Провадження номер 2/741/248/25
Єдиний унікальний номер 741/69/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Ляшка Р.С.,

за участю секретаря судового засідання - Гордіної Н.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Красуна С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Носівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Носівської міської ради про визнання права власності на житло за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він ( ОСОБА_1 ), з народження мешкає в будинку АДРЕСА_1 . Зареєстрований в даному помешканні з 2005 року.

Також у даному помешканні, відповідно до домової книжки, зареєстровані батьки: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , сестри: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , брати: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Мати ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сестри та брати не проживають та не користуються помешканням буд. АДРЕСА_1 і були зняті з реєстрації місця проживання. Зареєстрованим в будинку формально залишається тільки ОСОБА_7 , який з 12.05.2022 перебуває на військовій службі по мобілізації. 18.12.2024 виконуючи бойове завдання в районі с. Дворічна Куп`янського району Харківської області він пропав безвісти. За фактом зникнення безвісти Конотопським відділом поліції ГУНП в Сумській області останній поданий в розшук.

Таким чином, на даний час, тільки позивач безперервно та відкрито користується та володіє даним помешканням.

За життя батьки розповідали, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 (будівля колишньої ветеринарної лікарні колгоспу ім. Кірова), м. Носівка був їм переданий для проживання правлінням колгоспу як родині працівників цього господарства. На яких правових підставах відбувалася дана передача будинку позивачу не відомо, жодних документів, окрім домової книги, не виявилося.

Житловий будинок АДРЕСА_1 в комунальній власності не перебуває і не перебував, тому ОСОБА_1 не має права на приватизацію житла у якому мешкає. Право власності на будинок не зареєстровано.

В архівних документах КСП ім. Кірова інформації щодо будинку АДРЕСА_1 немає.

Державну реєстрацію останнього правонаступника КСП ім. Кірова, а саме ТОВ агрофірми «Новий шлях» розпорядженням голови Носівської райдержадміністрації від 23 квітня 2003 року за № 133 було скасовано.

Отже, власника будинку АДРЕСА_1 не існує і у зв`язку з цим питання про титульне володіння в даному випадку не ставиться.

Позивач просив суд визнати за ним ( ОСОБА_1 ) право власності за набувальною давністю на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Носівської міської ради про визнання права власності на житло за набувальною давністю залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області 21 січня 2025 року відкрито провадження в справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 11 березня 2025 року.

11 березня 2025 року справа не розглядалася у зв`язку із зайнятістю головуючого судді Ляшка Р.С. у справі № 741/112/25. Підготовче судове засідання відкладено до 18 березня 2025 року.

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 18 березня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач позов підтримав. Пояснив, що у будинку за адресою: АДРЕСА_1 проживав з батьками, сестрами, братами. Зі слів батьків будинок надав колгосп, оскільки вони у ньому працювали, однак підтверджуючі документи відсутні, наявна лише домова книга. Після смерті батьків, оформленням документів на будинок ніхто не займався. Сестри та брат ОСОБА_8 були зняті з реєстрації місця проживання, залишились вони з братом ОСОБА_9 , але останній загинув. Просив позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача вказав, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 у КП «Комунальник» та у Носівській міській раді на балансі не перебуває. В архівній довідці відсутня будь-яка інформація щодо будинку за адресою АДРЕСА_1 , а саме що будинок знаходиться на балансі у будь-якого органу чи підприємства. Встановити право власності на будинок можливо лише у судовому порядку. Просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача Носівської міської ради у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просила розглядати справу без участі представника міської ради, вказала, що Носівська міська рада позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 71).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надав суду показання, що ОСОБА_1 він знає з народження. ОСОБА_11 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Більше 10 років за зазначеною адресою останній проживав з батьками, сестрами та братами.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 надав суду показання, що він проживає за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 знає з дитинства, оскільки останній є його сусідом. На даний час ОСОБА_1 проживає зі своєю сім?єю у будинку дружини, який знаходиться навпроти його батьківського будинку за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному будинку ОСОБА_1 раніше проживав, але на даний час будинок не придатний до проживання, тому у ньому ніхто не проживає.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 надала суду показання, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 знає з народження, він є її сусідом. Раніше останній проживав з батьками, братами, сестрами за адресою АДРЕСА_1 . На даний час ОСОБА_1 проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_2 . У будинку за адресою: АДРЕСА_1 на даний час ніхто не проживає.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності та взаємозвязку, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що у будинку АДРЕСА_1 26.10.2004 були зареєстровані: ОСОБА_2 (11.05.2010 знято з реєстрації місця проживання), ОСОБА_3 (26.08.2009 знято з реєстрації місця проживання), ОСОБА_4 (26.08.2009 знято з реєстрації місця проживання).17.09.2004 ОСОБА_6 зареєстрований за вказаною адресою (08.09.2007 знято з реєстрації місця проживання). 01.08.2007ОСОБА_5 зареєстрована за вказаною адресою (08.11.2023 знято з реєстрації місця проживання).28.10.2014 ОСОБА_14 зареєстрована за вказаною адресою (08.11.2023 знято з реєстрації місця проживання).12.10.1994 ОСОБА_7 зареєстрований за даною адресою. 28.12.2005 ОСОБА_1 , зареєстрований за зазначеною адресою, що підтверджується копією домової книги (а.с. 14-18, 52, 53).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 8).

Відповідно до копії довідки комунального підприємства «Носівка-Комунальник» Носівської міської ради від 05.11.2024 №868 житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 не перебуває на балансі комунального підприємства «Носівка-Комунальник» (а.с. 9).

З копії довідки Носівської міської ради Чернігівської області від 05.11.2024 № 12-02/2874 відповідно до переліку об`єктів права комунальної власності Носівської територіальної громади, затвердженого рішенням сесії міської ради від 17.02.2023 № 15/32/VІІІ, житловий будинок по АДРЕСА_1 не перебуває в комунальній власності Носівської міської територіальної громади та на балансі Носівської міської ради (а.с.10).

Право власності на будинок по АДРЕСА_1 не зареєстроване, що підтверджується копією довідки КП «Носівське бюро технічної інвентаризації» Носівської міської ради від 18.11.2024 № 551 (а.с. 11).

З копії довідки архівного відділу Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 06.11.2024 вбачається, що в архівних документах КСП ім. Кірова інформації щодо передачі об`єкту нерухомого майна, а саме житлового будинку ( АДРЕСА_1 ) не виявлено (а.с. 12).

Згідно з архівною довідкою архівного відділу Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області № Адв.-1242/1 від 06.11.2024 на базі колгоспу ім. Кірова, 03 грудня 1992 року, було створено колективне сільськогосподарське підприємство, яке було реформоване у товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма «Новий шлях» - яке є правонаступником прав та обовязків КСП ім. Кірова. 23 квітня 2003 року було скасовано державну реєстрацію ТОВ агрофірма «Новий шлях» (а.с. 13).

На замовлення ОСОБА_1 станом на 11 листопада 2024 року суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_15 було виготовлено технічний паспорт на буд. АДРЕСА_1 (а.с. 19-23).

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять, а на рухоме майно - через п`ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Отже, набувальна давність - це спосіб набуття права власності на нерухомість, який не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а виникає із сукупності певних обставин, а саме: майно може бути об`єктом набувальної давності; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Позивачем у справах про набуття права власності за набувальною давністю є володілець чужого майна.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року в справі №910/17274/17 зроблено висновок, що умовами набуття права власності за набувальною давністю на підставі статті 344 ЦК України є: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний обєкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна (нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери) право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду. Набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

За змістом частини першої статті 344 ЦК України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном.

Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю.

Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник. Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.

Відповідно до п. 9, 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

З огляду на положення ст. 344 ЦК України та роз`яснення Великої Палати Верховного Суду та Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суд зазначає, що набуття права власності на чужі речі за набувальною давністю здійснюється за умови, що річ, яка опинилася у володінні особи, є об`єктивно чужою, володілець суб`єктивно вважає майно своїм, володілець майна має бути добросовісним набувачем, володіння здійснюється протягом усього строку відкрито та продовжувалось безперервно, строк такого володіння нерухомим майном складає 10 років.

Отже, задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст. 344 ЦК України можливе лише за доведеності позивачем необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності та терміну володіння майном.

Звернувшись до суду із позовом про визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , позивач вказує на відкрите та безперервне володіння майном, фактично обмежившись доведенням відкритого та безперервного володіння. Між тим, обставин, які свідчать про добросовісне заволодіння майном позивачем позовні вимоги не містять, як і додані до позову докази.

Надані позивачем квитанції про сплату за електроенергію за адресою: АДРЕСА_1 не містять даних платника та датовані 2010-2012 р. (а.с. 57-65).

Суд не бере до уваги і надані позивачем у судовому засіданні докази, а саме копії додатків до Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 230004527 від 01.01.2019 року, щодо обєкта розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вони підписані ОСОБА_1 23 травня 2025 року, тобто після звернення останнього до суду.

Крім цього, свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 не підтвердили факту проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи ту обставину, що саме позивач повинен доводити обставини визначені ним у позовній заяві, оскільки суд позбавлений можливості самостійно збирати докази, враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу закріплений у ст. 13 ЦПК України, оцінюючи докази надані позивачем, суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 13, 15, 328, 344 ЦК України, ст.ст. 76-79, 81, 89, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Носівської міської ради про визнання права власності на житло за набувальною давністю - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Носівська міська рада, , місцезнаходження: вул.Центральна, 20, м. Носівка, Чернігівська область.

Повний текст рішення складено 10 вересня 2025 року.

Суддя Р.С. Ляшко