ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м.Суми

Справа №590/821/24

Номер провадження 22-ц/816/846/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Рунова В. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 14 жовтня 2024 року у складі судді Деркача І.М., ухваленого у селищі Ямпіль Сумської області, повне судове рішення складено 14 жовтня 2024 року

в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі по тексту - АТ «Універсал Банк») звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 09 серпня 2018 року в розмірі 62748,70 грн та судові витрати.

Свої вимоги мотивувало тим, що 09 серпня 2018 року між банком та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви. Своїм підписом відповідач підтвердив, що ознайомився з текстом Умов і правил, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, тарифами, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб та іншими додатками, повністю зрозумів їх зміст, погоджується з викладеним, розуміє свої права та обов`язки.

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - договір). Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники вказаних документів у мобільному додатку, що складають договір, та зобов`язується виконувати його умови.

Крім того, у підписаній відповідачем анкеті-заяві, засвідчено що він просить вважати наведений у анкеті-заяві зразок його власноручного підпису або його аналоги, а також електронний підпис, обов`язковими. У цьому ж п.6 анкети-заяви відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем у вигляді послідовності ряду цифр, який буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно договору.

Відповідач у анкеті-заяві просив відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні на його ім`я, встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору і наведених у цій заяві умов.

Представник АТ «Універсал Банк» зазначає, що свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 80000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна карта НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 належним чином умови договору не виконував, у зв`язку з чим станом на 04 червня 2024 року у нього виникла заборгованість у розмірі 62748,70 грн, яку банк просив стягнути на свою користь.

Рішенням Ямпільського районного суду Сумської області від 14 жовтня 2024 року позовні вимоги АТ «Універсал Банк» задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 09 серпня 2018 року у розмірі 62748 грн 70 коп.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 3028 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 09 серпня 2018 року заявник відкрив поточний рахунок у АТ «Універсал Банк», підписавши анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, отримав банківську картку та встановив мобільний додаток Monobank, проте із заявою про отримання кредиту та кредитної картки він до банку не звертався.

Зауважив, що з грудня 2023 року він перестав користуватися поточним рахунком, оскільки з травня 2022 року втратив роботу та не мав джерела надходження коштів.

Заявник стверджує, що у матеріалах справи відсутні докази отримання ним кредитних коштів. Копія анкети-заяви, підписаної відповідачем, не підтверджує факту отримання ним кредиту.

Банківський рахунок № НОМЕР_3 йому не належить, відповідно виписка за цим рахунком не є достовірним доказом заборгованості.

Розрахунок суми заборгованості за кредитом вважає безпідставним, оскільки договір заявник уклав 09 серпня 2018 року, а заборгованість позивач обраховує з 02 серпня 2021 року, зазначивши її розмір - 40039,57 грн. Також відповідач не зрозумів, яким чином розмір заборгованості на розрахунку зріс до 62748,70 грн.

Відповідач зазначає, що сума заборгованості, обрахована банком за незрозумілою відсотковою ставкою: до частини заборгованості застосована відсоткова ставка 19,2%, а до частини 37,2 %.

Фотокопії повідомлень та заяви клієнта про збільшення кредитного ліміту, долучені до матеріалів справи, не є документами, які були підписані відповідачем, вони згенеровані банком у односторонньому порядку, а потім до них додано номер відкритого електронного ключа, отже, на думку заявника, походження цих документів не зрозуміле.

Банк також не довів факту підписання заявником паспорту споживчого кредиту Чорної картки Monobank.

Відповідач наголошує, що картка випущена на його ім`я не є кредитною, оскільки на неї зараховувались виключно його власні кошти.

ОСОБА_1 стверджує, що наявні у справі докази стосуються не його, а ОСОБА_2 , про що також зазначено у рішенні суду, наголошує, що суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, у випадку, якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу.

В установлений апеляційним судом строк, відзиву на апеляційну скаргу, подано не було.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 уклав договір про надання банківських послуг з АТ «Універсал Банк», отримав кредитну карту та активно користувався кредитними коштами, наданими банком в межах кредитного ліміту, встановленого на картку. Проте позичальник належним чином не виконав свої зобов`язання з повернення кредиту, відтак суд задовольнив вимоги банку про стягнення заборгованості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступних обставин.

Суд першої інстанції встановив та вбачається з матеріалів справи, що 09 серпня 2018 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, зі змісту якої вбачається, що відповідач просить відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривні № НОМЕР_1 та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники вищезазначених документів у мобільному додатку (а.с. 13).

Крім того, у анкеті заяві відповідач погодився, що наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) є обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому у банку. Засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватись для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного/ електронного цифрового підпису.

Заявник надав право та доручив АТ «Універсал Банк» здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків, відкритих у цьому банку, без додаткових його розпоряджень, для погашення будь-яких інших його зобов`язань перед АТ «Універсал Банк», що випливають з умов договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним та банком (а.с. 13).

До анкети-заяви банк додав копію Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів яка набрала чинності 27.11.2021 року (а.с.14-26), паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, в якому містяться умови та порядок кредитування споживання з відміткою в графі підпису споживача «споживач отримує паспорт споживчого кредиту в мобільному додатку та підписує його у електронному вигляді до підписання договору», підтвердження про підписання відповідачем саме цього паспорту споживчого кредиту позивач суду не надав (а.с.29-31).

З довідки банку від 29 серпня 2024 року вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 відкритий рахунок у гривні № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), тип рахунку - «Чорна картка», статус картки активна (а.с. 62).

Із виписки про рух коштів по картці від 03 вересня 2024 року за період з 09 серпня 2018 року до 04 червня 2024 року встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 користувався кредитними коштами з карткового рахунку № НОМЕР_4 ( НОМЕР_3 ) шляхом зняття їх з кредитної картки, здійснював платежі, поповнював картку. Виписка також містить інформацію про збільшення кредитного ліміту який станом на 04.06.2024 року становить 50000,00 грн (кредитний ліміт підвищено 02 серпня 2021 року) переведення витрат в розстрочку (а.с.145-195 зворот).

На підтвердження збільшення кредитного ліміту по рахунку ОСОБА_1 представником позивача долучено до матеріалів справи фотокопії повідомлення від 30 липня 2020 року, 13 серпня 2020 року, 21 жовтня 2020 року, 02 серпня 2021 року, 15 грудня 2021 року, 30 грудня 2021 року (а.с.75-77), що також підтверджується довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту за карткою № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 за період з 10 серпня 2018 року до 15 грудня 2021 (а.с.143-144).

Відповідач ОСОБА_1 неодноразово отримував у банку кредити для оплати в розстрочку. Відповідач підписав електронним цифровим підписом заяву клієнта №№20.30. від 20 травня 2021 року (послуга розстрочка - придбання товару з лімітом 16550,26 грн, строк кредиту 8 міс.), заяву клієнта №20.30. від 31 травня 2021 року (послуга покупка частинами товару з лімітом 11455,78 грн, строк кредиту 12 міс.), заяву клієнта №20.30. від 21 серпня 2021 року (послуга покупка частинами товару з лімітом 9716,17 грн, строк кредиту 12 міс.), заяву клієнта №20.30. від 29 грудня 2021 року (послуга покупка частинами товару з лімітом 15870,40 грн, строк кредиту 15 міс.) (а.с. 82, 124, 130, 138).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 09 серпня 2018 року, укладеним між АТ «Універсал банк» та ОСОБА_1 , станом на 04 червня 2024 року заборгованість за кредитним договором становить 62748,70 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 62748,70 грн (а.с. 7-12).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює сторона яка кредитує (в даному випадку АТ «Універсал банк»).

За положеннями ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Матеріалами справи підтверджується, що сторони уклали договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви 09 серпня 2018 року. На ім`я відповідача у АТ «Універсал Банк» відкритий розрахунковий рахунок з можливістю встановлення кредитного ліміту, що відповідає умовам анкетизаяви.

ОСОБА_1 неодноразово звертався до банку із заявами про отримання кредиту «Транзакція в розстрочку», які підписував електронним цифровим підписом, користувався послугами оплата частинами, здійснював поточні витрати за рахунок кредитного ліміту, встановленого на його картці.

Відтак твердження апелянта про те, що він не звертався до банку із заявою про видачу кредиту спростовується матеріалами справи.

Також безпідставними є доводи відповідача щодо невідповідності номеру його рахунку у АТ «Універсал Банк» та номеру рахунку з якого банк надав до суду виписку про рух коштів.

Зміна номерів банківських рахунків на IBAN в Україні відбулася на підставі постанови Правління Національного банку України від 28 грудня 2018 року № 162 «Про запровадження міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні», відбувалась у декілька етапів. IBAN (International Bank Account Number) міжнародний номер банківського рахунку, застосування якого є обов`язковим в Україні для банків, небанківських надавачів платіжних послуг, які відкривають платіжні рахунки користувачам, а також для емітентів електронних грошей під час формування номеру електронного гаманця. Кожна держава самостійно встановлює структуру номера рахунку IBAN згідно з вимогами стандарту ISO 13616. Для України IBAN складається із 29 літерно-цифрових символів: коду країни, контрольного розряду, коду ID НБУ та номера рахунку.

На підтвердження втрат кредитних коштів відповідачем банк надав до суду виписку про рух коштів за рахунком ОСОБА_1 НОМЕР_3 .

Відповідач заперечує належність йому указаного рахунку, зазначив, що на його ім`я у банку відкрито зовсім інший рахунок НОМЕР_1 , а рахунок НОМЕР_3 йому не належить, відповідно надана банком виписка його витрат за кредитом не підтверджує.

Апеляційний суд відхиляє зазначені доводи апелянта, оскільки останні чотирнадцять цифр у структурі номеру банківського рахунку у формі IBAN повністю відповідають номеру рахунку відповідача НОМЕР_1 , відкритого на його ім`я за анкетою-заявою від 09 серпня 2018 року. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 28 грудня 2018 року № 162 «Про запровадження міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні» змінилась виключно форма відображення номеру рахунку. З урахуванням вимог стандарту ISO 13616 до звичного номера рахунку були додані: код країни, контрольний розряд, код ID НБУ.

З виписки про рух коштів по картці ОСОБА_1 за період з 09 серпня 2018 року по 04 червня 2024 року вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами, сума витрат за цей період становить 1485834,52 грн, сума зарахувань - 1423085,82 грн. Станом на 04 червня 2024 року кредитний ліміт 50000 грн, заборгованість - 62748,70 грн (а.с. 145-195).

Заперечення відповідача щодо наданого банком розрахунку заборгованості належним чином розглянуті місцевим судом, жодних нових аргументованих доводів, що спростовують розрахунок заборгованості відповідач у апеляційній скарзі не зазначив, контррозрахунку суду не подав.

Твердження ОСОБА_1 про те, що документи та докази у справі стосуються іншої особи, що не є учасником цієї справи, спростовуються матеріалами справи та жодним чином на правильність висновків суду по суті спору не впливають.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України установлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, враховуючи те, що відповідач не спростував жодними доказами встановленого місцевим судом факту укладення між сторонами договору про надання банківських послуг, факту користування відповідачем кредитними коштами, не довів їх повного повернення банку, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості за договором.

За встановлених обставин, доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав для зміни або скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 367, 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 14 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

В. Ю. Рунов