Справа № 135/1057/25
Провадження № 2/135/489/25
РІШЕННЯ

іменем України

22.09.2025 м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Нікандрової С.О. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2025 ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором №534 від 27.01.2021 у розмірі 37 619,74 грн, понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати за надання правничої допомоги в розмірі 13 000 грн.

Позов обґрунтований тим, що 27.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено договір №534, за яким відповідач отримав кредит в сумі 3100 грн, та зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов договору, з граничним строком кредитування (строку дії договору) 1 (один) рік.

Відповідач здійснив дії спрямовані на укладання вказаного вище договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором.

На виконання умов договору ТОВ «Служба миттєвого кредитування» 27.04.2021 перерахувала грошові кошти відповідачу на карту в сумі 3100 грн.

Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту разом з нарахованими відсотками у визначений сторонами строк не виконав.

01.12.2021 укладено договір №1-12, за умовами якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №534 від 27.04.2021.

10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01, за умовами якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №534 від 27.04.2021.

Загальний розмір заборгованості відповідача за договором №534 від 27.04.2021 на день формування позовної заяви становить 57 830,19 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3100,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 54730,19 грн.

Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності та пропорційності, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 37 619,74 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3100,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 34 519,74 грн.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 28.07.2025 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідачу ОСОБА_1 ухвалою суду було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі надсилалася відповідачу ОСОБА_1 за місцем реєстрації ( АДРЕСА_1 ), та 07.08.2025 вручене відповідачу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

22.08.2025 через систему «Електронний суд» представник відповідача адвокат Патраманський І.О. надав відзив на позовну заяву, у якому частково заперечував про задоволення позову з огляду на наступне. Згідно з п.1.2., 1.3., 1.4.1., 1.4.2. кредитного договору кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до договору та є його невід`ємною частиною. Орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Відповідно до п. 1.4. кредитного договору визначено проценти, які розраховуються в межах погодженого сторонами 16 денного орієнтовного строку повернення кредиту, а також проценти, які нараховуються у разі неповернення кредиту протягом 16 днів. Пунктом 1.9. кредитного договору передбачено, що граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік. В паспорті споживчого кредиту та графіку платежів встановлено, що кредит в розмірі 3100 грн надається строком на 16 днів. Отже, сторонами у кредитному договорі погоджено суму кредиту в розмірі 3100 грн, строк кредитування 16 днів, розмір процентів за користування кредитом, які складають 2% в день від суми кредиту та за весь строк кредитування становлять 992 грн, а також розмір процентів, які нараховуються у разі порушення визначеного строку повернення кредиту, які становлять: 3,64% в день та застосовуються з наступного дня після оріентовного строку повернення кредиту, 5,02% в день та застосовуються з 15 дня після оріентовного строку повернення кредиту, 7,67% в день та застосовуються з 30 дня після оріентовного строку повернення кредиту. Разом з тим, відповідно до усталеної судової практики припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, не підлягають стягненню проценти за користування кредитом, нарахованими поза межами строку кредитування. Зазначив, що з урахуванням системного аналізу норм ЦК України, що регулюють правовідносини із надання грошових коштів у кредит, та правових висновків Верховного Суду, сторона відповідача вважає, що умови підпункту а пункту 1.4. кредитного договору є процентами за користування кредитом у розумінні ст.1048 ЦК України, а пп. б, в, г п. 1.4. кредитного договору є процентами за прострочення виконання грошового зобов`язання у розумінні ст.625 ЦК України. Водночас, щодо заявленої позовної вимоги про стягнення з відповідача процентів, нарахованих за період понадстрокового користування кредитом (прострочення виконання зобов`язання), 24.12.2023 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким пункт 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» викладено в такій редакції: У разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але невиключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу,пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання,часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. З урахуванням викладеного, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 3100 грн, оскільки відсотки за користування кредитом, нараховані відповідно пп.а п.1.4. кредитного договору, сплачені відповідачем на рахунок первісного кредитодавця. В задоволенні позову про стягнення заборгованості за нарахованими процентами за понадстрокове користування позикою (прострочення виконання зобов`язань), які нараховані згідно з пп. б, в, г п. 1.4. кредитного договору, в розмірі 34 519,74 грн, просить відмовити. Разом з тим, відповідачем понесені судові витрати в розмірі 5000 грн. за надання йому правничої допомоги адвокатом, які він просить стягнути з позивача.

27.08.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Ткаченко М.М. надійшла відповідь на відзив, у якому вона зазначає, що підписуючи Договір про надання фінансових послуг сторони погодили умови повернення позики, в тому числі порядок нарахування процентів по Договору. В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження повного належного виконання умов договору. Таким чином, відсутні підстави для сумніву у правильності здійснених Кредитором розрахунків. Відповідно до п. 1.9 Кредитного договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) - 1 рік. Відповідно до Додатку №1 до Кредитного договору грошові кошти надаються строком на 365 днів з правом повернення достроково. Враховуючи, що договір було укладено 27.04.2021 року, граничний строк кредитування закінчився 27.04.2022. Таким чином, період з 27.04.2021 по 27.04.2022 року є періодом правомірного користування позичальником кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, зазначеного в Кредитному договорі та в Заяві-анкеті на отримання кредиту. За змістом Договору слід розмежовувати: 1. орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів, який передбачає право Позичальника користуватися пільговими умовами договору, а саме пільговими відсотками за користування кредитними коштами. 2. граничний строк користування 1 рік (365 днів). Позичальник не скористався своїм право щодо повернення кредитних коштів у рекомендований (пільговий) строк, тобто у строк найнижчої відсоткової ставки за користування, тому на підставі договору, яким передбачено граничний строк користування кредитними коштами 1 рік, в межах цього строку було здійснено нарахування відсотків. Крім того, ТОВ «Коллект Центр» заборгованість не нараховував, а звернувся до суду з позовом до боржника про стягнення заборгованості виключно з сумою, яка була передана в рамках підписаного Договору про відступлення права вимоги. Також вважає, що надані відповідачем розрахунки сум витрачених на судові витрати на правову допомогу є сумнівними та не співмірними із наданим обсягом послуг у суді, затраченим часом на надання таких послуг, а тому просила відмовити у стягнення судових витрат на правову допомогу на користь відповідача.

Відповідно до вимог ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, зміст заяв сторін по суті справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.04.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг «Стандартний» №534 (а.с.8-10).

Згідно з п.1.1 Договору товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті та складає 3100,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил.

Відповідно до п.1.3. договору орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів.

Згідно п.1.4. договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.в). д) тип процентної ставки - фіксована.

Відповідно до п.п.1.4.1.,1.4.2 договору нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.

Згідно з п.1.9. договору граничний строк кредитування (строк дії договору): 1 рік. В п.4.2 договору зазначена реальна річна процентна ставка.

Товариство має право здійснити автоматичне подовження строку дії кредитного договору на наступний термін за умови сплати позичальником (або за умови договірного списання) нарахованих за договором відсотків без оформлення /підписання будь-яких додаткових угод, звернень тощо (п.п. 2.1.1.11 п. 2 Договору).

Відповідно до пункту 4.3 договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має юридичну силу як і власноручний підпис.

Відповідно до п.4.9 позичальник підтверджує, що: отримав від товариства до укладення цього договору інформацію, вимоги надання якої передбачені законодавством України, у тому числі інформацію, що міститься у ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; отримав підписаний сторонами екземпляр договору, графік платежів, паспорт кредиту; ознайомлений з умовами Закону України «Про захист прав споживачів», повідомленням суб`єкта персональних даних про його права, визначені Законом України «Про захист персональних даних», мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передаються його персональні дані та правилами; отримав кредит не на споживчі цілі; інформація надана товариством з дотриманням вимог законодавства України та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.

У додатку №1 до Кредитного договору Заява-Анкета зазначено, що нараховані проценти обов`язкові до сплати на 16 день з моменту отримання кредиту. Строк кредитування - 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язання повернути кредит у розмірі 3100,00 грн та проценти у розмірі 992,00 грн. Дата початку нарахування процентів за користування кредитом визначена сторонами з 27.04.2021 (а.с.11).

В Паспорті споживчого кредиту, підписаному електронним підписом одноразовим ідентифікатором, також зазначена інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти (а.с.13-14).

Договір про надання фінансових послуг, додатки до нього укладено в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Факт укладання в електронному вигляді договору відповідачем ОСОБА_1 не оспорюється.

ТОВ «Служба миттєвого кредитування» свої зобов`язання перед відповідачем ОСОБА_1 за договором №534 від 27.04.2021 виконало та надало кредит в сумі 3 100,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою ТОВ Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 13.03.2024 (а.с.21). Отримання грошових коштів відповідачем ОСОБА_1 також не оспорюється.

01.12.2021 укладено договір факторингу №1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №534 від 27.04.2021 в сумі 22 878,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням - 3100,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами 19 778,00 грн (а.с.26-40).

Пунктом 2.3. договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 передбачено, що з дати відступлення Прав Вимоги Фактор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів (в тому числі за період користування коштами до моменту переходу прав за цим договором, якщо вони не були нараховані Клієнтом) за Договорами фінансових послуг за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення Боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у Боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов Договорів фінансових послуг.

10.03.2023 укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №534 від 27.04.2021 в сумі 57 830,19 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням - 3100,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами - 54730,19 грн (а.с.41-60).

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.03.2023 (дата передачі права вимоги) складає 57 830,19 грн, в тому числі: заборгованість по основній сумі кредиту - 3100,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення (01.12.2021) 19 778,00 грн, нараховані відсотки згідно кредитного договору за період з 01.12.2021 по 10.03.2023 34 952,19 грн (а.с.24).

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором №534 від 27.04.2021, виконаного ТОВ «Коллект Центр» станом на 03.07.2025 заборгованість складає 57 830,19 грн, в тому числі: заборгованість по основній сумі кредиту 3 100,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення (10.03.2023) 54 730,19 грн, проте загальна заборгованість заявлена до стягнення за договором на 03.07.2025 складає 37 619,74 грн, в тому числі: заборгованість по основній сумі кредиту 3 100,00 грн, заборгованість за відсотками 34 519,74 грн (а.с.25).

Відповідно до частин 1, 3, 4 та 5 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України).

Згідно ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором . Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Стаття 638 ЦК України вказує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5 ч. 1 Закону України «Про електрону комерцію»).

У ст. 11 Закону України « Про електрону комерцію» зазначено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Згідно з положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

В силу ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Матеріалами справи належним чином доведено факт укладення відповідачем кредитного договору та отримання ним кредитних коштів, що відповідачем не заперечувалося і підтверджено матеріалами справи. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення відповідачем отриманих в позику коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Відповідач у відзиві зазначає, що позивач безпідставно нарахував проценти за межами строку дії кредитного договору, їх розмір суттєво перевищує суму основного боргу, умови договору суперечливі щодо строків повернення коштів, а положення про автопролонгацію викладене незрозуміло, без належного повідомлення та окремої згоди, що, на його думку, робить договір несправедливим.

За кредитним договором (ч. 1 ст. 1054 ЦК України) кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кошти, а позичальник повернути кредит і сплатити проценти. Отримання кредитних коштів створює для позичальника благо можливість правомірно не повертати кошти певний час, за що він сплачує проценти (ст.1048 ЦК України). Поняття «користування кредитом» є різновидом «користування чужими коштами» у розумінні постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/10156/17, коли проценти сплачуються лише в межах погодженого строку кредитування.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, право кредитодавця нараховувати проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове повернення (ч.2 ст.1050 ЦК України). У даному випадку з матеріалів справи вбачається, що проценти нараховувалися з 27.04.2021 по 26.04.2022, тобто в межах строку дії договору (365 днів), визначеного пунктами 1.3, 1.4 та 1.9 договору про надання фінансових послуг №534 від 27.04.2021. Умови договору щодо строків повернення кредиту та порядку нарахування процентів були чіткими, зрозумілими, прийняті відповідачем добровільно та не оскаржувалися у встановленому законом порядку.

Договір чітко розмежовує орієнтовний строк повернення (16 днів) та граничний строк кредитування (365 днів), а порядок нарахування процентів детально врегульований пунктами договору та заявою-анкетою, підписаною відповідачем. Розмір процентів (2% за кожен день користування кредитом) визначений сторонами, відповідач погодився з ним під час укладення договору, і він не був визнаний судом несправедливим чи недійсним.

Так, пунктом 1.2 договору передбачено, що кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів.

В заяві-анкеті для отримання кредиту зазначено, що ОСОБА_1 просив надати йому кредит, орієнтовний строк повернення якого 16 днів з моменту отримання, при цьому зазначено, що позичальник просить надати такий кредит «строком на 365 днів».

Такі ж умови мітяться і в п. 1.3 договору - орієнтовний строк повернення кредиту становить 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів.

Пунктом 1.9 договору визначено, що граничний строк кредитування, тобто строк дії кредитного договору, становить 1 рік.

Тобто 16 днів це лише орієнтовний строк повернення кредиту, який у даному випадку обмежений одним роком.

Оскільки станом на 12.05.2021 кошти позичальником сплачені не були, підстав вважати, що строк дії договору закінчився не було.

Зі змісту п.1.4 договору слідує, що протягом орієнтовного строку кредиту (16 днів) проценти нараховуються у розмірі 2% за кожен день користування кредитом. Починаючи з першого дня, наступним, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, тобто з 17 дня, процентна ставка збільшується на 1,64%, починаючи з 15 дня - на 1,38% порівняно, а починаючи з 30 дня - на 2,65%.

У разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, тобто 12.05.2021, проценти підлягають обов`язковій салаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом, але за умовами даного договору не пізніше 26.04.2022.

Зі змісту позову слідує, що позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за процентами у розмірі 34 519,74 грн і, як слідує із розрахунку заборгованості, вказаний розмір процентів розрахований станом на 31.01.2022.

Тобто проценти, які просить стягнути позивач, нараховані у відповідності до умов договору і з урахування ставки, про яку йде мова у п.п.а)-п.г) п.1.4 договору:

- з 27.04.2021 по 12.05.2021 проценти нараховувалися в розмірі 62 грн, тобто 2% за кожен день користування кредитом;

- з 13.05.2021 по 26.05.2021 проценти нараховувалися в розмірі 112,84 грн, тобто 3,64% за кожен день користування кредитом (2% + 1,64%);

- з 27.05.2021 по 10.06.2021 проценти нараховувалися в розмірі 155,62 грн, тобто 5,02% за кожен день користування кредитом (2% + 1,64% + 1,38%);

- з 11.06.2021 проценти нараховувалися в розмірі 237,77 грн, тобто 7,67% за кожен день користування кредитом (2% + 1,64% + 1,38% + 2,65%).

Таким чином, розмір нарахованих відсотків узгоджується із порядком нарахування відсотків, який визначений умовами договору.

Таким чином, суд відхиляє доводи відповідача як необґрунтовані, оскільки проценти нараховані в межах строку дії кредитного договору, умови договору були відомі, зрозумілі та прийняті відповідачем при підписанні кредитного договору.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги невиконання зобов`язань відповідачем ОСОБА_1 за Договором про надання фінансових послуг №534 від 27.04.2021, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі в розмірі 37 619,74 грн, в тому числі: 3 100,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 34 519,74 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом.

На підставі ст. 141 ЦПК України, ч.3 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи подання позивачем позову в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», з відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422,40 грн.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на оплату витрат на правничу допомогу в сумі 13 000 грн. суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обґрунтованою. (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 (провадження №12-171гс19).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» 01.07.2024 був укладений Договір про надання правової допомоги №01-07/2024. До позову додано копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс»; заявку на надання юридичної допомоги №45 від 02.06.2025 про погодження наданих правових (юридичних) послуг; витяг з акту №11 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025 на загальну суму 13 000 грн.

Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрат на професійну правничу допомогу.

Одночасно з цим, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним з складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, невеликий обсяг досліджуваних доказів), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 5000 грн.

Отже, враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» задоволені в повному обсязі витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача в повному обсязі в сумі 5000 грн.

Одночасно з цим, враховуючи, що позов задоволений в повному обсязі, понесені відповідачем ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн не підлягають стягненню на підставі п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК.

Керуючись ст.ст.263-265, 268, 273, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечникова, буд.3, оф.306) заборгованість за Договором про надання фінансових послуг №534 від 27.04.2021 в розмірі 37 619 (тридцять сім тисяч шістсот дев`ятнадцять) гривень 74 копійки, в тому числі: 3 100,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 34 519,74 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечникова, буд.3, оф.306) судовий збір в сумі 2 422,40 грн, витрати за надання правничої допомоги в сумі 5000 грн, а всього - 7 422 (сім тисяч чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області С.О.Нікандрова