Провадження № 2-з/201/156/2025
УХВАЛА

про забезпечення позову

19 вересня 2025 року суддя Соборного районного суду міста Дніпра Наумова О.С., розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою,

ВСТАНОВИВ:

17.09.2025р. до Соборного районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою.

17.09.2025р. протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді Наумовій О.С.

Разом із позовною заявою позивачкою подано заяву, в якій остання просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна - кімнати АДРЕСА_1 , загальною площею 23,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120, право власності на яку зареєстровано за відповідачем ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 2088, виданого 31.08.2023.

В обґрунтування заявленого позивачка посилалася на те, що 07.09.2024р. позивачка ОСОБА_1 позичила ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 46 000 доларів США, що підтверджується розпискою власноручно написаною ОСОБА_3 , відповідно до вказаної розписки відповідач повинен був повернути позичці кошти не пізніше 31.07.2025р. разом з відсотками за користування коштами в розмірі 30%, тобто 14 000 доларів США.

Станом на 15.09.2025р. відповідач своє грошове зобов`язання щодо повернення основної суми позики та суми за користування коштами не виконав та загальна сума боргу складає 60 000 доларів США.

Зважаючи на те, що сума боргу є досить великою, а багаточисельні спроби домовитись та повернути свої кошти без необхідності звернення до суду не призвели до позитивного результату, існує ризик того, що відповідач, з метою уникнення від повернення боргу, може здійснити продаж майна, що перебуває у його власності, або позбутись його шляхом переоформлення на третіх осіб, позивачка вважає за доцільне забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього.

Ознайомившись із заявою, розглянувши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006р. № 9 унормовано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Положеннями ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України..

За змістом ст. 151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, захід забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Встановлено судом з матеріалів справи, що позивачка ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за розпискою.

В обґрунтування позову позивачка вказувала, що вона позичила ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 46 000 доларів США, що підтверджується розпискою власноручно написаною ОСОБА_3 , відповідно до вказаної розписки відповідач повинен був повернути позичці кошти не пізніше 31.07.2025р. разом з відсотками за користування коштами в розмірі 30%, тобто 14 000 доларів США.

Станом на 15.09.2025р. відповідач своє грошове зобов`язання щодо повернення основної суми позики та суми за користування коштами не виконав та загальна сума боргу складає 60 000 доларів США.

Виходячи з викладеного, суд враховуючи розумність, співмірність, обґрунтованість і обсяг вимог позивача з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, вважає, що найбільш доцільним буде забезпечення позовних вимог шляхом заборони державним реєстраторам та/або будь-яким іншим реєстраторам речових прав на нерухоме майно здійснювати будь-які дії щодо внесення (виключення, припинення) записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно, а також заборонити будь-яким особам вчиняти правочини щодо відчуження, передання в іпотеку, оренду, вносити зміни вже до укладених правочинів, а також вчиняти інші дії, спрямовані на відчуження нерухомого майна - кімнати АДРЕСА_1 , загальною площею 23,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120, право власності на яку зареєстровано за відповідачем ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 2088, виданого 31.08.2023.

Такий вид забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам.

Згідно із ч. 7 ст. 153 ЦПК України суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Тому, розглядаючи дану заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку про необхідність допустити негайне виконання ухвали, про що зазначено в ч. 1 ст. 157 ЦПК України, згідно якої, ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 149,150, 151,153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою задовольнити.

Заборонити будь-яким державним реєстраторам та/або будь-яким іншим реєстраторам речових прав на нерухоме майно здійснювати будь-які дії щодо внесення (виключення, припинення) записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно, а також заборонити будь-яким особам вчиняти правочини щодо відчуження, передання в іпотеку, оренду, вносити зміни вже до укладених правочинів, а також вчиняти інші дії, спрямовані на відчуження нерухомого майна, а саме, кімнати за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120,

Згідно ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження, але може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

В залежності від результатів вирішення спору по суті, ухвала про вжиття заходів забезпечення позову діє у строки, встановлені ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України.

Копії ухвали надіслати сторонам для відома та для виконання відповідним органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами, в тому числі щодо внесення записів до відповідних реєстрів.

Строк пред`явлення ухвали до виконання, як виконавчого листа, три роки.

Адреси та анкетні дані сторін:

Позивачка:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ).

Відповідач:

ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ).

Суддя О.С. Наумова