КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/6262/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025року місто Київ

справа № 760/439/24

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 04 грудня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Зуєвич Л.Л., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Комуналка» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь:

заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 січня 2021 року по 01 грудня 2023 року у розмірі 18719,62грн.; судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.

В обґрунтування вимог посилався на те, що 13 вересня 2019 року наказом ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» визначено ТОВ «Керуюча компанія «Комуналка» експлуатуючою організацією на житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1 .

Вказував, що наказом №9-ВН від 06 липня 2020 року «Про затвердження кошторису витрат та встановлення тарифу на утримання житлового будинку АДРЕСА_1 » затверджено кошторис витрат та встановлено тариф на утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території з розрахунку вартості на 1 кв.м - 14,85 грн.

Зазначав, що власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 .

Позивач вказував, що до будинку, зокрема і квартири відповідача безперебійно надаються житлово-комунальні послуги, однак, відповідач належним чином не виконує свої обов`язки з оплати за спожиті послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01 грудня 2023 року становить 18719,62 грн., яку позивач просить стягнути.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 04 грудня 2024 року позов ТОВ «Керуюча компанія «Комуналка» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користьТОВ «Керуюча компанія «Комуналка» 18719,62 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги; 2147,20 грн. судового збору; 3000 грн. витрат на правничу допомогу.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог посилалася на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що вона стала власником квартири АДРЕСА_2 10 серпня 2021 року, а за оскаржуваним рішенням з неї стягнуто заборгованість за послуги по цій квартирі за період з 01 січня 2021 року, тобто заборгованість попереднього власника.

Вказувала, що в квартирі вона не проживала, комунальними послугами не користувалась, а з початком війни виїхала з Києва. Повернувшись в Київ на початку січня 2024 року, вона одразу підписала договір з позивачем про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території та 09 січня 2024 року повністю оплатила за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з серпня 2021 року по грудень 2023 року включно на суму 17085,74 грн.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки дана справа є малозначною, тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

З`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 вересня 2019 року наказом ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» визначено ТОВ «Керуюча компанія «Комуналка» експлуатуючою організацією на житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1 .

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №357112480 від 05 грудня 2023 року власником квартири АДРЕСА_2 з 10 серпня 2021 року є ОСОБА_1 .

Наказом №9-ВН від 06 липня 2020 року про затвердження кошторису витрат та встановлення тарифу на утримання житлового будинку по АДРЕСА_1 затверджено кошторис витрат та встановлено тариф на утримання житлового будинку будинку, споруд та прибудинкової території з розрахунку вартості на 1 кв.м - 14,85 грн.

Позивач, звертаючиь до суду з даним позовом, просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 січня 2021 року по 01 грудня 2023 року у розмірі 18719,62 грн.

На підтвердження розміру заборгованості було надано розрахунок заборгованості за адресою: АДРЕСА_3 .

Суд першої інстанції стягуючи з відповідача заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 січня 2021 року по 01 грудня 2023 року у розмірі 18719,62 грн. не звернув увагу на те, що ОСОБА_1 стала власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 лише 10 серпня 2021 року і лише з цього часу на неї розповсюджується обов`язок з утримання свого майна.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції повинен був розглянути вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за період з 10 серпня 2021 року по 01 грудня 2023 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Керуюча компанія «Комуналка» звернулося до суду з даним позовом 31 грудня 2023 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 13 вересня 2024 року було відкрито провадження по справі.

Звертаючись з апеляційною скаргою, відповідач вказувала на те, що 09 січня 2024 року вона сплатила заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з серпня 2021 року по грудень 2023 року.

На підтвердження своїх доводів відповідач до апеляційної скарги долучила платіжну інструкцію №2697308, з якої вбачається, що ОСОБА_1 09 січня 2024 року сплачено 17085,74 грн.

Колегія суддів вважає за можливе прийняти вказану платіжну інструкцію, оскільки як вбачається з матеріалів справи відповідач не отримувала ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 13 вересня 2024 року про відкриття провадження, оскільки конверт з ухвалою повернувся на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.101-102).

При цьому, позивач не повідомив суд першої інстанції про те, що, як на час відкриття провадження по справі - 13 вересня 2024 року, так і до ухвалення рішення судом першої інстанції - 04 грудня 2024 року, відповідачем заборгованість за період з серпня 2021 року по грудень 2023 року була погашена у повному обсязі.

Позивачем не було подано до суду першої інстанції заяву в порядку ч.3 ст.142 ЦПК України щодо не підтримання своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем.

А відтак, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову ТОВ «Керуюча компанія «Комуналка» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Згідно з ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України колегія суддів вважає необхідним стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати у розмірі 4542 грн. за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргувідповідача ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 04 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Комуналка» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Комуналка», місцезнаходження: місто Київ, вул. Освіти, 16-А, прим. 174, на користь ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 4542 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: