Провадження № 2/686/5475/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2025 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючого судді Заворотної О.Л.,

секретаря судового засідання Гайдука А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди в розмірі 15000000грн., завданої невиконанням рішення суду у справі № 686/10337/24, в обґрунтування якого вказав, що рішення не виконано до сьогоднішнього дня. Моральна шкода, завдана йому, полягає у порушенні його права на судовий захист, оскільки рішення суду не виконано і кошти не перераховані позивачу на розрахунковий рахунок. З врахуванням наведеного позивач просить: стягнути з держави Україна на його користь п`ятнадцять мільйонів гривень моральної шкоди, завданої йому порушенням права на судовий захист, внаслідок тривалого невиконання рішення суду у справі №686/10377/24.

В судове засідання позивач не з`явився, позовній заяві вказав про розгляд справи без його участі, про час та місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Представник відповідача в особі Державної казначейської служби України про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, подав відзив на позов, де зазначив, що 02.11.2021 Хмельницьким апеляційним судом прийнято рішення по справі № 686/13784/21 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Міністерства Внутрішніх Справ України про відшкодування моральної шкоди, стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України 300 грн моральної шкоди.

22.11.2021 надійшла заява ОСОБА_1 з пакетом документів до Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області. Рішення суду у справі №686/13784/21 виконано 23 серпня 2023 року.

26.06.2024 Хмельницький міськрайонний суд прийняв рішення по справі №686/10337/24 яким задовольнив позов та стягнув з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3% річних в сумі 15,00 грн та 109,96 грн інфляційних втрат від простроченого зобов`язання в розмірі 300,00 грн, а всього 124,96 грн.

28.06.2024 ухвалою Хмельницького міськрайонного суду постановлено: виправити математичну помилку в другому абзаці резолютивної частини рішення Хмельницького міськрайонного суду від 26 червня 2024 року та вважати правильним стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 14,00 грн трьох відсотків річних та 97,21 інфляційних втрат, від простроченого зобов`язання в розмірі 300,00 грн, а всього 111,21 грн.

Виконавчий лист Хмельницького міськрайонного суду від 30.09.2024 по справі №686/10337/24 про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3% річних в сумі 14,00 грн та 97,21 грн інфляційних втрат від простроченого зобов`язання в розмірі 300,00 грн, а всього 111,21 грн, станом на 27.05.2025 не виконано.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» за КПКВК 3504040 передбачено 100,00 млн. гривень.

Відповідно до Порядку виконання рішень Казначейство постійно звертається до Міністерства фінансів України із пропозиціями щодо необхідності визначення у Законі про Державний бюджет України достатнього обсягу коштів за бюджетною програмою, що дозволило б виконувати судові рішення, гарантовані державою, у встановлені законом строки.

Звернення Казначейства до Міністерства фінансів України підтверджується листами № 5-05-1-05/22565 від 07.10.2024, № 5-05-1-05/23662 від 18.10.2024, № 5-05-1-05/24477 від 29.10.2024 (жовтень 2024); № 5-05-1-05/25253 від 06.11.2024, № 5-05-1-05/26473 від 18.11.2024, 5-05-1-05/27036 від 25.11.2024 (листопад 2024); № 5-05-1-05/28180 від 06.12.2024, № 5-05-1-05/29146 від 18.12.2024, № 5-05-1-05/30053 від 26.12.2024 (грудень 2024), № 5-05-1-05/317 від 06.01.2025 (січень 2025), № 5-05-1-05/2878 від 06.02.2025 (лютий 2025), № 5-05-1-05/5541 від 10.03.202 (березень 2025), № 5-05-1-05/7219 від 01.04.2025 (квітень 2025), № 5-05-1-05/9780 від 04.05.2025 (травень 2025).

Міністерство фінансів України за розглядом листів Казначейства щодо збільшення бюджетних призначень за бюджетною програмою за КПКВК 3504040 повідомляє, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» затверджено бюджетні призначення за КПКВК 3504030 у сумі 150 000,0 тис. грн та за КПКВК 3504040 у сумі 100 000,0 тис. гривень.

Державною казначейською службою України вжито всіх передбачених законодавством заходів, спрямованих на виконання рішення суду по справі №686/10337/24, що свідчить про відсутність бездіяльності Державної казначейської служби України.

Моральна шкода позивачем ніяк не обґрунтована та документально не підтверджена. Позивачем не доведено розмір шкоди та причинний зв`язок цієї шкоди з діями відповідача.

Позивачем не надано копії договору про надання правової допомоги, копії розрахунку, акту виконаних робіт та квитанцій про оплату послуг, просить в позові відмовити повністю.

Суд, дослідивши докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.06.2024 по справі №686/10337/24 стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3% річних в сумі 15,00 грн та 109,96 грн інфляційних втрат від простроченого зобов`язання в розмірі 300,00 грн, а всього 124,96 грн.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.06.2024 справа № 686/10337/24 постановлено: виправити математичну помилку в другому абзаці резолютивної частини рішення Хмельницького міськрайонного суду від 26 червня 2024 року та вважати правильним стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 14,00 грн. трьох відсотків річних та 97,21 інфляційних втрат, від простроченого зобов`язання в розмірі 300,00 грн, а всього 111,21 грн.

01.10.2024 до Головного управління Казначейства надійшла заява ОСОБА_1 з виконавчим листом Хмельницького міськрайонного суду від 30.09.2024 по справі №686/10337/24 про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3% річних в сумі 14,00 грн та 97,21 грн інфляційних втрат від простроченого зобов`язання в розмірі 300,00 грн, а всього 111,21 грн.

Виконавчий лист Хмельницького міськрайонного суду від 30.09.2024 по справі №686/10337/24 про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3% річних в сумі 14,00 грн та 97,21 грн інфляційних втрат від простроченого зобов`язання в розмірі 300,00 грн, а всього 111,21 грн, станом на 27.05.2025 не виконано.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач вказав, що внаслідок невиконання рішення суду у справі №686/10337/24 йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в п`ятнадцять мільйонів гривень.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.

Відповідно до вимог ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до вимог ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до частини другої статті 2, частини першої статті 170 ЦК України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Згідно з частиною другою статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до частини другої статті 30 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно положень ч. 4 ст. 58 ЦПК України, держава бере участь у справі через відповідний орган державної влади відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

Згідно абз.2 п.38 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі Порядок виконання рішень) безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету.

Згідно абзацу другого підпункту 1 пункту 9 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України та пункту 3 Порядку виконання рішень, безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Державною казначейською службою України, зокрема, за черговістю надходження таких рішень.

Згідно прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», заборгованість погашається в такій черговості:

- у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника;

- у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами;

- у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

Пунктом 49 Порядку виконання рішень, передбачено, що у разі, коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України.

Звернення Казначейства до Міністерства фінансів України підтверджується листами № 5-05-1-05/22565 від 07.10.2024, № 5-05-1-05/23662 від 18.10.2024, № 5-05-1-05/24477 від 29.10.2024 (жовтень 2024); № 5-05-1-05/25253 від 06.11.2024, № 5-05-1-05/26473 від 18.11.2024, 5-05-1-05/27036 від 25.11.2024 (листопад 2024); № 5-05-1-05/28180 від 06.12.2024, № 5-05-1-05/29146 від 18.12.2024, № 5-05-1-05/30053 від 26.12.2024 (грудень 2024), № 5-05-1-05/317 від 06.01.2025 (січень 2025), № 5-05-1-05/2878 від 06.02.2025 (лютий 2025), № 5-05-1-05/5541 від 10.03.202 (березень 2025), № 5-05-1-05/7219 від 01.04.2025 (квітень 2025), № 5-05-1-05/9780 від 04.05.2025 (травень 2025).

Міністерство фінансів України за розглядом листів Казначейства щодо збільшення бюджетних призначень за бюджетною програмою за КПКВК 3504040 повідомляє, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» затверджено бюджетні призначення за КПКВК 3504030 у сумі 150 000,0 тис. грн та за КПКВК 3504040 у сумі 100 000,0 тис. грн. (лист № 16110-18-5/26394 від 11.09.2024 (вересень 2024), № 16110-18-5/29231 від 09.10.2024 (жовтень 2024), № 16110-18-5/32522 від 12.11.2024 (листопад 2024), № 16110-18-5/38788 від 31.12.2024 (грудень 2024), № 16110-18-5/2851 від 29.01.2025 (січень 2025), № 16110-18-5/6672 від 04.03.2025 (лютий 2025), № 16110-18-5/9422 від 01.04.2025 (березень 2025).

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди передбачено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправні діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому суд з`ясовує факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрати немайнового характеру.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки, що призвела до заподіяння шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Згідно правової позиції висловленої в постанові Верховного Суду від 30.04.2020 по справі № 804/2076/17 зазначено, що сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати своє повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не зазначено, в чому саме полягає незаконність дій чи бездіяльність Держави Україна в особі Державної казначейської служби України та заподіяння такими діями чи бездіяльністю моральної шкоди позивачу.

Не надано позивачем суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявленого ним розміру моральної шкоди п`ятнадцять мільйонів гривень.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю/невиконанням рішення суду в справі №686/10337/24, слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у зв`язку із відмовою у позові слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 30, 48, 76, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 23, 48, 170, 1173 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд

ухвалив:

В позові ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Держава Україна в особі Державної казначейської служби України, 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, .

Дата складення повного тексту рішення 16.09.2025.

Суддя: