Справа № 438/699/24
Провадження № 6/442/105/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кучаковського Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання Михавко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі подання головного державного виконавця Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ільницької О.І., за погодженням з начальником Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Костишиним Н.Р., про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Головний державний виконавець Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ільницька О.І. звернулася з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника, громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , до повного виконання ним зобов?язань, покладених згідно виконавчого листа № 438/699/24, виданого 24.10.2024 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 28.09.2023 в сумі 6 000 (шість тисяч) доларів США та судові витрати у розмірі 2 330 (дві тисячі триста тридцять) грн 62 к. та державою.

В обгрунтування подання зазначає, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 76527350 з примусового виконання виконавчого листа № 438/699/24, виданого 24.10.2024 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 28.09.2023 в сумі 6 000 (шість тисяч) доларів США та судові витрати у розмірі 2 330 (дві тисячі триста тридцять) грн 62 к. 11.11.2024 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 76527350. 11.11.2024, 13.11.2024, 23.01.2025, 04.09.2025 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника. Згідно інформацій банків-виконавців арештовані кошти на рахунках боржника відсутні. Державним виконавцем частково стягнуто 1 889 грн 77 коп. арештованих коштів з рахунку боржника згідно вищевказаного виконавчого документа та перераховано стягувачу ОСОБА_2 . 23.01.2025 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника у ВП №? 76527350. Вказує, що боржнику відомо про те, що відносно нього відкрито виконавче провадження № 76527350, що підтверджується його заявою у Дрогобицький відділ державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління від 04.02.2025. Вказує, що всупереч вимогам п. 3 ч. 5 ст. 19 Закону України „Про виконавче провадження, декларацію про доходи та майно боржника фізичної особи ОСОБА_1 надав державному виконавцю тільки 04.02.2025. Згідно інформації органів МВС за боржником зареєстровано транспортний засіб FORD, р.н. НОМЕР_1 , розшук якого оголошено постановою державного виконавця у ВП № 76527350 від 10.02.2025. Також, 10.02.2025 державним виконавцем скеровано вимогу боржнику про надання державному виконавцю копії правовстановлюючих документів на транспортний засіб FORD, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та транспортний засіб FORD, реєстраційний номер НОМЕР_1 , для його опису. Аналогічну вимогу державним виконавцем скеровано 04.08.2025. Станом на 16.09.2025 транспортний засіб боржника є не розшуканий поліцією, вимогу державного виконавця боржник не виконав. Вказує, що такі дії боржника унеможливлюють та ускладнюють виконання виконавчого листа № 438/699/24, виданого 24.10.2024 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області. Також, зазначає, що в ході примусового виконання вищевказаного виконавчого документа державним виконавцем неодноразово скеровувались виклики боржнику, а саме: 11.11.2024, 13.03.2025, 29.04.2025 у Дрогобицький відділ державної виконавчої служби за адресою: Львівська обл., Дрогобицький р-н, м. Дрогобич, вул. 22 Січня, 43, для сплати боргу або надання підтверджуючих документів про сплату боргу. Однак виклики та попередження державного виконавця боржник ОСОБА_1 ігнорує, рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області по справі № 438/699/24 не виконує взагалі з 03.10.2024 (дата набрання рішенням законної сили). 29.04.2025 державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, зазначає, що згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна, за боржником на праві приватної власності, зареєстровано нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0147, площею 0.0332 га в с. Дорожів Дрогобицького району Львівської області для ведення особистого селянського господарства. Згідно інформації ГУДМС у Львівській області та Виконкому Меденицької селищної ради від 14.08.2025 місце проживання боржника зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . Про наявність у боржника на праві власності земельної ділянки :01:002:0147 площею 0,0332 га в с. Дорожів Дрогобицького району Львівської області боржник ОСОБА_1 державному виконавцю не повідомив. Згідно інформації органів ПФУ України боржник не отримує доходів у вигляді пенсії, заробітної плати тощо. Однак згідно інформації Державної податкової служби України у 4 кварталі 2024 році отримав дохід, ознака доходу „512. Згідно інформації Державної прикордонної служби України інформація щодо перетину боржником державного кордону за період з 11.11.2024 по 16.09.2025 відсутня. Тобто, незважаючи на обізнаність боржника ОСОБА_1 з наявністю заборгованості на користь ОСОБА_2 згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області по справі № 438/699/24 та із наявністю відкритого відносно нього виконавчого провадження №?76527350, будучи власником рухомого та нерухомого майна, отримавши дохід, боржник ухиляється від виконання зобов?язань, покладених на нього, згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області по справі № 438/699/24, будь-яких заходів спрямованих на виконання рішення суду не вживає. Враховуючи наведене, просить подання задовольнити.

Державний виконавець в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без їх участі, подання підтримує.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України „Про виконавче провадження боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати в строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з`являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Частинами 1, 3 ст. 441 ЦПК України визначено, що як захід забезпечення виконання судового рішення суд може застосувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Отже, необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника фізичної особи від виконання зобов`язань за рішенням суду.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Державний виконавець Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ільницька О.І. обґрунтував своє подання тим, що боржник ОСОБА_1 не виконує рішення суду та не вчиняє дій, спрямованих на його виконання.

23.01.2025, 04.09.2025 державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника.

10.02.2025 державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, а саме т.з. FORD, р.н. НОМЕР_2 .

Також державним виконавцем долучено виклики боржнику у Дрогобицький міськрайонний відділ державної виконавчої служби.

Згідно відповіді на запит № 292282309 від 16.09.2025 до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону відомості про перетин кордону з 11.11.2024 по 16.09.20225 боржником ОСОБА_1 відсутні.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна, 23.01.2025 на все нерухоме майно боржника накладено арешт згідно ВП № 76756092.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що боржник ОСОБА_1 була достеменно обізнаний про відкрите виконавче провадження, що підтверджується заявою боржника від 04.02.2025 та поданою декларацією про доходи та майно боржника фізичної особи.

При цьому як встановлено з наданих матеріалів, боржник у поданій декларації приховав наявне в нього нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0147, площею 0.0332 га в с. Дорожів Дрогобицького району Львівської області для ведення особистого селянського господарства.

Також боржник за вимогами державного виконавця про з`явлення у Дрогобицикй ВДВС у Дрогобицькому районі Л/о ЗМУМЮ та надати правовстановлюючі документи на т.з. FORD, р.н. ВС7834Т, не з`явився.

В матеріалах справі відсутні будь-які докази на підтвердження вчинення боржником ОСОБА_1 дій, направлених на виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

ЄСПЛ, здійснюючи тлумачення ст. 6 Конвенції, зазначає, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін, а тому виконання рішення, має розглядатися як невід`ємна частина „судового процесу („Горнсбі проти Греції).

Окрім того, існування боргу, який підтверджений остаточним судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення постановлено, підґрунтя для „законного сподівання на виплату цього боргу і становить „майно цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу Конвенції, а відсутність у стягувача можливості домогтися виконання судового рішення, ухваленого на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, передбачене ст. 1 Першого протоколу (рішення ЄСПЛ у справах: „Агрокомплекс проти України, „Іванов проти України).

Водночас свобода пересування особи гарантована ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до положень ч. 2 якої кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. Разом з тим, ч. 3 вказаної статті передбачено, що на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі „Гочев проти Болгарії (рішення суду від 26.11.2009) ЄСПЛ підсумував принципи, з урахуванням яких має відбуватися оцінка правомірності вжиття заходів, щодо обмеження свободи пересування особи у зв`язку з неоплаченими боргами, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, бути пропорційним меті його застосування, тобто знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом.

Також у справі „Горнсбі проти Греції Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

При цьому, у п. 49 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів. Аналогічні висновки викладені у рішенні ЄСПЛ від 13.11.2003 у справі „Напияло проти Хорватії (п. п. 78-82).

Стаття 2 Протоколу № 4 до Конвенції дозволяє втручатися у здійснення особою права на свободу вільного пересування лише у відповідності із законом і в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб, якщо таке втручання було пропорційним.

Тобто, для втручання у право боржника на свободу вільного пересування необхідно дотриматися розумного балансу (пропорційності) між правами боржника щодо вільного пересування та правами стягувача на остаточне виконання судового рішення і його правами на борг як на його майно.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.10.2019 у справі № 760/1293/17 (провадження № 61-11718св19).

Як встановлено судом, Ддержавним виконавцем частково стягнуто 1 889 грн 77 коп. арештованих коштів з рахунку боржника, боржник ОСОБА_1 самостійно жодних грошових коштів на виконання рішення суду не сплатив, доказів, що ним вчинялися дії по виконанню рішення суду матеріали справи не містять. Тоді як виконавцем були здійснені всі заходи по виконанню рішення суду, а тому тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України залишилося єдиним можливим заходом забезпечення виконання судового рішення та впливу на боржника для виконання ним законних обов`язків.

Крім того, обмеження у праві виїзду за межі України має тимчасовий характер та спонукатиме боржника ОСОБА_1 до виконання боргових зобов`язань за рішенням суду, що в свою чергу захистить права стягувача на отримання належних коштів. Також, в процесі виконання рішення суду ОСОБА_1 вправі порушити перед судом питання про скасування відповідних обмежень у разі зміни обставин, що були підставою для їх вжиття.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання виконавчого провадження № 76527350 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 необхідно вжити відповідних заходів, встановивши щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. В зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що подання головного державного виконавця Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ільницької О.І., за погодженням з начальником Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Костишин Н.Р., про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 353, 441 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Подання задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України фізичну особу боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , до повного виконання ним зобов?язань, покладених згідно виконавчого листа № 438/699/24, виданого 24.10.2024 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 28.09.2023 в сумі 6 000 (шість тисяч) доларів США та судові витрати у розмірі 2 330 (дві тисячі триста тридцять) грн 62 к.

Виконання ухвали покласти на державну прикордонну службу України (вул. Володимирська, 26, м. Київ, 01601, Україна).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.С. Кучаковський