Провадження № 2-н/638/3222/25
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

19 вересня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Малахової О.В., розглянувши заяву Ізюмського комунального підприємства теплових мереж про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж (далі Заявник) звернулося із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 (далі Боржник, ОСОБА_1 ) заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 23020,10 грн за період жовтень 2020 року - березень 2025 року та судовий збір у розмірі 302,80 грн. Заявник посилається на правові підстави звернення, що визначені статтями 509, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 165 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначені підстави для відмови у видачі судового наказу.

Так, згідно з пунктом частини першої статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини другої, пункту 4 частини третьої статті 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

З заяви про видачу судового наказу вбачається вимога про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідь на запит суду надійшла інформація, з якої вбачається зареєстроване місце проживання Боржника: АДРЕСА_2 .

Таким чином, боржник має інше місце реєстрації, аніж вказане у заяві про видачу судового наказу, а також місце реєстрації не збігається з адресою, за якою виникла заборгованість.

Водночас до заяви про видачу судового наказу не додано жодного доказу того, що зазначена боржником особа є власником будинку, не долучено також інших доказів, які б обґрунтували підстави вимоги про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Суд роз`яснює, що відповідно до частини першої статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2 - 1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 160, 161, пунктом частини першої статті 165, 166 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу.

Згідно з положеннями частини другої статті 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 15-денний строк з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя О.В. Малахова