УХВАЛА

23 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 760/31644/24

провадження № 61-8219св25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В. розглянув заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чучковська Анна Вячеславівна, про відвід колегії суддів Верховного Суду Осіяна О. М., Білоконь О. В., Сакари Н. Ю. від участі у розгляді справи за заявою за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року засобами поштового зв`язку представник ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 16 грудня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 травня 2025 року у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 серпня 2025 року справу призначено судді-доповідачеві Осіяну О. М., судді, які входять до складу колегії: Білоконь О. В., Сакара Н. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 10 липня 2025 року поновлено ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження, витребувано матеріали справи та визначено строк для подання відзиву, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

29 липня 2025 року представнику ОСОБА_1 - адвокату Чучковській А. В. надано доступ до матеріалів справи у підсистемі «Електронний Суд».

04 серпня 2025 року через підсистему «Електронний Суд» представник ОСОБА_1 - адвокат Чучковська А. В. подала клопотання про продовження строку на подання відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_2 .

Ухвалою Верховного Суду від 01 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Чучковської А. В. про продовження строку на подання відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_2 у справі, оскільки заявником не вчинена відповідна процесуальна дія, а саме не подано відзив.

11 серпня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Чучковська А. В. подала відзив, в якому зазначила, що 04 серпня 2025 року, тобто в межах десятиденного строку, було подано клопотання про продовження строку на подання відзиву, в якому вона просила суд продовжити строк на його подачу до 11 серпня 2025 року, а тому вважає, що відзив поданий в межах строку.

Ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2025 року відзив ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чучковська А. В., на касаційну скаргу ОСОБА_2 у справі залишено без розгляду.

12 вересня 2025 року (передано судді 22 вересня 2025 року) представник ОСОБА_1 - адвокат Чучковська А. В. подала до Верховного Суду заяву про відвід колегії суддів Верховного Суду Осіяна О. М., Білоконь О. В., Сакари Н. Ю. від участі у розгляді справи.

Заява мотивована тим, що постановлення ухвал Верховного Суду від 01 вересня 2025 року та від 02 вересня 2025 року свідчить про порушення судом права заявника на справедливий суд, обмеження у праві доступу до правосуддя. Дії суду при вирішенні питання про прийняття відзиву викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності колегії суддів Осіяна О. М., Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., свідчать про їх упереджене ставлення до Шемети А. В.

Ухвалою Верховного Суду від 22 вересня 2025 року заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чучковська А. В., про відвід колегії суддів Верховного Суду Осіяна О. М., Білоконь О. В., Сакари Н. Ю. визнано необґрунтованою. Заяву про відвід суддів Верховного Суду Осіяна О. М., Білоконь О. В., Сакари Н. Ю. передано для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України 22 вересня 2025 року заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чучковська А. В., про відвід суддів Верховного Суду Осіяна О. М., Білоконь О. В., Сакари Н. Ю. передано судді Верховного Суду Краснощокову Є. В.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 ЦПК України, згідно з якою суддя підлягає відводу (самовідводу), зокрема, за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Стаття 37 ЦПК України закріплює недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною четвертою статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Право на справедливий суд насамперед повинне забезпечуватись безсторонністю судді. Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, для запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ найважливішим є довіра, яку суди повинні викликати у громадськості в демократичному суспільстві. Наявність безсторонності у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції оцінюється за двома критеріями: суб`єктивним, тобто з огляду на особисте переконання або поведінку конкретного судді у конкретній справі, і об`єктивним, тобто з урахуванням того, чи надає суд достатні гарантії для виключення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості (див. Hauschildt v. Denmark, № 10486/83, від 24 травня 1989 року, §§ 46, 48).

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини вважати, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. Belukha v. Ukraine, № 33949/02, від 09 листопада 2006 року, §§ 49, 50, 52).

Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Аналіз вказаної заяви про відвід колегії суддів Верховного Суду свідчить, що в ній відсутнє обґрунтування підстав для відводу судді, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, зокрема, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності вказаних суддів, а її доводи зводяться виключно до незгоди з судовими (процесуальними) рішеннями, що відповідно до статті 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.

Позиція заявника щодо помилкового висновку суду при вирішенні процесуального клопотання учасника справи не є підставою для відводу судді (суддів), проте, за наявності для того підстав, може бути врахована судом при повторному зверненні учасника справи за вирішенням відповідного процесуального питання.

Тому у задоволенні заяви представника Шемети - адвоката Чучковської А. В. слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 40, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чучковська Анна Вячеславівна, про відвід колегії суддів Верховного Суду Осіяна О. М., Білоконь О. В., Сакари Н. Ю. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснощоков