Справа № 274/2971/25
Провадження № 2-о/0274/135/25

УХВАЛА

17.09.2025 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., за участі секретаря судового засідання Рудич М.О., заявниці ОСОБА_1 , представника заявників адвоката Шуліки - Гінкулової А.Г., зацікавленої особи - ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області в межах цивільної справи за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, Управління з питань ветеранської політики Житомирської обласної державної адміністрації, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про встановлення факту батьківства, клопотання представника Міністерства оборони України Стадника С.І. про залишення заяви без розгляду -
в с т а н о в и в :
В провадженні Бердичівського міськрайонного суду з 30.04.2025 року перебуває зазначена цивільна справа.
12.09.2025 року представником Міністерства оборони України на адресу суду спрямовано клопотання про залишення заяви без розгляду з тих підстав, що відповідно до законодавства про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей (зокрема, ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168), право на отримання одноразової грошової допомоги (ОГД) у разі загибелі військовослужбовця належить чітко визначеному колу осіб: членам сім`ї, дітям, батькам, утриманцям загиблого тощо. Якщо суд встановить факт батьківства, діти автоматично будуть включені до числа отримувачів допомоги. Це неминуче зменшить частки інших осіб батьків загиблого.
Окреме провадження застосовується лише тоді, коли немає спору про право. Вказує, що у цій же справі спір наявний, адже рішення суду прямо вплине на майнові права батьків загиблого. В межах окремого провадження суд не має повноважень визначати, як розподіляється допомога між кількома отримувачами чи наперед встановлювати, що
спір відсутній. Такі питання можуть вирішуватися виключно у позовному провадженні, де всі зацікавлені особи залучаються до справи, мають рівні права і можуть доводити свою позицію.
Навіть якщо хтось із родичів заявить, що «не претендує» на допомогу чи «не заперечує» проти визнання батьківства, це не змінює ситуації. Їхнє право визначене законом і існує об`єктивно. Відмова від реалізації такого права можлива лише у встановленому порядку, після того як воно виникло, тому конкуренція прав не усувається.
Таким чином, встановлення факту батьківства безпосередньо зачіпає права інших осіб і об`єктивно породжує майновий спір щодо розподілу одноразової грошової допомоги, а отже, справа не може бути розглянута в порядку окремого провадження і підлягає вирішенню в позовному порядку. Аналогічного висновку дійшов Вінницький апеляційний суд у справі № 145/330/23 (постанова від 24 жовтня 2024 року).
Враховуючи вище наведене представник заінтересованої особи просить суду заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із загиблим військовослужбовцем залишити без розгляду.
Представник заявників адвокат Шуліка - Гінкулова А.Г. в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання про залишення заяви без розгляду, звернула увагу суду на те, що заявники звернулися до суду з заявою про встановлення факту батьківства, а не про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із загиблим військовослужбовцем. Вказала, що встановлення даного факту має значення не лише для отримання ОГД, а й для реалізації особистих прав дітей, можливості реалізації інших прав, які випливають із встановлення батьківства .
Зазначила, що в даній справі суд не вирішує питання розподілу допомоги і не визначає частки отримувачів, між сторонами по справі відсутній спір, щодо встановлення факту батьківства. Представником Міністерства оборони України не зазначено між ким саме існує спір про право в даній справі.
Заінтересована особа - ОСОБА_2 заперечив проти задоволення заяви представника Міністерства оборони України, вказав, що він визнає, що заявники є дітьми його покійного сина і мають право на ОГД, даний факт батьківства він визнав завжди і не заперечує проти його встановлення.
Представник Міністерства оборони України згідно поданого клопотання просить розгляд клопотання здійснити у його відсутності.
Представники Управління з питань ветеранської політики Житомирської обласної державної адміністрації, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на адресу суду спрямували заяви про розгляд справи у їх відсутності ( а.с. 132-133, 141-142).
Суд, дослідивши клопотання представника Міністерства оборони України, вислухавши думки учасників справи, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, в якому відсутній спір про право.
Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану.
При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.
Встановлення факту, що має юридичне значення, в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Пленум Верховного Суду України у п. 1постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, роз`яснив, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до п. 3 цієї Постанови у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.
Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є зміст суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
Частиною 6 статті 294 ЦПК України також визначено, що, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Суд зазначає, що Міністерство оборони України є лише одним із суб`єктів призначення і виплати одноразової грошової допомоги, а не потенційним отримувачем такої допомоги.
Під час розгляду справи судом не встановлено, що у померлого є інші діти, дружина, які звертались до відповідних органів із заявами про отримання одноразової грошової допомоги, тощо. Представником Міністерства оборони України вказане не спростовано.
У той же час, суд звертає увагу на те, що виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами, при цьому, встановлення юридичного факту передує виникненню вказаних прав.
При цьому, в межах вказаного провадження розглядається лише встановлення факту батьківства, який жодною особою не заперечується та не оспорюється.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17, постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 205/6338/21 викладено висновок про те, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний.
Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
У постанові від 07.02.2024 у цивільній справі № 545/844/23 Верховний Суд дійшов висновку, що існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним.
Таким чином, норми процесуального права передбачають встановлення наявності спору про право, а не припускати його можливість. Однак, представником Міністерства оборони України не наведено достатніх доводів на підтвердження наявності спору про право, у зв`язку з чим відсутні підстави для залишення заяви про встановлення факту батьківства на підставі ч. 6 ст. 294 ЦПК України без розгляду, а тому суд відмовляє у задоволенні клопотання представника Міністерства оборони України про залишення заяви без розгляду.
Керуючись ст. 13, 76-81,89, 258-261,294,353 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
В задоволенні клопотання представника Міністерства оборони України Стадника С.І. про залишення заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, Управління з питань ветеранської політики Житомирської обласної державної адміністрації, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про встановлення факту батьківства без розгляду - відмовити.
Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.
Повний текст ухвали суду виготовлено 22 вересня 2025 року.
Суддя Т.М. Вдовиченко