 01.09.2023 року, дата завершення навчання 30.06.2027 року. (зв. а. с. 5)

Звертаючись до суду із позовною заявою позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки від його заробітку (доходу) щомісяця, посилаючись на те, що син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, натомість відповідач допомоги на утримання сина не надає, хоча має таку можливість.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.08.2018 року по справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування ст. 199 Сімейного кодексу України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».

Судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція висвітлена в постанові Верховного Суду від 17.06.2020 року по справі № 761/10510/17.

Наведеному відповідають і роз`яснення, викладені в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року.

Згідно з ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України регламентовано, що суд при визначенні розміру аліментів враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З доказів, наданих відповідачем, вбачається, що він є особою з інвалідністю 3 групи, загальне захворювання, що підтверджується копіями форм індивідуальної програми реабілітації інваліда № 872 від 17.03.2020 року та №1232 від 02.05.2023 року та витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 262/25/1396/В від 25.04.2025 року. (а.с. 47-50)

З довідки про доходи № 0226 0328 2246 5206 від 23.06.2025 року, виданої Коростенським об`єднаним управлінням ПФУ в Житомирській області вбачається, що ОСОБА_2 отримав за період з 01.01.2025 року по 30.06.2025 року пенсію у розмірі 13887 грн 50 к. (а.с. 45)

Відповідачем до відзиву надано рахунки на оплату комунальних послуг на підтвердження факту утримання квартири, у якій він проживає. Проте суд не бере їх до уваги, оскільки вони виставлені на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які не мають жодного відношення до даної справи. Крім того, відповідачем не надано доказів, що підтверджують наявність родинних зв`язків із зазначеними особами, документів про право власності чи користування квартирою, а також жодних квитанцій, які б підтверджували фактичну сплату цих рахунків.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків.

Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги те, що спільна дитина сторін потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батька, зокрема, на витрати, пов`язані з проїздом до навчального закладу, витратами на навчання (канцелярські товари), харчуванням, одягом та взуттям, відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчатися до досягнення ним двадцяти трьох років.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на період навчання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) і до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 років.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, з урахуванням чого суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення до суду, а саме з 21.04.2025 року.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 141 ЦПК України, позивачка звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 182, 191, 199, 200 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини із усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду - з 21.04.2025 року і до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2027 року, але не більше, як до досягнення ним 23 років.

В решті позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн 20 к.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складення його повного тексту до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Повний текст рішення складено 04.08.2025 року.

Суддя Л.О. Пендюра