Справа № 226/2249/23
Провадження № 2/932/1438/25
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 57
телефон приймальні судді 099 520 65 95
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді Ярощук О.В.,

за участі секретаря судового засідання Кирилішиної В.Д.

представника позивача ОСОБА_1 , яка приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання по про зупинення провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя

у с т а н о в и в:

У провадженні Шевченківського районного суду міста Дніпра перебуває зазначена цивільна справа.

17 вересня 2025 року відповідач подав до суду клопотання про зупинення провадження у зв`язку із тим, що перебуває у складі Збройних сил України, що підтверджується довідкою.

Представник позивача заперечувала щодо клопотання.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Клопотань про участь у судовому засідання у режимі відеоконференції не подавав.

Суд, проаналізувавши доводи викладені в клопотанні, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надані в обґрунтування заяви, дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб та оголошено проведення загальної мобілізації. В подальшому Указами Президента України строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався.

Верховний Суд сформулював позицію, за якою для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст.251 ЦПК України в матеріалах цивільної справи мають бути докази перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема беруть участь у виконанні бойових завдань.

Вказана правова позиція знайшла своє відображення зокрема в судових рішеннях Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 29.08.2022 в справі № 461/5209/19, від 21.12.2022 у справі № 456/2541/19, тощо.

Звертаючись до суду із клопотанням про зупинення провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, відповідач на підтвердження наявності обставин для зупинення провадження у справі, надав військовий білет та довідку від 16.09.2025 №1756/2414Д про проходження військової служби.

Із змісту довідки вбачається, що ОСОБА_3 дійсно, у період з 16.05.2024 по 17.05.2024, з 20.03.2025 по 22.03.2025 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України. Довідку є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.

Отже, із довідки не вбачається, що ОСОБА_3 наразі перебуває у зоні бойових дій, чи виконує бойові завдання, а тому позбавлений можливості приймати участь у судових засідань самостійно або ж через ВКЗ, або ж залучити адвоката для представлення його інтересів у суді.

Також Касаційний цивільний суд Верховного Суду визначав, що належним письмовим доказом для зупинення провадження у зв`язку з перебуванням сторони у складі Збройних Сил України є наказ по особовому складу, виданий у порядку п.12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008. Інші докази (довідки, листи з військової частини) суд визнав недостатніми для встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом (постанова від 29.03.2023).

Прецедентна практика Верховного Суду вимагає від сторін надання доказів залучення особи до бойових дій, здійснення заходів з національної безпеки та оборони, переведення конкретної військової частини на військовий стан тощо.

Таким чином, надана довідка не може бути підставою для зупинення провадження у справі за п. 2 ч.1 ст. 251 ЦПК України.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Згідно ст. 58 ЦПК України, сторона, може брати участь у судовому процесі особисто (само представництво) та (або) через представника.

Відтак, враховуючи предмет позову щодо поділу спільного майна подружжя, що потребує належних строків розгляду справи, відсутність доказів залучення відповідача до бойових дій та відсутності відомостей у суду про неможливість відповідачем залучити до участі у справі адвоката, об`єктивної неможливості розгляду справи суд не вбачає.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку щодо відсутності підстав для зупинення провадження у справі, внаслідок чого у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 251, 253, 260 ЦПК України, суд -

постановив:

У задоволенні клопотання відповідача та позивача за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Наступну дату судового засідання призначити на 11 год 30 хв 25 листопада 2025 року.

Повний текст ухвали постановлено 22 вересня 2025 року.

Головуючий суддя Оксана ЯРОЩУК