КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №363/2659/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Желепи О.В., Соколової В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 27 червня 2025 року, постановлену під головуванням судді Лукач О.П.,

у справі за заявою ОСОБА_1 про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Вугільної компанії» «Краснолиманська» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання, -

встановив:

1. Короткий виклад обставин справи.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 23 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ДП «Вугільної компанії» «Краснолиманська» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання задоволено частково.

Стягнуто з ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 150 000,00 грн.

Стягнуто з ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» судовий збір у розмірі 992,40 грн на користь держави.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 05 вересня 2023 року апеляційну скаргу ДП «Вугільної компанії» «Краснолиманська» задоволено частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 березня 2023 року змінено, зменшивши суму, як підлягала стягненню з ДП «Вугільної компанії» «Краснолиманська» на користь ОСОБА_1 з 150 000,00 грн до 100 000,00 грн.

У решті рішення суду залишено без змін.

В червні 2025 року ОСОБА_1 до суду подано заяву про зобов'язання боржника подати звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 27 червня 2025 року заяву ОСОБА_1 про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення повернуто заявникові без розгляду.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення.

Повернувши заяву, суд першої інстанції вказав, що подана заява не відповідає вимогами цивільного процесуального законодавства, а саме не зазначено ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження, не долучено доказів надсилання заяви боржнику у спосіб, визначений ЦПК України, відсутність відомостей про наявність (відсутність) у боржника зареєстрованого електронного кабінету.

Судом вказано, що надсилання матеріалів заяви боржника на його електронну адресу не відповідає положенням ЦПК України, оскільки листування між учасниками справи під час цивільного судочинства забезпечується в електронній формі за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів).

Суд звернув увагу на те, що додатки до заяви, зокрема постанова про відкриття виконавчого провадження є неналежної якості (нечитабельна).

3. Короткий зміст апеляційної скарги.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на її незаконність та необґрунтованість.

Вказує, що суд передчасно повернув заяву, не залишивши її без руху з наданням часу на усунення недоліків заяви у разі невідповідності заяви вимогам статей 175-177 ЦПК України.

Зазначає, що заява містить відомості про ідентифікатор виконавчого провадження, а додатки до заяви у форматі jpd відкриваються та мають належну якість.

Щодо надсилання матеріалів заяви боржнику вказує, що такі надіслано на офіційну електронну адресу боржника, яку останній використовує у господарській діяльності та є публічно доступною. Уважає неприйняття судом доказів надсилання матеріалів заяви на електронну адресу порушенням судом принципу процесуальної економії.

Мотивуючи наведеним, просить скасувати ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 27 червня 2025 року, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

4. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

5. Позиція учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

6. Позиція суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

7. Фактичні обставини справи, установлені судом.

В червні 2025 року ОСОБА_1 до суду подано заяву про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення.

Заяву подано через систему «Електронний суд».

В тексті заяви вказано ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження - НОМЕР_1.

На підтвердження доказів направлення заяви з доданими до неї документами надано роздруківку надсилання 22 червня 2025 року матеріалів заяви з електронної адреси стягувача ІНФОРМАЦІЯ_1 на електронну адресу боржника (том 2 а.с.11).

З матеріалів електронної справи в системі «Електронний суд» убачається, що до справи долучено заяву ОСОБА_1 про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення з додатками, яка фактично є сканованою копією таких матеріалів заяви, які попередньо роздруковано та містять штемпель про реєстрацію вхідної кореспонденції.

Убачається, що виконавчий лист №363/2659/22, лист виконавчої служби від 12 жовтня 2023 року про відкриття виконавчого провадження, постанова про відкриття виконавчого провадження від 12 жовтня 2023 року (ВП НОМЕР_2) дійсно внесені до електронної справи у неналежній якості. Разом з тим, вказані додатки роздруковано та долучено до паперової справи в належній (читабельній) якості.

27 червня 2025 року постановлено оскаржувану ухвалу.

8. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 453-1 ЦПК України суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, за письмовою заявою стягувача може зобов`язати боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення в цивільних справах щодо відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 453-1 ЦПК України стягувач може звернутися до суду із заявою, передбаченою частиною першою цієї статті, в разі невиконання боржником судового рішення та за умови відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини 3 статті 453-1 ЦПК України у заяві обов`язково зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження.

Відповідно до положень статті 180 ЦПК України:

1. Будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.

Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

2. Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

3. Учасник справи має право додати до письмової заяви, клопотання проект ухвали, постановити яку він просить суд.

4. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини 1 або 2 цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Суд повертає заяву (клопотання, заперечення) її заявнику без розгляду також у разі, якщо вона подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

У судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система (частина 1 статті 14 ЦПК України).

Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції (частина 4 статті 14 ЦПК України).

Згідно частини 6 статті 14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Згідно частини 8 статті 14 ЦПК України особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до частини 6 статі 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень частини 7 статті 43 ЦПК України:

У разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Якщо інший учасник справи відповідно до частини 6 статті 14 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Суд, направляючи такому учаснику справи судові виклики і повідомлення, ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом, зазначає у цих документах про обов`язок такої особи зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Із наведеного можливо зробити висновок, що цивільне процесуальне законодавство передбачає спосіб комунікації (обмін документами) в електронній формі між учасниками судового процесу, між судом та учасниками справи із використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

Із аналізу наведених положень також можливо зробити висновок, що процесуальне законодавство встановлює певний перелік осіб, які в силу закону зобов`язані мати зареєстрований електронний кабінет. До таких відноситься й ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська». Разом з тим, реєстрація електронного кабінету особою, яка не зобов`язана мати зареєстрований електронний кабінет, в подальшому покладає на таку особу обов`язок дотримання законодавства в частині вимог, передбачених щодо застосування Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, проте не перешкоджає надсиланню процесуальних документів в паперовій формі.

Колегія суддів зауважує, що саме впровадження Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи є формою досягнення учасниками судового процесу економії процесуального часу, а застосування учасниками судового процесу Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи має на меті, у тому числі, забезпечення процесуальних прав усіх учасників процесу.

Скаргу у цій справі подано 22 червня 2025 року.

Згідно даних відповіді №13975452 про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС убачається, що ДП «Вугільної компанії» «Краснолиманська» має зареєстрований електронний кабінет, починаючи з 08 січня 2024 року.

З матеріалів заяви ОСОБА_1 убачається, що копію матеріалів надіслано боржнику засобами електронного зв`язку на електронну адресу, а не за допомогою системи «Електронний суд».

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо необхідності залишення заяви про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення без руху з наданням часу на усунення недоліків заяви у разі невідповідності поданої заяви вимогам статей 175-177 ЦПК України.

За змістом статтею 175-177 ЦПК України доцільно зробити висновок, що такими врегульовано питання щодо форми і змісту позовної заяви (стаття 175), щодо визначення ціни позову (стаття 176) та щодо документів, які подаються разом із позовною заявою (стаття 177). Питання залишення позовної заяви та перелік недоліків позовної заяви передбачено статтею 185 ЦПК України

Натомість заява про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення, яка подається в порядку статті 453-1 ЦПК України, подається до суду на стадії виконання судового рішення, відтак на таку заяву не поширюються приписи статей 175-177, 185 ЦПК України.

Ураховуючи те, що ЦПК України не встановлює окремою статтею вимоги щодо форми та змісту заяви про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення, підлягають до застосуванню вимоги статті 183 ЦПК України (щодо форми та змісту поданої заяви) та статей 14, 43 ЦПК України (щодо порядку надсилання заяви іншим учасникам судового процесу).

За наявності у заявника ОСОБА_1 зареєстрованого електронного кабінету, останній не вказав у заяві, які саме причини стали перешкодою для надсилання матеріалів поданої заяви боржнику ДП «Вугільної компанії» «Краснолиманська» у відповідності до вимог ЦПК України, що є способом дотримання процесуальних прав усіх учасників судового процесу.

З огляду на те, що законодавець чітко встановлює вимогу про надсилання заяви в електронній формі до електронного кабінету іншого учасника справи, а надсилання заяви за допомогою електронної заяви законодавством не передбачено, доводи апеляційної скарги в цій частині відхиляються.

Лише наявність у боржника - державного підприємства - електронної адреси не наділяє законністю надсилання матеріалів заяви в електронній формі на електронну адресу боржника.

Відтак, висновок суду першої інстанції про недотримання ОСОБА_1 приписів статті 183 ЦПК України щодо форми заяви про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення є вірним та відповідає положенням частин 2, 4 статті 183 ЦПК України.

Апеляційний суд зауважує, що матеріали заяви є в достатній мірі належної якості, заява містить ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження, проте вказане не є самостійною підставою для скасування оскаржуваної ухвали з огляду на не дотримання частини 2 статті 183 ЦПК України.

Апеляційний суд зазначає, що повернення заяви про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення заявникові без розгляду не перешкоджає повторному зверненню із такою заявою із дотриманням вимог законодавства.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 27 червня 2025 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді О.В. Желепа

В.В. Соколова