ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-з/753/186/25
У Х В А Л А

про забезпечення позову

"19" вересня 2025 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Комаревцева Л.В. розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Київській та Чернігівських областях про визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 16.09.2025 відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Київській та Чернігівських областях про визнання недійсним договору. Справу призначено до судового розгляду в підготовче судове засідання на 20.10.2025 о 09 год. 00 хв.

Позов обґрунтований наступним. 03 березня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений Договір про надання позики для придбання позичальником автомобіля марки MERCEDES-BENZ G 500, який і в подальшому було придбано Відповідачем -1. Однак, оскільки Відповідач -1 відмовився повертати кошти, позивач звернувся до суду з позовом про їх стягнення за договором позики. В подальшому під час судового провадження автомобіль відчужено на користь Відповідача -2. Зазначений правочин позивач просить визнати недійсним.

19.09.2025 Представник Позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, належне ОСОБА_3 , а саме: транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ G 500, 2020 року випуску. транспортний засіб марки INFINITI QX30, 2017 року випуску.

Заява мотивована тим, що під час судового провадження ОСОБА_2 діяла недобросовісно, з метою уникнення відповідальності у разі задоволення позову за рішенням суду, відчужила належне їй майно на користь доньки, ОСОБА_3 , а саме транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ G 500, 2020 року випуску. транспортний засіб марки INFINITI QX30, 2017 року випуску.

10.09.2025 відбулася спроба щодо фізичного захоплення автомобіля марки MERCEDES-BENZ G 500, 2020 року випуску, зі сторони третіх осіб, а також медійної дискредитації Позивача, які діяли вочевидь за ініціативи нового власника вказаного автомобіля.

Представник Позивача вказує, що відчуження автомобіля Боржником на користь третьої особи прямо порушує пункт 3.2. Договору позики, щодо не відчуження Позичальником придбаного транспортного засобу; пункт 3.1. Договору позики, щодо права Позикодавця звернення стягнення на транспортний засіб, у випадку неповернення Позичальником суми позики. Просила врахувати ризики: погіршення відносин між колишнім подружжям, наявного спору, що наразі розглядається Броварським районним судом Київської області за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя справа (№ 361/8138/25, суддя Писанець Н.В.) наявності у Відповідача 2 правомочності, як у власника майна, здійснити відчуження автомобілів, придбаного за рахунок наданих Позивачем Відповідачу 1 коштів; фактичне здійснення неправомірного відчуження Автомобілей Відповідачем 1 на користь Відповідача 2 після ініціювання Позивачем судового розгляду стягнення заборгованості з Відповідача 1 (справа № 753/18648/25; суддя Якусик О.В.).

Зважаючи на викладене, Представник Позивача просить задовольнити заяву про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також необхідність запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Вирішуючи заяву, суд враховує, що забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позовними вимогами. У даній справі Позивач заявив позов про визнання недійсним договору, на підставі якого відчужено автомобіль MERCEDES-BENZ G 500, будь-яких вимог щодо автомобіля INFINITI QX30 у позові не заявлено, спір щодо нього в межах справи відсутній.

Арешт майна є обмеженням конституційного права власності (ст. 41 Конституції України). Таке обмеження може бути застосоване лише у необхідних межах і виключно щодо майна, яке безпосередньо пов`язане з предметом спору.

Відтак, за викладених обставин накладення арешту на INFINITI QX30 фактично виходить за межі заявлених позовних вимог, створює непропорційне обмеження прав відповідача та є надмірним заходом і не має безпосереднього зв`язку з предметом спору, а тому у задоволенні вимог заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки INFINITI QX30, 2017 року випуску, суд відмовляє.

Щодо накладення арешту на транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ G 500, 2020 року випуску, суд погоджується з доводами представника позивача та наведеними ризиками з огляду на наступне. Під час розгляду справи № 753/18648/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, відповідач здійснила відчуження автомобіля на користь третьої особи, що стало підставою звернення до суду з позовом про визнання недійсним договору.

Відтак, оскільки предметом заявлених позовних вимог є визнання недійсним договору купівлі-продажу, який укладений між ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ), на підставі якого 10.09.2025 була здійснення перереєстрація транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, модель G 500, 2020 року випуску, VIN-код: НОМЕР_3 , відновлення становища яке існувало до порушення, шляхом повернення у власність ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, модель G 500, 2020 року випуску, VIN-код: НОМЕР_3 , з огляду на відчуження відповідачем -1 автомобіля під час судового провадження, відсутності домовленості між сторонами щодо розподілу шлюбного майна, наявністю судових спорів, існують обґрунтовані ризики подальшого відчуження або розпорядження автомобілем, що може унеможливити або істотно ускладнити виконання можливого рішення суду.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову у даній справі про визнання недійсним договору, є взаємопов`язаний зі способом забезпечення позову в частині накладення арешту на автомобіль MERCEDES-BENZ модель G 500, 2020 року випуску, VIN-код: НОМЕР_3 , а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Позивачем обґрунтовано в цій частині наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Так, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження майна відповідачем -2, що ускладнить виконання рішення суду та унеможливить ефективний захист прав позивача у разі ухвалення судом рішення на його користь.

При цьому, накладення арешту на майно, не призведе до обмеження прав відповідача-2, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Враховуючи предмет даного позову, наведені представником позивача докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві про забезпечення позову, їх розумність та адекватність, наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог про визнання недійсним договору, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе частково задовольнити заяву про забезпечення позову.

Строк дії заходів забезпечення позову унормовано в ч.ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України, зокрема: у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи; якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення; у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову; у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, -

Ухвалив:

Заяву представника позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Київській та Чернігівських областях про визнання недійсним договору - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки MERCEDES-BENZ G 500, 2020 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_4 , VIN-код: НОМЕР_3 до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

В іншій частині заяви - відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 );

Боржник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення до виконання ухвали - три роки.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Суддя Комаревцева Л.В.