Справа № 309/2816/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 вересня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Собослоя Г.Г., Кожух О.А.

за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Сенс Банк» на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 09 квітня 2025 року, постановлену суддею Волощук О.Я., в справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

встановив:

У липні 2022 року АТ «Альфа-Банк»(правонаступником якого є АТ «Сенс Банк») звернулося з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позов мотивує тим, що 23.08.2006 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №298/47. Позичальниці надано в користування кредитні кошти в розмірі 22 000 доларів США зі сплатою 13,5% річних та із кінцевим строком повернення кредитних коштів до 20.08.2021.

В якості забезпечення виконання зобов`язань 23.08.2006 між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки №298/47 від 25.06.2006.

Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі надав ОСОБА_1 кредитні кошти у користування, однак позичальниця свої зобов`язання належним чином не виконала в результаті чого станом на 09.02.2022 утворилася заборгованість в розмірі 6 264,26 доларів США, яка складається з: 4 848,59 доларів США суми заборгованості за кредитом та 1 415,67 доларів США суми заборгованості за відсотками.

Позивач просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кредитну заборгованість в розмірі 6 264,26 доларів США та витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 09 квітня 2025 року позову заяву АТ «Сенс Банк» залишено без розгляду.

Суд вказав, що ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 15.01.2025 явку представника АТ «Сенс Банк» - Дорош І.І. було визнано в судові засідання обов`язковою. Представник банку 21.01.2025 отримала таку ухвалу в її особистий кабінет підсистеми «Електронний суд».

17.02.2025 представник банку з`явилася до суду, надавала пояснення, однак просила оголосити перерву, оскільки їй необхідно добратися до свого місця проживання в м. Ужгород.

20.03.2025 та 09.04.2025 представник позивача в судові засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про поважні причини неявки не повідомляла.

Таким чином, керуючись положеннями п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, Хустський районний суд Закарпатської області залишив позовну заяву АТ «Сенс Банк» без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції Дорош І.І., яка діє в інтересах АТ «Сенс Банк», подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду справи.

Вважає ухвалу суду першої інстанції постановлену з неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права.

Вказує, що вона, як представник банку просила розглянути справу без її участі в клопотаннях від 14.01.2025 та від 19.03.2025, а тому суд першої інстанції не мав права на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України залишати позовну заяву без розгляду, оскільки даною нормою передбачено залишення позову без розгляду у випадку, якщо заяви про розгляд справи за відсутності сторони не було подано і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи. Проте, представник позивача такі заяви подавав.

Зазначає, що суд першої інстанції своєю ухвалою від 17.01.2025 визнав явку представника позивача обов`язковою і така з`явилась у судове засідання, в якій було оголошено перерву.

Крім того, представник банку надавав пояснення в судовому засіданні, подавав ще додатково письмові пояснення, а тому на переконання представника позивача було надано всі необхідні пояснення, які не можуть перешкоджати розгляду справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Грабар М.Ф., зазначає, що апеляційна скарга є безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню не підлягає, оскільки така є законною.

Зазначає, що представник банку посилається в своїй апеляційній скарзі на постанову Верховного Суду, в якій застосовані норми КАС, що не є релевантним до розгляду даної цивільної справи.

Представник позивача не зазначає в чому саме полягає незаконність оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, не обґрунтовує таку належним чином.

Вказує, що представниці банку було відомо про судові засідання від 20.03.2025 та 09.04.2025, оскільки така була повідомлена належним чином, через підсистему «Електронний Суд». Так само їй було відомо, що суд першої інстанції своєю ухвалою від 17.01.2025 визнав явку представника позивача обов`язковою в усі судові засідання, однак така вимога суду була нею проігнорована.

У дане судове засідання з`явились: відповідач ОСОБА_2 , представник відповідачів адвокат Грабар М.Ф. та представник позивача Дорош І.І.

Дорош І.І., яка діє в інтересах АТ «Сенс Банк» просила оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Адвокат Грабар М.Ф. та відповідач ОСОБА_2 просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_1 повідомлена шляхом надіслання їй судової повістки поштовими засобами зв`язку, що підтверджується рекомендованим повідомленням з відміткою про вручення від 16.06.2025.

Враховуючи зазначене та керуючись нормою ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла до думки, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню, виходячи з наступних доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що між АТ «Сенс Банк» та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 існує спір щодо стягнення кредитної заборгованості.

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 06.09.2022 відкрито провадження у справі.

15.05.2023 ОСОБА_2 подано зустрічний позов, який ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 24.08.2023 об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 05.03.2024 первісний позов АТ «Сенс Банк» залишено без розгляду.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 19.09.2024 ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 05.03.2025 скасовано, а справу направлено в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 16.10.2024 поновлено провадження у справі за первісним позовом АТ «Сенс Банк».

14.01.2025 представник АТ «Сенс Банк» - Дорош І.І. подала клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача.

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 15.01.2025 явку представника АТ «Сенс Банк» в судові засідання визнано обов`язковою.

Довідками про доставку електронного документу від 21.01.2025 підтверджується доставка ухвали Хустського районного суду Закарпатської області від 15.01.2025 в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» АТ «Сенс Банк», а також на особисту електронну адресу представника Дорош І.І. (Т3 а.с.174, 177).

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 17.02.2025 залишено без розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до АТ «Сенс Банк».

19.03.2025 Дорош І.І., яка діє в інтересах АТ «Сенс Банк», подала через підсистему «Електронний суд» заяву в якій просила розглянути справу без її участі (Т4 а.с.4).

Хустським районним судом Закарпатської області в судовому засідання 20.03.2025 протокольною ухвалою визнано явку представника АТ «Сенс Банк» обов`язковою у зв`язку з чим оголошено перерву з повторним викликом сторін (Т4 а.с.8-9).

Про розгляд справи від 09.04.2025 АТ «Сенс Банк» було повідомлено шляхом надіслання електронної повістки в підсистему «Електронний Суд», про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка від 21.03.2025 (Т4 а.с.43).

Представник позивача Дорош І.І. також повідомлялася належним чином про розгляд справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа від 21.03.2025 (Т4 а.с.39).

В судове засідання 09.04.2025 представник АТ «Сенс Банк» не з`явився, у зв`язку з чим Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 09.04.2025 позовну заяву АТ «Сенс Банк» залишено без розгляду.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Так, згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, суд вправі залишити позов без розгляду лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судові засідання.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав: неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Частиною п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Обов`язковими умовами для застосування передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.

Правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

В своїх доводах апеляційної скарги ОСОБА_4 зазначає, що у клопотаннях від 14.01.2025 та від 19.03.2025 просила суд першої інстанції розглянути справу без неї, а тому суд не мав права на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України залишити позовну заяву без розгляду.

Апеляційний суд проаналізувавши обставини справи та підстави для залишення позову без розгляду прийшов до наступних висновків.

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 15.01.2025 явку представника АТ «Сенс Банк» в судові засідання визнано обов`язковою.

Довідками про доставку електронного документу від 21.01.2025 підтверджується доставка ухвали Хустського районного суду Закарпатської області від 15.01.2025 в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» АТ «Сенс Банк», а також на особисту електронну адресу представника ОСОБА_4 (Т3 а.с.174, 177).

Про розгляд справи від 09.04.2025 АТ «Сенс Банк» було повідомлено шляхом надіслання електронної повістки в підсистему «Електронний Суд», про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка від 21.03.2025 (Т4 а.с.43).

Представник позивача Дорош І.І. також повідомлялася належним чином про розгляд справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа від 21.03.2025 (Т4 а.с.39).

19.03.2025 від Дорош І.І. надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника АТ «Сенс Банк». В даному клопотанні представник зазначив, що просить врахувати доводи позовної заяви, усні та письмові пояснення та задовольнити позов в повному обсязі. Фактично, представник просив розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів.

Згідно протоколу судового засідання від 20.03.2025 суд першої інстанції оголосив перерву з повторним викликом сторін, оскільки вважав за необхідне явку представника АТ «Сенс Банк» обов`язковою. Тобто, суд не постановляв протоколярної ухвали про обов`язкове визнання явки представника банку у судове засідання, а було оголошено перерву у зв`язку з необхідністю явки сторін з повторним викликом.

Вже в наступному судовому засіданні 09.04.2025 суд залишив позовну заяву АТ «Сенс Банк» без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Проте, як слідує з поданого ОСОБА_4 клопотання про розгляд справи без участі представника банку від 19.03.2025, то така не конкретизує яке саме засідання просить розглянути без її участі, а тому слід вважати, що таке подано на всі судові засідання.

Крім цього, з конструкції п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України слідує, що позов можна залишити без розгляду тільки якщо сторона не повідомить про причини неявки (але винятком є подання заяви про розгляд справи за його відсутності і якщо його неявка не перешкоджає розгляду справи).

Пунктами 1, 2 частини 3 статті 223 ЦПК України передбачено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, а також повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Тобто, враховуючи те, що ОСОБА_4 було подано заяву про розгляд справи без її участі без конкретизації на яке саме судове засідання, тобто таку слід вважати поданою на всі судові засідання, а також враховуючи положення п. 1, 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд першої інстанції прийшов до передчасних висновків залишаючи позов банку без розгляду.

В даному випадку, якщо суд вважав, що матеріалів справи достатньо для розгляду такої по суті, то мав розглянути справу на підставі наявних матеріалів, або якщо вважав, що представник банку не надав всіх пояснень, то мав ще раз відкласти розгляд справи, викликати сторін та визнати явку представника АТ «Сенс Банк» обов`язковою повторно.

Позиція викладена у відзиві на апеляційну скаргу вищезазначеного не спростовує.

Таким чином, слід погодитись з доводами АТ «Сенс Банк», що суд прийшов до помилкових висновків залишаючи позов на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України без розгляду, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи в суд першої інстанції для продовження розгляду справи.

Враховуючи вищезазначене та керуючись статтями 12, 81, 141, 374, 376, 382-384 ЦПК України апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк», задовольнити.

Ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 09 квітня 2025 року про залишення без розгляду позовної заяви, скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 вересня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: