№ провадження 2-о/208/242/25
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

18 вересня 2025 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду міста Кам`янського Гречана В.Г., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

16.09.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду міста Кам`янського із заявою про видачу обмежувального припису.

У своїй заяві заявник просить суд:

Видати обмежувальний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на строк до 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав:

-заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного пербування з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити наближатися на визначену відстань трьох метрів до ОСОБА_1 , місця його проживання (перебування), інших місць частого відвідування постраждалою особою;

-витребувати кримінальну справу №0001663 від 30.08.2019 року і нову справу по нанесенню легких тілесних ушкоджень 09.09.2025 року та притягти до відповідальності по всій суворості закону.

Відповідно до ч. 3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.350-3ЦПК України заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису. Заінтересованими особами також можуть бути інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.

Відповідно до ч. 1 ст.350-5ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб.

Відповідно до ст.350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник,та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст.350-4ЦПК Україниу заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). У разі неможливості надати докази, визначені пунктом 3 частини першої цієї статті, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування.

За таких обставин положеннями чинного ЦПК України чітко зазначено, що звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, заявник повинен надати суду докази, що підтверджують необхідність видачі судом обмежувального припису. Виняток із вищенаведеного поширюється лише на випадки неможливості надання доказів, у разі чого заявником може бути подане клопотання про їх витребування.

У порушення вищезазначених вимог заявником не додано доказів на підтвердження того, що він підпадає під ознаки осіб, які мають право на подачу заяви про видачу обмежувального припису.

Суду не надано доказів та не зазначено, якими доказами буде підтверджуватися факт або ж родинних відносин із заінтересованою особою або спільного проживання заявника із заінтересованою особою в контексті часу звернення до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

За результатами вивчення заяви суд дійшов висновку, що її подано без додержання вищенаведених вимог процесуального закону, оскільки у заяві взагалі не зазначені обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують. Так, заявник, зазначає, що він неодноразово звертався до правоохоронних органів з приводу незаконних дій та вчинення насилля зі сторони заінтересованої особи, однак до своєї заяви не додає жодних документів, які б підтвердили викладені ним факти. Також не надано жодних підтверджуючих документів з приводу того, що вчинене відносно нього насилля є саме проявом домашнього насилля зі сторони родичів або осіб, що мешкають разом із заявником.

А тому заявнику необхідно надати суду докази на підтвердження факту родинних стосунків із заінтересованою особою, факту наявності у заявника статусу особи, яка має право на подачу заяви про видачу обмежувального припису, факту спільного (тимчасового) проживання із кривдником заінтерерсованою особою на час звернення до суду із даною заявою та докази, що підтверджують обставини, які свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, так як відповідно до ч. 3 ст.26 Закону України «Про запобіганнята протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Окрім того, вимоги до змісту та форми заяви про видачу обмежувального припису визначені статтею 350-4 ЦПК України.

Відповідно до положень цієї статті у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) заявника та заінтересованої особи, їх місце проживання чи перебування, поштовий індекс, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, у разі якщо заява подається особою, зазначеною у пунктах 3 і 4 частини першої статті 350-2 цього Кодексу, - процесуальне становище особи, яка подає заяву, із зазначенням її імені (прізвища, імені та по батькові), місця проживання чи перебування, поштового індексу, відомих номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти, а також ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) дитини або недієздатної особи, в інтересах якої подається заява, місце її проживання чи перебування, поштовий індекс, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, якщо такі відомі;

3) обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Аналогічні положення містяться й у ст.175,177 ЦПК України, які визначають форму і зміст позовної заяви та перелік документів, що додаються до позовної заяви.

Однак заявником порушені вищезазначені вимоги норми чинного законодавства , оскільки в заяві зазначено не вірно назву суду, до якого подається заява, не вказано дату народження заінтересованих осіб, що позбавляє суд можливості однозначно їх ідентифікувати, а також не додано ще одну копію заяви з додатками для іншої сторони по справі.

Також при викладені фактичних обставин справи заявником застосовано скорочення ПІП заінтересованої особи, а саме «ММО», що також є порушенням до форми оформлення заяви і підлягає усуненню.

Відповідно до ч. 2 ст. 350-4 ЦПК України, у разі неможливості надати докази, визначені пунктом 3 частини першої цієї статті, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування.

Таким чином, заявникові необхідно зазначити вірно назву суду, до якого він звертається, вказати дати народження сторін, викласти обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази того, що їх підтверджують (за наявності); зазначити докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 вчиняв протиправні дії (домашнє насильство) відносно нього (конкретно які та коли саме) долучити їх до матеріалів справи.

Окрім того, заявником у своїй прохальній частині зазначено, що він просить суд витребувати матеріали кримінального провадження №0001663 від 30.08.2019 року і нову справу по нанесенню легких тілесних ушкоджень 09.09.2025 року та притягнути до відповідальності по всій суворості закону, однак в рамках розгляду даної категорії справ, суд не вирішує питання про винуватість особи у вчинені того чи іншого злочину чи адміністративного правопорушення та не має права втручатися у хід розслідування вказаних вище справ та давати оцінку діям правоохоронних органів влади, які здійснюють чи здійснювали розслідування справ.

Окрім того питання про вирішення правомірності і законності дій слідчих чи інших посадових осіб в рамках кримінальних проваджень розглядаються в порядку кримінального судочинства і ніякого відношення до розгляду заяви боржника не мають.

Суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановив, що заява про видачу обмежувального припису не відповідає вищенаведених вимогам процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин заяву про видачу обмежувального припису необхідно залишити без руху та надати заявникові строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.175-177,185,260,261,294,353 ЦПК України,суд-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису - залишити без руху.

Надати заявникові термін для усунення недоліків, терміном 5 (п`ять) днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У разі невиконання вимог даної ухвали заява вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Г. Гречана