МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2025 р. Справа №369/8569/25

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., розглянувши у приміщенні суду у смт Макарів Київської області, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними матеріалами справу за позовом

ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Воропай Тетяни Іванівни, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивачка) в особі представника, адвоката Воропай Т.І., через підсистему «Електронний суд» звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому вказала, що між нею та відповідачем 07.10.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб, актовий запис №141. Від шлюбу подружжя мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час, шлюб між сторонами має формальний характер. Причиною розпаду сім`ї стало відчуження один від одного, яке виникло на підставі кардинальної різниці в поглядах на сімейне життя, суттєві розбіжності в характерах, що не дають можливість зберегти сім`ю. Сторони вже тривалий час не ведуть спільне господарство та спільний бюджет, оскільки в стосунках не має спільної участі подружжя у вирішенні сімейних питань. Примирення і подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам.

Враховуючи наведене, позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 07.10.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №141.

01.07.2025 року до Макарівського районного суду Київської області надійшла цивільна справа за вказаним позовом разом з ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.05.2025 року про передачу справи за підсудністю (а.с.34-37) та згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2025 року передана на розгляд судді Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В. (а.с.38).

Ухвалою суду від 01.07.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с.39-40).

Копію ухвали суду від 01.07.2025 року, яка була надіслана відповідачу на адресу реєстрації (а.с. 41, 28-29), відповідач не отримав, поштове відправлення №046 (а.с.45-47), повернулося до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та з урахуванням вимог п. 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270, вважається належним повідомленням особи про час та місце розгляду справи у день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, тобто 19.08.2025 року.

Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що 07.10.2006 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , Відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб, актовий запис №141; прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка « ОСОБА_6 » та дружини « ОСОБА_6 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 07.10.2006 року (а.с.16).

У подружжя є двоє спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 03.05.2007 року (а.с.18) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 11.11.2009 року (а.с.17)

Як вказала позивачка, а відповідач не скористався своїм правом заперечити проти цього, що на даний час, шлюб між ними має формальний характер. Причиною розпаду сім`ї стало відчуження один від одного, яке виникло на підставі кардинальної різниці в поглядах на сімейне життя, суттєві розбіжності в характерах, що не дають можливість зберегти сім`ю. Подружжя вже тривалий час не ведуть спільне господарство та спільний бюджет, оскільки в стосунках не має спільної участі подружжя у вирішенні сімейних питань. Примирення і подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивачки.

Між сторонами склались правовідносини, які регулюються СК України.

Так, статтями 104, 110, 112 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей.

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».

Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 11.06.2019 року у справі №605/434/18, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що неможливо в подальшому зберегти їх сім`ю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам кожного та порушує засади добровільності шлюбу, тому повинен бути розірваний.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено повністю, підстав для звільнення відповідача від стягнення судового збору судом не встановлено, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки у розмірі 1211,20 грн. (а.с.26).

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 5, 76-81, 83, 95, 141, 247, 265, 354-355 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 07.10.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №141.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , понесені нею судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 09.09.2025 року.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя А.В. Косенко