КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 824/57/25

провадження номер: 22-ц/824/28/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати у цивільних справ Верланова С.М., за участю секретаря судового засідання Габунії М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за заявою представника товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙГЕН ТРАНС» - адвоката Корнишина Юрія Олексійовича про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у складі одноосібного арбітра Кузнєцової Н.С. від 20 лютого 2025 року, у справі № 242/2024 за позовом LENMAR SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA SPOLKA KOMANDYTOWA (Республіка Польща) до товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙГЕН ТРАНС» (Україна) про стягнення 29 063,32 доларів США, у тому числі 28 417,81 доларів США заборгованості, 645,51 доларів США - 3 % річних, а також арбітражні витрати і витрати, понесені позивачем у зв`язку із захистом своїх інтересів у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України в розмірі 1 000 євро,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2025 року до Київського апеляційного суду надійшла заява представника товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙГЕН ТРАНС» (далі - ТОВ «ЕЙГЕН ТРАНС») - адвоката Корнишина Ю.О. про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 лютого 2025 року, у справі № 242/2024 за позовом LENMAR SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA SPOLKA KOMANDYTOWA (далі - LENMAR Sp. z о.о. Sp. К.) (Республіка Польща) до ТОВ «ЕЙГЕН ТРАНС» (Україна) про стягнення 29 063,32 доларів США, у тому числі 28 417,81 доларів США заборгованості, 645,51 доларів США - 3 % річних, а також арбітражні витрати і витрати, понесені позивачем у зв`язку із захистом своїх інтересів у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України в розмірі 1 000 євро.

Заява мотивована тим, що рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 лютого 2025 року у справі № 242/2024 стягнуто з ТОВ «ЕЙГЕН ТРАНС» (Україна) на користь LENMAR Sp. z о.о. Sp. К. 28 417,81 доларів США заборгованості, 639, 99 доларів США - 3 % річних 2 334, 57 доларів США за відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, 1 000,00 євро витрат, понесених позивачем у зв`язку із захистом своїх інтересів у МКАС при ТПП Україна, а всього 31 392,37 доларів США та 1 000 євро.

Вказує, що дане рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду від 20 лютого 2025 року ґрунтуються на договорі транспортно-експедиторського обслуговування, укладеному 05 грудня 2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ХОРОШИЙ» (далі - ТОВ «ХОРОШИЙ») (Україна) та LENMAR Sp. z о.о. Sр. К., (Республіка Польща), згідно з яким ТОВ «ХОРОШИЙ» доручає, а LENMAR Sp. z о.о. Sр. К. здійснює експедицію вантажів клієнта всіма видами транспорту, у тому числі морським, як на території Польщі, так і за її межами (пункт 1.1 договору). Експедитор за дорученням клієнта погоджує з морським перевізником умови транспортування вантажів клієнта, здійснює контроль за їх надходженням, відстеження руху вантажів по дорозі та надання необхідної інформації замовнику на його запит та виконує інші роботи, пов`язані з морським фрахтом (пункт 2.1 договору).

Зазначає, що ТОВ «ЕЙГЕН ТРАНС» є повним правонаступником ТОВ «ХОРОШИЙ».

Наголошує, що ТОВ «ХОРОШИЙ» не укладало із LENMAR Sp. z о.о. Sр. К. договір транспортно-експедиторського обслуговування від 05 грудня 2022 року, а тому рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду від 20 лютого 2025 року у справі за № 242/2024 підлягає скасуванню, оскільки відповідний спір не міг бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу та рішення ухвалено на підставі угоди, яка не укладалася.

Крім того, проаналізувавши копію укладеного договору транспортно- експедиторського обслуговування від 05 грудня 2022 року, яку було надано позивачем до суду, заявник звертає увагу на те, що відповідно до пункту 8.5 цього договору, сканована копія підписаного обома сторонами і завіреного їх печатками договору має силу оригіналу з наступною заміною такої копії на оригінал договору.

Однак договір ТОВ «ХОРОШИЙ» із LENMAR Sp. z о.о. Sp. К. не підписувало, а також є важливим пункт у договорі щодо наявності оригіналу договорів у сторін.

Тому вважає за необхідне витребувати у LENMAR Sp. z о.о. Sp. К. оригінал договору транспортно-експедиторського обслуговування від 05 грудня 2022 року, підписаного обома сторонами і завіреного їх печатками, з метою проведення почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документа, оскільки виникає сумнів в існуванні вказаного оригіналу документу, а також підписи у трьох екземплярах на останній сторінці у графах: «PODPISY STRON:», «ПІДПИСИ СТОРІН:», «SIGNATURES OF THE PARTIES:» договору транспортно-експедиторського обслуговування від 05 грудня 2022 року виконані повністю ідентично, що неможливо зробити фізичною особою.

Вважає, що нечітке зображення печатки ТОВ «ХОРОШИЙ» у копії договору також підтверджує сумніви щодо існування підписаного договору між сторонами.

Зазначає, що відповідно до пункту 2.1 договору, клієнт зобов`язується: подавати експедитору попередню письмову заявку - на експедирування повідомляти попередню інформацію експедитору про графік і кількість вантажу і/або контейнерів, які підлягають експедирування за цим договором.

Однак заявник ніколи не подав будь-яких заявок до LENMAR Sp. z о.о. Sp. K. щодо необхідності експедирування вантажу, а також у матеріалах справи відсутні будь-які заявки, у тому числі від заявника.

Указує, що згідно з пунктом 2.2 договору, експедитор зобов`язується: за дорученням клієнта виконувати операції з внутрішньо портового експедирування вантажів в порту вивантаження або навантаження, оформляти необхідну документацію, проводити оплату стивідорних і інших витрат, і виконувати відправку контейнерів/вантажів клієнта морським, автомобільним, залізничним транспортом.

Зазначає, що ніяких доручень заявник ніколи не видавав LENMAR Sp. z о.о. Sp. К. щодо необхідності здійснення експедирування вантажів.

Також у відповідності до пункту 3.1 договору, оплату послуг експедитора згідно цього договору клієнт виконує в доларах США, згідно рахунку та акту виконаних робіт, виставленого експедитором клієнту протягом п`яти банківських днів з моменту виставлення рахунку.

Наголошує, що заявник ніколи не отримував від LENMAR Sp. z о.о. Sp. K. будь-яких виставлених рахунків та актів виконаних робіт і вказані докази також відсутні у матеріалах справи.

Крім того, звертає увагу суду на те, що в матеріалах справи наявні чисельні коносаменти, які нібито підтверджують надання транспортно-експедиторських послуг LENMAR Sp. z о.о. Sp. K. Проте у жодному із наданих LENMAR Sp. z о.о. Sp. К. до матеріалів справи коносаментів відсутній ТОВ «ХОРОШИЙ», як одержувач вантажу згідно іменного або ордерного коносаментів та/або коносамента на пред`явника.

В усіх наданих коносаментах одержувачами вантажів є інші особи, які не мають ніякого відношення до ТОВ «ХОРОШИЙ», що підтверджується наданою зведеною таблицею щодо одержувачів вантажів по кожному коносаменту, які було надано LENMAR Sp. z о.о. Sp. К. у якості обґрунтування надання послуг ТОВ «ХОРОШИЙ». Згідно вищезазначеної зведеної таблиці одержувачами (англ. - Consignee) вантажів згідно наданих копій коносаментів, які було надано LENMAR Sp. z о.о. Sp. К., є інші особи, які до ТОВ «ХОРОШИЙ» ніяким чином не відносяться. Крім того, згідно коносаментів R, R (№ 3 зведеної таблиці) та R (№ 19 зведеної таблиці) отримувачем вантажів є LENMAR Sp. z о.о. Sp. К., тобто сам позивач. Натомість копії коносаментів MRFB20260123, EGLV92 (№ 20 зведеної таблиці), які згадуються у рішенні, відсутні у матеріалах справи. Однак до матеріалів справи додані копії коносаментів 79, 64, які взагалі не відомо до чого відносяться.

Вказує, що у заявника немає договору транспортно - експедиторського обслуговування від 05 грудня 2022 року, оскільки він його не укладав. Таким чином, до даної заяви додано клопотання про витребування доказів, зокрема оригіналу договору транспортно-експедиторського обслуговування від 05 грудня 2022 року.

З урахуванням наведеного, представник заявника просить заяву про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу задовольнити та постановити ухвалу про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 лютого 2025 рокуу справі № 242/2024.

Представник LENMAR Sp. z о.о. Sp. К. - адвокат Хоменко О.О. подав заперечення на заяву ТОВ «ЕЙГЕН ТРАНС» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 лютого 2025 рокуу арбітражній справі №242/2024, в яких вказує, що всупереч доводів заявника про те, що договору транспортно-експедиторського обслуговування від 05 грудня 2022 року між сторонами не існує, Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України визнав цей договір дійсним, а відповідач під час арбітражного провадження не оспорював його чинності. Щодо твердження про недійсність арбітражної угоди зауважує, що вона є невід`ємною частиною дійсного договору та відповідає вимогам Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж». Вважає, що посилання відповідача на відсутність доказів надання послуг є безпідставними, оскільки позивач надав належні документи, зокрема рахунки та коносаменти, які були розглянуті та визнані належними доказами арбітражним судом. Вказує, що твердження відповідача про сумніви в автентичності документів мають виключно спекулятивний характер і не ґрунтуються на жодних доказах, так як Міжнародний комерційний арбітражний суд визнав подані документи дійсними. Вважає, що клопотання відповідача про витребування оригіналу договору є спробою перегляду справи по суті, оскільки оригінал договору вже був предметом розгляду в арбітражному провадженні. Також вказує, що вимога відповідача про витребування матеріалів справи у Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України є безпідставною, оскільки матеріали справи були належним чином доступні сторонам, а не прийняття участі відповідачем у розгляді справи не є виправданням для такого запиту. Просить заяву ТОВ «ЕЙГЕН ТРАНС» залишити без задоволення, а рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 лютого 2025 року - без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ТОВ «ЕЙГЕН ТРАНС» - адвоката Корнишина Ю.О., який просив заяву задовольнити, пояснення представника LENMAR Sp. z о.о. Sp. К. - адвоката Хоменка О.О., який заперечував проти задоволення заяви, вивчивши та дослідивши заяву разом з доданими до неї матеріалами, суд дійшов висновку, що заява ТОВ «ЕЙГЕН ТРАНС» підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Предметом позовних вимог, з якими LENMAR Sp. z о.о. Sp. К. звернулось до МКАС при ТПП України у справі № 242/2024, було стягнення з ТОВ «ЕЙГЕН ТРАНС» заборгованості за договором транспортно-експедиторського обслуговування від 05 грудня 2022 року в сумі 28 417,81 доларів США та 645,51 доларів США - 3% річних. Крім того, позивач просив покласти на відповідача витрати по сплаті арбітражного збору та витрати, понесені LENMAR Sp. z о.о. Sp. К. у зв`язку із захистом своїх інтересів у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України від 20 лютого 2025 року у сумі 1 000,00 євро.

Так, 05 грудня 2022 року між ТОВ «Хороший» (Україна) та LENMAR Sp. z о.о. Sp. К.. (Республіка Польща) було укладено договір транспортно-експедиторського обслуговування, згідно з умовами якого ТОВ «Хороший» (Україна) доручає, а LENMAR Sp. z о.о. Sp. К. здійснює експедирування вантажів клієнта всіма видами транспорту, в тому числі морським, як на території Польщі, так і за її межами (пункт 1.1 договору). Експедитор за дорученням клієнта погоджує з морським перевізником умови транспортування вантажів клієнта, здійснює контроль за їх надходженням, відстеження руху вантажів по шляху прямування та надання необхідної інформації замовнику за його запитом і виконує інші роботи, пов`язані з морським фрахтом (пункт 2.1 договору).

Договір містить такі основні положення, що мають значення для вирішення спору:

Клієнт зобов`язується: подавати експедитору попередню письмову заявку на експедирування та повідомляти попередню інформацію експедитору про графік і кількість вантажу та/або контейнерів, що підлягають експедируванню за договором; надавати експедитору всі необхідні для експедирування за договором документи (оригінали коносаментів (к/с), інвойси, гарантійні листи, довіреності тощо) (пункт 2.1 договору).

Експедитор зобов`язується: за дорученням клієнта виконувати операції з внутрішньо портового експедируванню вантажів у порту розвантаження або завантаження, оформляти необхідну документацію, здійснювати оплату стивідорних та інших витрат, здійснювати відправлення контейнерів/вантажів клієнта морським, автомобільним, залізничним транспортом; своєчасно виставляти рахунки клієнту за транспортно-експедиторське обслуговування за договором та послуги, зазначені в розділі 1 договору, в тому числі збір вартості перевезень та використання обладнання (пункт 2.2 договору); експедитор для виконання умов договору має право залучати третіх осіб (пункт 2.2.1 договору); оплату послуг експедитора відповідно до договору клієнт здійснює в доларах США згідно з рахунком та актом виконаних робіт, виставленим експедитором клієнту, протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту виставлення рахунку (пункт 3.1 договору); банківські витрати за перерахування оплати за договором здійснюються за рахунок клієнта (пункт 3.2 договору).

Договір набирає чинності з дати підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2023 року, а в частині взаєморозрахунків між сторонами - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (пункт 6.1 договору).

Договір автоматично продовжується на кожен наступний календарний рік у разі, якщо сторони не розривають договір шляхом письмового повідомлення за один місяць до закінчення терміну його дії (пункт 6.2 договору).

У разі невиконання або неналежного виконання сторонами або однією зі сторін своїх зобов`язань за договором, винна сторона відшкодовує іншій стороні понесені останньою збитки (пункт 7.1 договору).

Сплата штрафних санкцій не звільняє сторони від виконання своїх зобов`язань за договором (пункт 7.2 договору).

Договір складено в 2 (двох) оригінальних примірниках, кожен українською та англійською мовами. Всі примірники договору мають однакову юридичну силу. У разі розбіжностей між англійським і українським текстами договору український текст має пріоритет (пункт 8.4 договору).

Цей договір містить арбітражне застереження про те, що всі спори підлягають вирішенню у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України.

Так, пунктом 5.1. договору передбачено, що усі спори та розбіжності, що можуть виникнути з цього договору або у зв`язку з ним, будуть, по можливості, вирішуватися шляхом переговорів між сторонами.

Згідно з п. 5.2 договору, у разі, якщо сторони не дійдуть згоди, то будь-який спір або розбіжності, що виникають з цього договору або у зв`язку з ним, включаючи будь-яке питання про його вирішення, дійсності або розірванні (далі - «спір»), розглядається і остаточно вирішується за допомогою арбітражу в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України (далі - «МКАС») відповідно до Регламенту МКАС і матеріального права України.

Цей Договір регулюється і трактується відповідно до права України (п.5.3 договору).

З метою повного з`ясування фактичних обставин справи, необхідних для оцінки обгрунтованості доводів заявника, ухвалою Київського апеляційного суду від 20 червня 2025 року задоволено клопотанням представника ТОВ «ЕЙГЕН ТРАНС» - адвоката Корнишина Ю.О. та витребувано у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України матеріали арбітражної справи № 242/2024.

Матеріалами арбітражної справи №242/2024 підтверджується, що вказаний договір транспортно-експедиторського обслуговування від 05 грудня 2022 року разом із відповідним арбітражним застереженням підписаний та скріплений печатками ТОВ «Хороший» (Україна) та LENMAR Sp. z о.о. Sp. К. (Республіка Польща).

Установлено, підтверджується наявними у справі доказами та не заперечується учасниками справи, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 05 серпня 2024 року ТОВ «ХОРОШИЙ» (адреса: 04074, Україна, місто Київ, вул. Вишгородська, буд. 12; ) 15 березня 2024 року змінило назву на ТОВ «ЕЙГЕН ТРАНС» (адреса: 04074, Україна, місто Київ, вул. Вишгородська, буд.12; ; пошта: ).

Отже ТОВ «ЕЙГЕН ТРАНС» (Україна) є належним клієнтом за договором транспортно-експедиторського обслуговування від 05 грудня 2022 року і належним відповідачем у справі № 242/2024.

З матеріалів арбітражної справи №242/2024 вбачається, що рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 лютого 2025 року стягнуто з ТОВ «ЕЙГЕН ТРАНС» (Україна) на користь Sp. z о.о. Sp. К. (Республіка Польща) 28 417,81 доларів США заборгованості, 639,99 доларів США - 3 % річних 2 334,57 доларів США за відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, 1 000,00 євро витрат, понесених позивачем у зв`язку із захистом своїх інтересів у Міжнародному комерційному арбітражному суду при Торгово-промисловій палаті України, а всього - 31 392,37 доларів США та 1 000 євро.

Відповідно до ч.1 ст.459 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасоване судом лише у випадках, передбачених цією статтею, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Згідно зі ст.5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачене в цьому Законі.

Частиною 1 ст.34 вказаного Закону передбачено, що оспорювання в суді арбітражного рішення може бути проведено тільки шляхом подання клопотання про скасування згідно з пунктами 2 та 3 цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення може бути скасоване судом, зазначеним в пункті 2 статті 6, лише у разі, якщо:

1) сторона, що заявляє клопотання про скасування, подасть докази того, що: одна із сторін в арбітражній угоді, зазначеній у статті 7, була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте, якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або склад третейського суду чи арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить будь-якому положенню цього Закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали цьому Закону; або

2) суд визначить, що: об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України; або арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» сторони можуть на свій розсуд домовитись про місце арбітражу. У разі відсутності такої домовленості місце арбітражу визначається третейським судом з урахуванням обставин справи, включаючи фактор зручності для сторін.

Згідно зі ст.16 вказаного Закону питання про компетенцію Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у кожній конкретній справі вирішує склад Арбітражного суду, який розглядає спір.

В силу положень ст.7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України має право розглядати спори за наявності письмової угоди сторін про передачу спору, що виник між ними або може виникнути в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні, на вирішення до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України.

Відповідно до п.1 ст.7 вищевказаного Закону арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

Будь-які неточності в тексті угоди про передачу спору на вирішення до арбітражного суду та (або) сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності повинні тлумачитися судом на користь її дійсності, чинності та виконуваності (ч.2 ст.21 ЦПК України).

Статтею 2 ч.2 Регламенту МКАС при ТПП України передбачено що, якщо сторони домовилися про передачу спору в Міжнародний комерційний арбітражний суд, вони ipso facto вважаються такими, що погодилися в письмовому вигляді на застосування Регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду.

Згідно з ч.1 ст.4 Регламенту МКАС при ТПП України, Міжнародний комерційний арбітражний суд приймає до свого розгляду спори за наявності письмової угоди (домовленості) між сторонами про передачу йому усіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між сторонами у зв`язку із будь-якими конкретними правовідносинами незалежно від того, мають вони договірний характер чи ні. Арбітражне застереження, що є частиною договору, повинно трактуватися як угода, яка не залежить від інших умов договору.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.5 Регламенту МКАС при ТПП України, питання про компетенцію Міжнародного комерційного арбітражного суду у конкретній справі вирішується складом Арбітражного суду, який розглядає спір. Заява про відсутність у Міжнародного комерційного арбітражного суду компетенції може бути зроблена не пізніше подання заперечень щодо позову. Призначення стороною арбітра або її участь у призначенні арбітра не позбавляє сторону права зробити таку заяву. Заява про те, що Міжнародний комерційний арбітражний суд перевищує межі своєї компетенції, повинна бути зроблена відразу ж як тільки питання, яке, на думку сторони, виходить за ці межі, буде поставлене у ході арбітражного розгляду. Склад Арбітражного суду може у будь-якому з цих випадків прийняти до розгляду заяву, зроблену пізніше, якщо визнає затримку виправданою. Розглядаючи заяву про відсутність компетенції, у тому числі таку, яка ґрунтується на недійсності арбітражної угоди або неможливості її виконання, або втрати нею чинності, склад Арбітражного суду аналізує і оцінює положення арбітражної угоди з урахуванням поданих сторонами доказів.

У ст.627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Як зазначалося вище та вбачається з рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 лютого 2025 року у справі № 242/2024, правовою підставою для розгляду справи у вказаному суді є арбітраже застереження, яке міститься у пунктах 5.1-5.3 договору транспортно-експедиторського обслуговування від 05 грудня 2022 року.

З урахуванням наведеного, арбітражне застереження у пунктах 5.1-5.3 укладеного договору від 05 грудня 2022 року є арбітражною угодою, укладеною сторонами у письмовій формі, і такою, що відповідає вимогам ст.7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

У постанові від 12 листопада 2020 року у справі №910/13366/18 Верховний Суд надав роз`яснення щодо принципу автономності арбітражної угоди. Зокрема, Верховний Суд вказав, що принцип автономності арбітражної угоди свідчить, по-перше, що дійсність основного договору не впливає на дійсність включеної до нього арбітражної угоди і, по-друге, основний договір і арбітражна угода можуть бути підпорядковані різним законам. Це гарантує, що спір буде розглянуто у будь-якому випадку саме арбітражем, оскільки наявність арбітражного застереження унеможливлює звернення до державних судових установ.

Укладаючи арбітражне застереження, сторони зазвичай передбачають передачу до арбітражу будь-яких спорів, у тому числі спорів щодо дійсності самого контракту (якщо такі спори прямо не виключені зі сфери дії арбітражного застереження). У подальшому, якби сторона могла відмовитися від арбітражу і заперечувати компетенцію арбітрів, посилаючись на недійсність контракту, то недобросовісна сторона завжди використовувала би таку можливість для зриву арбітражу.

Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 березня 2020 року у справі №920/241/19 та постанові Верховного Суду від 24 вересня 2020 року у справі №824/198/19.

Принцип автономності арбітражної угоди від основного договору полягає у тому, що арбітражна угода та основний договір розглядаються як дві окремі угоди, тому недійсність договору не може бути підставою для автоматичної недійсності арбітражної угоди.

У справі не встановлено обставин, які дають підстави суду вважати, що об`єкт спору між сторонами не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України (п.2 ч.2 ст.34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж»).

Таким чином спір, який виник між сторонами, правомірно та в узгоджений сторонами спосіб, був переданий на вирішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України.

На обґрунтування вимоги заяви представник ТОВ «ЕЙГЕН ТРАНС» - адвокат Корнишин Ю.О.посилається на те, що ТОВ «ХОРОШИЙ», яке перейменоване у подальшому на ТОВ «ЕЙГЕН ТРАНС»,не укладало та не підписувало договір транспортно-експедиторського обслуговування від 05 грудня 2022 року із LENMAR Sp. z о.о. Sр. К., а також не отримувало послуг від LENMAR Sp. z о.о. Sр. К за цим договором. Тому вважає, що рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 лютого 2025 року у справі за № 242/2024 підлягає скасуванню, оскільки даний спір не міг бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу та рішення ухвалено на підставі угоди, яка не укладалася.

Проте такі доводи заяви представника ТОВ «ЕЙГЕН ТРАНС» не можуть бути підставою для скасування оспорюваного рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, виходячи з такого.

Принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін судового процесу, є засадничими для процесуального права, встановлені у статті 18 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», а також у частині першій статті 36 «Загальні засади арбітражного розгляду» Регламенту МКАС при ТПП України.

Відповідно до ст.49 Регламенту МКАС при ТПП України неявка сторони, повідомленої належним чином про розгляд справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із ст.36 Регламенту МКАС при ТПП сторони та їхні представники повинні сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами, не допускати зловживання ними та дотримуватися встановлених строків.

Частиною ст. 11 Регламенту МКАС при ТПП України регламентовано, що документи, що подаються однією із сторін до секретаріату МКАС або під час усного слухання справи складу Арбітражного суду, повинні бути передані іншій стороні. Сторонам також повинні бути передані висновки експертів та інші документи, що мають доказове значення, на яких може ґрунтуватися арбітражне рішення.

Склад Арбітражного суду на свій розсуд має право на свій розсуд або на прохання будь-якої зі сторін, якщо визнає його обґрунтованим, призначити проведення експертизи або викликати і заслухати свідків у справі (абз.2 ч.4 ст. 52 Регламенту МКАС при ТПП України)

Зі змісту оспорюваного рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 лютого 2025 року та витребуваних матеріалів справи № 242/2024, вбачається, що ТОВ «ЕЙГЕН ТРАНС» (Україна) було своєчасно та належним чином повідомлене Міжнародним комерційним арбітражним судом про розгляд арбітражної справи №242/2024 за позовом LENMAR Sp. z о.о. Sр. К. до ТОВ «ЕЙГЕН ТРАНС» про стягнення 29 063,32 доларів США, у тому числі 28 417,81 доларів США заборгованості, 645,51 доларів США - 3 % річних, а також арбітражні витрати і витрати, понесені позивачем у зв`язку із захистом своїх інтересів у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України в розмірі 1 000 євро,.

Зокрема, ТОВ «ЕЙГЕН ТРАНС» отримувало від Міжнародного комерційного арбітражного суду кореспонденцію, як на електронну пошту, так і через поштовий сервіс АТ «ДХЛ» Інтернешнл України», що підтверджуєтеся відповідними довідками та номерними ідентифікаторами.

Таким чином Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України створив для ТОВ «ЕЙГЕН ТРАНС» всі процесуальні можливості для викладення своєї позиції щодо суті спору, у тому числі брати участь в усних слуханнях у справі, заявляти клопотання, подавати заперечення тощо. Наведене в повній мірі відповідає принципам диспозитивності, змагальності та рівності сторін судового процесу (див. постанову Верховного Суду від 06 березня 2025 року у справі № 824/145/24 (провадження № 61-299ав25).

Згідно з п.6 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Тлумачення як ст.3 ЦК України, так і п.6 ст.3 ЦК України, свідчить про те, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії.

Схожий по суті висновок зроблений в пункті 8.26 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19), в якій вказано, що «закріплений законодавцем принцип можливості обмеження свободи договору в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності може бути застосований і як норма прямої дії, як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах».

Добросовісність (п.6 ст.3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Якщо особа, яка має право на оспорення документу (наприклад, свідоцтва про право на спадщину) чи юридичного факту (зокрема, правочину, договору, рішення органу юридичної особи), висловила безпосередньо або своєю поведінкою дала зрозуміти, що не буде реалізовувати своє право на оспорення, то така особа пов`язана своїм рішенням і не вправі його змінити згодом. Спроба особи згодом здійснити право на оспорення суперечитиме попередній поведінці такої особи і має призводити до припинення зазначеного права.

Як зазначалось вище, ТОВ «ЕЙГЕН ТРАН№С», було завчасно та в установленому законом порядку повідомлене про розгляд справи №242/2024 у Міжнародному комерційному арбітражному суду при Торгово-промисловій палаті України.

Однак заявник та відповідач в арбітражній справі - ТОВ «ЕЙГЕН ТРАНС»не забезпечило явку свого представника, не подало відзив на позов, не зверталося до суду із відповідними клопотаннями про призначення почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документа - договору транспортно-експедиторського обслуговування від 05 грудня 2022 року, а також витребування оригіналів цього документа.

Тому оспорювання автентичності підписів та загалом дійсності й існування договору транспортно-експедиторського обслуговування від 05 грудня 2022 року вже після отримання негативного рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, не відповідає засадам добросовісності й має ознаки суперечливої поведінки.

З огляду на викладене, Київський апеляційний суд відхиляє доводи заяви ТОВ «ЕЙГЕН ТРАНС» про те, що ТОВ «ХОРОШИЙ», яке перейменоване у подальшому на ТОВ «ЕЙГЕН ТРАНС»,не укладало та не підписувало договір транспортно - експедиторського обслуговування від 05 грудня 2022 року із LENMAR Sp. z о.о. Sр. К.

З цих же підстав ухвалою Київського апеляційного суду від 12 липня 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання представника ТОВ «ЕЙГЕН ТРАНС» - адвоката Корнишина Ю.О. про призначення у справі почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документа - договору транспортно-експедиторського обслуговування від 05 грудня 2022 року, а також витребування оригіналів документів.

Доводи заяви ТОВ «ЕЙГЕН ТРАНС» про скасування оспорюваного рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 лютого 2025 року, у тому числі про те, що ТОВ «ХОРОШИЙ» не отримувало жодних послуг від LENMAR Sp. z о.о. Sр. К. та не було його клієнтом, зводяться до незгоди з цим рішенням по суті спору, неправильне застосування міжнародним комерційним арбітражним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права при розгляді арбітражної справи.

Разом з тим, виходячи з тлумачення норм у розділі VIII ЦПК України та розділу VII Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», під час розгляду справи про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу повноваження національного суду є обмеженими, оскільки національний суд не має повноважень щодо перегляду рішень міжнародного комерційного арбітражу по суті вирішення спору, не може вдаватися в його повну перевірку чи переоцінку.

Будучи альтернативним способом вирішення спорів, заснованих на добровільних домовленостях сторін, міжнародний комерційний арбітраж не функціонує у подібних до системи державного судочинства реаліях судового формалізованого підходу до процедури розгляду і вирішення спорів, є більш гнучким, дієвим та адаптивним інструментом. Таке розуміння визнає принципи арбітражного розгляду, лежить в основі проарбітражного підходу державних судів до питань скасування арбітражного рішення.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2023 року у справі № 824/83/23 (провадження № 61-15524ав23).

За таких обставин, установивши, що рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 лютого 2025 року у справі № 242/2024 ухвалене у спорі, який виник на підставі укладеного між сторонами договору транспортно-експедиторського обслуговування від 05 грудня 2022 року, його вирішення передбачено арбітражною угодою та постановлено в межах компетенції Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, рішення міжнародного комерційного арбітражу не суперечить публічному порядку України, і відсутні підстави для його скасування, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про скасування оспорюваного рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Керуючись ст.ст.23, 457, 459, 460 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ,

У Х В А Л И В:

Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙГЕН ТРАНС» - адвоката Корнишина Юрія Олексійовича про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у складі одноосібного арбітра Кузнєцової Н.С. від 20 лютого 2025 року, у справі № 242/2024 за позовом LENMAR SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA SPOLKA KOMANDYTOWA (Республіка Польща) до товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙГЕН ТРАНС» (Україна) про стягнення 29 063,32 доларів США, у тому числі 28 417,81 доларів США заборгованості, 645,51 доларів США - 3 % річних, а також арбітражні витрати і витрати, понесені позивачем у зв`язку із захистом своїх інтересів у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України в розмірі 1 000 євро - залишити без задоволення.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 18 вересня 2025 року.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М. Верланов