Справа № 591/4423/25
Провадження № 2/591/919/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2025 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сумської міської ради, 3-ї особи: Житлово-будівельний кооператив (ЖБК-116)

про визнання права власності на квартиру

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Сумської міської ради, 3-ї особи: Житлово-будівельний кооператив (ЖБК-116) про визнання права власності на квартиру. Позивач за кредитні кошти, під іпотеку нерухомого майна, придбав квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Станом на 20.03.2019 року заборгованість за кредитом та відсотками погашена в повному обсязі. 16.05.2002 року ОСОБА_1 отримав ордер № 3644 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з трьох кімнат, на підставі рішення Виконавчого комітету Сумської ради народних депутатів № 681 від 18.12.2001 року. Відповідно до витягу з рішення №681 від 18.12.2001 року ОСОБА_1 був членом житлово-будівельного кооперативу № 116. Інвентаризаційна справа на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 відсутня. На вищевказану квартиру, виготовлено технічний паспорт від 25.11.2024 року. 05.02.2025 року ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Сумської міської ради із заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру, проте отримав рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень №77019914, посилаючись на те, що ордер не є підставою для державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Вважає, що в даному випадку ОСОБА_1 , сплативши повний внесок за квартиру та ставши її власником, набув право власності на кооперативну квартиру, а його право власності на вказане нерухоме майно підлягає захисту в судовому порядку. Просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Борох В.М. в письмовій заяві позовні вимоги підтримав повністю, просить суд позов задоволити, слухати справу у його відсутність.

Відповідач Виконавчий комітет Сумської міської ради про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

3-тя особа: Житлово-будівельний кооператив (ЖБК-116) про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1987 році (категорія 1), що підтверджено копією посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.12.1997 року було зобов`язано керуючу Сумського відділення №48 Державного ощадного банку України оформити ОСОБА_1 безвідсотковий кредит на кооперативне будівництво (а.с.7-10).

На виконання вказаного рішення суду 06.01.1999 року було укладено кредитний договір №1 між ОСОБА_1 та Ощадним банком України. Відповідно до п. 2.1 зазначеного договору кошти були надані на наступні цілі: на будівництво кооперативної квартири в ЖБК АДРЕСА_2 » (а.с. 15-16).

Відповідно до повідомлення про видачу кредиту Сумського відділення №48 Державного ощадного банку України від 14.01.1999 року ОСОБА_1 06.01.1999 року відділення на підставі довідки №7 від 12.03.1998 року, яка видана ЖБК № 116, видало кредит в розмірі 50000 грн. строком на 25 років на будівництво кооперативної квартири за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 17).

Відповідно до витягу з рішення № 681 від 18.12.2001 року ОСОБА_1 був членом житлово-будівельного кооперативу № 116 (а.с. 18).

16.05.2002 року ОСОБА_1 отримав ордер № 3644 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з трьох кімнат, на підставі рішення Виконавчого комітету Сумської ради народних депутатів № 681 від 18.12.2001 року (а.с. 19).

З довідки ПАТ «Державний ощадний банк України» від 20.03.2019 року вбачається ,що у позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором №1 від 06.01.1999 року станом на 20.03.2019 року заборгованість за кредитом та відсотками погашена в повному обсязі. Кредит надавався під іпотеку нерухомого майна, а саме: трикімнатна квартира, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 22).

Відповідно до довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб позивач, станом на 18.02.2025, зареєстрований у вказаній квартирі (а.с. 6).

Відповідно до листа Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 07.01.2025 року станом на 29.12.2012 року інвентаризаційна справа на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 відсутня (а.с. 23).

Згідно технічного паспорту від 25.11.2024 року квартира за адресою: АДРЕСА_1 , розташована на 2-му поверсі та складається з 3-х кімнат, загальною площею 64,6 кв.м, в тому числі: 1 кімната 12,3 кв.м, 2 кімната 7,6 кв.м, 3 кімната 17,1 кв.м, кухня 9,1 кв.м, коридор 10.0 кв.м, ванна 2,5 кв.м, туалет 0.9 кв.м, балкон 1,7 кв.м, лоджія 3.4 кв.м. (а.с. 24-26).

Відповідно до рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Сумської міської ради від 05.02.2025 №77019914 ОСОБА_1 отримав відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень, посилаючись на те, що ордер не є підставою для державної реєстрації права власності на нерухоме майно (а.с. 31).

Згідно ч. ч.1, 3, 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 16 червня 1992 року № 2482-ХІІ приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішення відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовляти мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках, у приватизації займаної ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів.

Відповідно до п. 4 ст. 5 вище вказаного Закону України право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають у цих квартирах.

Відповідно до п.10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених законом. Згідно п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках: квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовне (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації житла є вичерпним.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч. 1 ст. 345 ЦК України, фізична особа або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є у комунальній власності.

Позивач вселений до квартири на законних підставах, незаконність його проживання ніхто не оспорює.

Таким чином, відмова в реєстрації права власності позивача на квартиру позбавляє його можливості реалізувати своє право на володіння та розпорядження квартирою, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Право позивача порушено і підлягає захисту в суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 2, 8, 10, 11 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 17 вересня 2025 року.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО