Справа № 539/4594/25
Провадження № 2/539/2008/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2025

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі судді Г.М. Гуменюк розглянувши цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,-

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляд Лубенського міськрайонного суду Полтавської області надійшла цивільна справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ.

Предметом заяви у даній справі є зобов`язання, які випливають з надання послуг по безперервному постачанню природного газу, які надаються за місцем знаходження нерухомого майна. Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з постачання природного газу має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності відповідно до положень ст. 30 ЦПК України.

Відповідно до положень п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, це позови про право власності на таке майно; про правоволодіння і користування ним).

Як зазначено в правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Надання безперервного постачання природного газу нерозривно пов`язане з об`єктом нерухомого майна, зокрема вищезазначеним житловим будинком.

Відповідно позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна, має пред`являтися за місцем знаходження цього майна.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 року у справі № 638/1988/17, провадження № 61-30812св18.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заборгованість по оплаті за послуги з безперервного постачання природного газу виникла за житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться в межах територіальної юрисдикції Оржицького районного суду Полтавської області.

Дотримуючись принципу правової визначності, є очевидним, що село Тимки, до змін адміністративно територіального устрою постановою ВР № 807-IX від 17.07.2020 року, належало до Оржицького району Полтавської області, і в межах цієї визначної території, до початку роботи новостворених окружних судів загальної юрисдикції, поширюється юрисдикція діючого Оржицького районного суду Полтавської області.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, та певні протоколи до неї, і ця обставина з огляду на приписи ч.1 ст. 9 Конституції України, Закону України від 29.06.2004 року «Про міжнародні договори» свідчить про обов`язковість застосування національними судами України норм Конвенції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відтак Лубенський міськрайонний суд Полтавської області не може вважатися «судом, встановленим законом» в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, позов про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, має пред`являтися за правилами загальної підсудності відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача.

Відповідно до ч.9 ст.187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно вимог п.1 ч.1. ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншого суду якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що справа не підсудна Лубенському міськрайонному суду Полтавської області, у зв`язку з чим підлягає передачі за підсудністю до належного суду за місцем знаходження майна (Полтавська область, Оржицький район, с.Тимки, вул. Івашини, буд.3).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 187, 260, 353, 354 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИЛА:

Справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газпередати на розгляд Оржицького районного суду Полтавської області (вул. Центральна, 74, Оржиця, Полтавська область, 37700).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 15-денний строк з дня проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Лубенського міськрайонного суду Г.М. Гуменюк