У Х В А Л А

Справа № 634/1203/24

Провадження № 2/634/31/25

"15" вересня 2025 р. сел. Сахновщина Харківської області

Сахновщинський районний суд Харківської області у складі головуючого судді - Зимовського О.С., за участю секретаря судового засідання Лісняк С.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в сел. Сахновщина Харківської області цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,-

встановив:

В провадженні Сахновщинського районного суду Харківської області знаходиться цивільна справа за позовом ПрАТ «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

Відповідачем ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» було направлено до суду 15.09.2025 року заяву про забезпечення доказів шляхом зобов`язання надати відповіді на запити про наявні докази договірних відносин між побутовим споживачем та ОСР та відповідно договір з ППКО AT «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО», укладений договір підписаний між побутовим споживачем та постачальником послуги ПрАТ «Харківенергозбут» укладений на підставі діючого договору з ОСР. Крім того, зобов`язати AT «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» надати докази - ЗКО типу СОЕА09М2 № 633640 на показники якого посилається позивач для з`ясування факту повірки ЗКО типу СОЕА09М2 №633640 на показники якого посилається позивач, як на підставу боргу, що зберігається у Сахновщинському PE AT «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО».

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 підтримав заяву та пояснив, що вказані докази підтверджують незаконність дій позивача щодо нарахування заборгованості за спожиту електричну енергію.

Представник позивача Бобрицький С.П. в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви відповідача.

Судом встановлено, що ухвалою від 26.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі з викликом сторін, призначено судове засідання.

11.12.2024 року відповідачем ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» до суду було направлено відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч.1,ч.2,ч.3 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та(або) огляд доказів,у тому числі за їх місцезнаходженням,заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів,визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Основною складовою обґрунтованості заяви про забезпечення доказів є необхідність доведення обставин, що існують достатні підстави вважати, що такі докази будуть втрачені у подальшому.

Водночас, загальні вимоги до форми та змісту заяви про забезпечення доказів визначені статтею 117 ЦПК України.

Згідно п. 5 ч. 1ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Таким чином, процесуальний механізм забезпечення доказів, шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед, - спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати має ґрунтуватись на об`єктивних фактах і тільки у сукупності усіх наведених умов, суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Такий правовий висновок щодо забезпечення доказів висловлений в постановах Великої Палати Верховного Суду від: 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18; 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/385/19; 11 березня 2020 року у справі № 9901/608/19, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 367/6751/18-ц (провадження № 61-23322св19).

Проте, в порушення вимог ЦПК України, заявником жодного обґрунтування можливості втрати доказів, утруднення їх збирання та подання у подальшому, не зазначено, тобто заявник помилково ототожнює інститут забезпечення доказів з витребуванням доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Вказана норма статті ЦПК України є імперативною і положень щодо правомочності суду на залишення заяви без руху не містить.

З урахуванням викладеного, заява про забезпечення доказів підлягає поверненню заявнику.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 116, 117 ЦПК України, -

постановив:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги, безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 18.09.2025 року.

Суддя: