ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8310/25 Справа № 210/1685/25 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В.Є. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.,

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривй Ріг»,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривй Ріг» на рішення Металургійного районного суду м. Кривого Рогу від 03 червня 2025 року, ухваленого суддею Сільченком В.Є. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 03 червня 2025 року,

ВСТАНОВИВ

В березні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» про стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу в Дніпропетровської області від 27.01.2025 в цивільній справі 210/7394/24 за його позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» було стягнуто недоплачену грошову компенсацію за відпустку при звільненні та середньої заробітної плати за час затримки грошової компенсації в сумі 9433,53 грн. а також стягнуто з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь позивача середню заробітну плату за час затримки грошової компенсації за відпустку у розмірі 10000,00 грн. Дане рішення було залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 18.03.2025 року.

Позивач вважав, що відповідач своїми діями спричинив йому моральну шкоду у вигляді фінансової невизначеності, психологічного стресу та тривалої судової тяганини.

Оскільки затримка виплати компенсації становить 6 місяців (з моменту звільнення до прийняття вищезазначеного рішення), тому позивач вважає, що з відповідача має бути стягнена моральна шкода за таким розрахунком: 6 місяців (затримка виконання рішення) * 8000 грн (мінімальна заробітна плата)=48000 грн

Тому, позивач просив суд стягнути моральну шкоду з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» у сумі 48000 грн. та сплачений судовий збір за розгляд позовної заяви.

Рішенням Металургійного районного суду м. Кривого Рогу від 03 червня 2025 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто на користь позивача ОСОБА_2 з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на відшкодування моральної шкоди 10000, 00 грн., судових витрат - 968,96 грн. В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Не погодившись із даним рішенням представник відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду змінити, зменшити суму компенсації моральної шкоди до 3000,00 грн.

При цьому, скаржник зазначає, що відповідач не заперечує преюдиційний факт встановлений рішенням суду про стягнення боргу за затримку при розрахунку, проте вважає, що визначена судом сума компенсації 10000,00 грн. є завищеною, оскільки становить понад половину від недоплаченої позивачу суми 19433,00 грн., зокрема зважаючи на відсутність доказів значних моральних страждань, які б виправдовували таку компенсацію.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду від 27.01.2025 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» недоплачену грошову компенсацію за відпустку при звільненні у сумі 9433,53 грн., середню заробітну плату за час затримки грошової компенсації за відпустку у розмірі 10000,00 грн. (а.с. 10, зворот).

18.03.2025 року постановою Дніпровського апеляційного суду рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.01.2025 року залишено без змін (а.с. 10-16).

Відповідно до вимог ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За змістом зазначених положень закону підставою для відшкодування моральної шкоди є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позову, враховуючи преюдицію факту порушення трудових прав позивача з боку відповідача-роботодавця, проте не може погодитися із визначеним судом розміром компенсації моральної шкоди.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (постанова Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі №487/6970/20 (провадження №61-1132св22).

Виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди позивач повинен довести, які саме дії спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір.

При цьому слід враховувати, що порушення прав людини завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

З огляду на те, що «розумність» і «справедливість» є оціночними поняттями, суд, який заслуховує сторін та встановлюють фактичні обставини справи, має широку свободу розсуду під час визначення розумного та справедливого (співмірного) розміру відшкодування моральної шкоди.

В п.78 рішення Європейського Суду з прав людини «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року суд зазначив, що моральна шкода має визначатися за автономними критеріями, що випливають з Конвенції, а не на підставі принципів, визначених у національному законодавстві чи практиці відповідної держави.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі №752/17832/14-ц (провадження №14-538цс19) міститься висновок про те, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Подібний висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року у справі №944/4790/19 (провадження №61-15852св21).

При цьому, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях («Шевченко проти України», «Харук та інші проти України», «Скордіно проти Італії») і в Практичній інструкції по зверненню в ЄСПЛ від 28 березня 2007 року, затвердженій Головою ЄСПЛ на підставі ст. 32 Регламенту ЄСПЛ, посилається на те, що в справах про присудження морального відшкодування, суд має визначити розмір моральної шкоди з огляду на розміри присудження компенсації у подібних справах та об`єктивної оцінки психотравматичної ситуації.

Трудові права позивача, зокрема на вчасний розрахунок при звільненні, було порушено відповідачем, проте відновлено за рішенням суду, тому колегія суддів частково погоджується з доводами відповідача щодо завищеного розміру відшкодування моральної шкоди, стягнутого з відповідача на користь позивача та вважає за необхідне, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, зменшити розмір моральної шкоди з 10 000 грн до 5000 грн., який на думку суду апеляційної інстанції є справедливою сатисфакцією моральним стражданням позивача, пов`язаних із порушенням його трудових прав.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривй Ріг» задовольнити частково.

Рішення Металургійного районного суду м. Кривого Рогу від 03 червня 2025 року в частині розміру моральної шкоди, змінити, зменшивши розмір моральної шкоди, стягнутої з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривй Ріг» на користь позивача ОСОБА_1 з 10 000,00 грн до 5 000, 00 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення виготовлено 11 вересня 2025 року.

Головуючий:

Судді: