Справа №705/7021/24
Провадження 2/705/1212/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

19 вересня 2025 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючої судді Годік Л.С.

секретар Давидяк І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку майна. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що він та відповідач ОСОБА_2 , який до зміни мав прізвище « ОСОБА_3 », є співвласниками двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 . Його частка вказаної квартири становить 7/10, а частка відповідача 3/10. Вони не є членами сім?ї. Спільно користуватися квартирою не можуть, оскільки між ними склалися неприязні стосунки. Частка відповідача є незначною, вона не може бути виділена в натурі, оскільки кімнати прохідні, облаштувати окремий вихід та провести добудову з метою облаштування окремої квартири не має можливості. ОСОБА_2 у вказаній квартирі лише зареєстрований, проте, з 2010 року не проживає, не приймає участі в утриманні квартири, має інше житло, тому позивач вважає, що є всі підстави припинити його право власності на частку квартири АДРЕСА_1 , виплативши відповідачу компенсацію у вигляді вартості належної йому частки квартири. В добровільному порядку досягти згоди із вказаного питання не виявилося можливим, тому позивач з даним позовом вимушений звернутися до суду.

Представник позивача адвокат Бурлака В.І. в судове засідання не з`явилася, подала на адресу суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги вона та позивач підтримують та просять задоволити. Також, просила справу розглядати у її відсутність та у відсутність позивача ОСОБА_1 , оскільки на даний час він проходить службу в ЗСУ. Не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до ст.128 ЦПК України, причини неявки суду не відомі.

У справі достатньо матеріалів про правовідносини сторін, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, за таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати без участі відповідача, у зв?язку з чим суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом вказаних процесуальних норм, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1,ч.2, ч.3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта, ОСОБА_1 є власником 7/10 часток квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до Свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 змінив своє прізвище на « ОСОБА_5 ».

Відповідно з Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08.04.2015, ОСОБА_6 є власником 3/10 часток квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з Довідкою №1059, виданою 03.09.2024 головою квартального комітету АДРЕСА_2 проживає сім?я, до складу якої входять: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його дружина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також, за вказаною адресою зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який з 23.04.2010 по даний час в квартирі не проживає.

Позивач ОСОБА_1 несе всі витрати по утриманні всієї квартири та особисто сплачує комунальні послуги, що підтверджується наданими квитанціями.

Сторони не є членами сім?ї, при цьому, спільно користуватися квартирою вони не можуть, оскільки між ними склалися неприязні стосунки.

Відповідно до Висновку №30/09/01 щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об?єкта нерухомого майна розподілу житлової квартири АДРЕСА_1 , виділити кожній з сторін відокремлену частину квартири з самостійним виходом (окрему квартиру), виходячи із часток 3/10 до 7/10, а саме ОСОБА_2 , враховуючи вимоги Державних будівельних норм України ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення., відомчих будівельних норм ВСН 61-89 (р) «Реконструкція і капітальний ремонт жилих будинків. Норми проектування», Державних будівельних норм України ДБН В.2.5-20-2001 «Газопостачання» - не є можливим.

Можливе виділення одному з співвласників грошової компенсації за 3/10 або за 7/10 частин спірної житлової квартири, за угодою сторін. При відсутності такої угоди судом по дійсній (ринковій) вартості житлової квартири на час розгляду справи.

Відповідно до Звіту про оцінку майна, об?єктом оцінки за яким є квартира АДРЕСА_3 , загальна вартість становить 590400 грн., вартість 7/10 часток вказаної квартири становить 413280 грн. Тобто, шляхом проведення розрахунку судом встановлено, що вартість 3/10 часток квартири АДРЕСА_3 становить 177120 грн.

Ст. 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна на майно.

Ст. 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб, без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

У статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Умови, за наявності яких суд може припинити право співвласника на частку у спільній власності у порядку, визначеному статтею 365 ЦК України, повинні досліджуватися судом з урахуванням положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та усталеної прецедентної практики Європейського суду з прав людини (рішення від 23 вересня 1982 року в справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», рішення від 21 лютого 1986 року в справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»), згідно з якими втручання у право власності може бути виправданим, якщо воно здійснено: з метою врегулювання спору і врахування права власності іншого співвласника (суспільний інтерес); на підставі закону; з дотриманням вимог співмірності і пропорційності.

Відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Як вбачається зі наданих позивачем квитанцій №ПН 3953368 від 04.12.2024 на суму 76120,00 грн. та №ПН від 05.08.2025на суму 101000,00 грн. позивачем внесено на депозитний рахунок суду кошти в сумі 177120,00 грн., що відповідає вартості належних відповідачу 3/10 часток квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до висновку Верховного суду України, викладеного постанові від 24 лютого 2016 року у цивільній справі №6-2784цс15, положеннями статті 365ЦК України встановлено підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2021 року в справі № 754/16751/18 (провадження № 61-10039св21) зроблено висновок, що: «аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та технічних характеристик об`єкта, який є спільним майном. Правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Приписи пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України («таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї») перш за все спрямовані на регулювання майнових відносин, учасниками яких є співвласники - фізичні особи».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2022 року у справі №125/2157/19 (провадження № 14-40цс21) вказано, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову і інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї (частина перша статті 365 ЦК України). В постанові від 23 листопада 2016 року по цивільній справі №6-1943цс16 Верховний суд дійшов наступного правового висновку: аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі №908/1754/17 зроблено висновок, що відсутність конструкції («за наявності одночасно») в статті 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності.

Вказані судові рішення свідчать про єдність практики застосування положень ст. 365 ЦК України. Виходячи із встановлених у справі обставин, з урахуванням при вирішенні спору інтересів всіх співвласників, суд вирішує питання щодо наявності підстав вважати, що припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника.

За таких обставин, зважаючи нате, що ОСОБА_2 з 2010 року не проживає, не приймає участі в утриманні квартири АДРЕСА_1 , має інше житло, його частка у спільному нерухомому майні є незначною (3/10), ця частка не може бути виділена в натурі, спільне володіння та користування майном є неможливим, припинення його частки управі власності на квартиру (3/10) не завдає істотної шкоди інтересам відповідача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом припинення права ОСОБА_2 на 3/10 частки управі спільної сумісної власності на частину квартири АДРЕСА_1 , визнання за ОСОБА_1 права спільної часткової власності на цю частку та виплати ОСОБА_2 внесених на депозитний рахунок коштів в сумі 177120,00 грн., як компенсацію за належну йому частку у спільному майні.

Керуючись ст. 258, 259, 263, 264, 265, 267, 271-273 ЦПК України, суд

Р І Ш Е Н Н Я:

Позовні вимоги задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , на 3/10 частки квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , право власності на 3/10 частки квартири АДРЕСА_1 .

Виплатити ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , внесені на депозитний рахунок суду кошти в розмірі 177120 (сто сімдесят сім тисяч сто двадцять) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Уманським міськрайонним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст. 284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Леся Сергіївна Годік