Справа № 727/3547/25
Провадження № 2/727/1047/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого-судді: Одовічен Я.В.,

за участю:

секретарів: Гелка А.С., Зінич О.М.

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

представника відповідача: Северин Б.Б.

представників третіх осіб: Лунга І.О., Катриняк-Гладкої Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справуза позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор», треті особи: Міністерство Юстиції України, Головне управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним вище позовом до Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор», треті особи: Міністерство Юстиції України, Головне управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області про відшкодування моральної шкоди.

Посилався на те, що відбував покарання у виді довічного позбавлення волі в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» у період з 10.04.2022 року по 20.12.2023 року, куди був евакуйований із Запорізької області.

Перебуваючи в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор», позивач неодноразово звертався до адміністрації Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» щодо невідповідності необхідних житлово-побутових умов його утримання вимогам статті 115 КВК України, зокрема: приміщення камери, в якій його утримували, було надто вузьким, штучне, як і природне, освітлення недостатнє, відсутня вентиляція, незадовільний стан санвузлів, прогулянковий дворик не відповідав встановленим вимогам. Вказані обмеження негативно впливали на моральний стан ОСОБА_1 , зазначений дискомфорт викликав глибокі моральні страждання та переживання внаслідок нелюдського поводження.

Проте, адміністрація державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» відмовлялась вживати будь-які заходи щодо покращення необхідних житлово-побутових умов, а у своїх відповідях зазначала, що санітарні умови та косметичні недоліки камери, в якій він утримувався, відповідають національним та міжнародним вимогам.

Позивач із метою захисту своїх законних прав був змушений 01.07.2022 року заявити голодний протест. Адміністрацією Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» без будь-яких підстав та досліджень з метою завдання йому психологічного насильства, було ініційовано засідання комісії щодо організації роботи з профілактики та попередження членоушкоджень та самогубства.

Відповідно до Протоколу засідання комісії щодо організації роботи з профілактики та попередження членоушкоджень та самогубства від 04.07.2022р. № 8, комісія вирішила поставити ОСОБА_1 на профілактичний облік, як особу схильну до членоушкоджень та самогубства.

Згідно пункту першого наказу Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» № 233/02 від 06.07.2022р. за особою, схильною до членоушкоджень та самогубства ОСОБА_3 , закріплено психолога відділу соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор».

Профілактичний облік, як з особи схильної до самогубства з позивача було знято адміністрацією Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» лише після його звернення до Чернівецького окружного суду 11.07.2023 року. Зазначені дії адміністрації Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» свідчать та підтверджують порушення його прав у частині застосування відносного нього безпідставних заходів впливу зі сторони адміністрації.

Також, позивач із метою захисту своїх законних прав був змушений звернутися до Чернівецької обласної прокуратури. Чернівецькою обласною прокуратурою з метою усунення порушень чинного законодавства з питань додержання режиму, забезпечення порядку умов утримання осіб, Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» надано вказівку від 14.07.2022 року № 20-123вих-22, з вимогою невідкладно вжити вичерпаних заходів щодо усунення виявлених порушень законодавства, причин та умов, що їм сприяли, а також покращення відомчого контролю за додержанням кримінально-виконавчого законодавства, передусім щодо режимних вимог, матеріально-побутового забезпечення, дотримання прав засуджених. Встановлено, що умови утримання в цих камерах не відповідають встановленим нормам, оскільки такі приміщення не обладнанні належною вентиляцією, через що в них відчувається задуха та підвищена вологість. Утримання осіб у камерах, що не відповідають визначеним вимогам, може розцінюватись як катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність поводження чи покарання.

Окрім того, головним спеціалістом відділу інспектування об`єктів контролю в правоохоронних, судових органах військових формувань Департаменту з питань реалізації національного превентивного механізму Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Коноплястим С.М. було здійснено моніторинг Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» та складено Звіт від 14-15.11.2022 року. Під час даного моніторингу виявлено: - порушення права засуджених на захист від катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність поводження та покарання (статті З Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статей 21, 28 Конституції України, стандарти КЗК); - порушення права на гідні умови тримання (статті 25 Загальної декларації прав людини); - порушення права на життя (статті 27 Конституції України, статті 2 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статті 3 Загальної декларації прав людини); - порушення права на інформацію (статей 34, 57 Конституції України, статей 3, 5 Закону України «Про інформацію»); - порушення права на підтримання контактів із зовнішнім світом (Стандарти КЗК, Мінімальні стандартні правила поводження з в`язнями). Представниками групи НПМ зафіксовано незадовільний стан даху режимного корпусу, що експлуатується вже понад 200 років, а також його конструктивних елементів. У ході спілкування з керівництвом установи встановлено, що основною проблемою в установі залишається незадовільний стан водостічної системи та даху режимного корпусу, внаслідок чого спостерігається затікання стін, руйнування кроквяної системи даху, стін і ураження їх грибком.

Спеціалістами Чернівецького управління ГУ Держпродспоживслужби в Чернівецькій області за результатами перевірки встановлено порушення вимог статей 20 та 25 Закону України «Про основні вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» в частині відсутності державної реєстрації їдальні установи...».

Посилався на те, що Чернівецький окружний адміністративний суд 29.01.2024 року по справі № 600/4168/23-а, задовольнив позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» щодо незабезпечення належних житлових, побутових та санітарно-гігієнічних умов утримання засудженого ОСОБА_1 у відповідності до вимог чинного законодавства, які визначають умови відбування покарання засуджених до довічного позбавлення волі. На основі дослідження матеріалів справи, доказів, пояснень у справі №600/4168/23-а, судом було встановлено, що позивач відбував своє покарання в умовах, які не відповідають стандартам щодо забезпечення житлово-побутових та санітарно-гігієнічних умов утримання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі. Як наслідок, у результаті протиправної бездіяльності адміністрації Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор», яка полягала у не забезпеченні належних житлових, побутових та санітарно-гігієнічних умов утримання засудженого ОСОБА_1 , було порушено права засудженого ОСОБА_1 , адже весь цей період засуджений був вимушений відбувати своє покарання в умовах, які принижують людську честь та гідність, що фактично завдало йому не тільки психологічних та моральних страждань, але й порушувало його конституційне право, передбачене статтею 28 Конституції України.

За результатами попередніх відвідувань НПМ до Міністерства юстиції України з метою запобігання доведення будівлі режимного корпусу до руйнування та приведення умов утримання засуджених та ув`язнених до вимог національного законодавства та міжнародних стандартів, неодноразово вносилися пропозиції щодо виділення фінансування для проведення ремонтних робіт даху режимного корпусу установи, так як самотужки керівництво слідчого ізолятора тривалий час не може вирішити це питання (орієнтовний обсяг фінансування ремонтних робіт на сьогоднішній день складає близько 10 млн. грн.). Однак, дієвих заходів з боку Міністерства юстиції України до цього часу не вжито. Під час перевірки стану обладнання приміщень збірного відділення установи встановлено численні порушення вимог Норм забезпечення меблями, інвентарем і предметами господарчого призначення слідчого ізолятора, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 27.07.2012 № 1118/5 (далі Норма забезпечення), що порушують права осіб, узятих під варту, на гідні умови тримання.

Крім того, умови тримання у приміщеннях збірного відділення також не відповідають вимогам пункту 18.1. Європейських пенітенціарних правил (Рекомендація № R (2006)2 Комітету Міністрів держав-учасниць) (далі ЄПП). Так, у приміщеннях збірного відділення відсутні система водопостачання та водовідведення, ув`язнені не мають доступу до належного природного освітлення. Наявні чотири приміщення для тимчасового перебування осіб, узятих під варту, обладнані лише однією лавою для сидіння (фото 9 та 10), а також обладнані з порушенням норм жилої площі (кожне з них має площу 1,4 м2) та нагадують «кам`яні мішки». Всі наявні 9 прогулянкових двориків не обладнані достатнім укриттям від атмосферних опадів, що не відповідає пункту 48 Другої загальної доповіді Європейського комітету з питань запобігання катуванням чи нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню [CPT/Inf (92) 3]. Прогулянкові дворики № 2 та 5 потребують проведення ремонту.

Окремі приміщення ЛПК перебувають у неналежному санітарно- гігієнічному стані та потребують проведення ремонту. Під час відвідування приміщень ЛПК становлено, що адміністрацією установи належні умови тримання засуджених не забезпечуються. Так, належний температурний режим в приміщенні для роздягання (одягання) не дотримується, зокрема, в зазначеному приміщенні він складав плюс 17,6 °С, що є нижче встановлених норм. Так, у відповідності до вимог пункту 2.13. розділу ІІ Положення про організацію лазне- прального обслуговування температура в приміщенні для роздягання (одягання) ЛПК установи повинна підтримуватися на рівні не нижче плюс 25 °C. Таким чином, постійне переохолодження може сприяти виникненню у засуджених захворювань, які призводитимуть до загрози їх здоров`ю та життю.

В установі порушуються вимоги Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 року № 1417 (далі - Правила пожежної безпеки в Україні). У камері № 27, де тримаються 2 ув`язнених, виявлено електричну розетку, електрокип`ятильник та електрочайник з порушеннями техніки безпеки, які перебувають в незадовільному технічному стані. Вищевикладені порушення можуть призвести до ураження утримуваних осіб електричним струмом, становить загрозу для життя та здоров`я цих осіб та персоналу установи, а також може призвести до надзвичайних подій (зокрема, пожежа, задимлення тощо), що є порушенням права засуджених (ув`язнених) та персоналу установи на життя.

Перебуваючи в Замковій виправній колонії №58, ОСОБА_1 у лютому 2024 року був змушений звернутися за медичною допомогою, оскільки в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» на погіршення стану його здоров`я адміністрація не звертала будь-якої уваги. ОСОБА_4 виправної колонії діагностувала у нього бронхіальну астму.

Тому вважає, що у нього виникло право звернутися за захистом своїх порушених прав та відшкодування завданої моральної шкоди.

Завданий розмір моральної шкоди становить 500000 гривень. Такий розмір відшкодування позивач вважає розумним та справедливим, адже він не тільки відповідає розміру сум відшкодування завданої моральної шкоди, присуджених Європейським судом з прав людини у подібних справах, а саме «Старенький та Рудий проти України» від 11.01.2018, але й компенсує шкоду, яка завдавалася позивачу постійно та безперервно понад півтора року, протягом яких позивач кожного дня перебував в умовах постійного приниження людської честі та гідності що в свою чергу призводило до психологічних страждань.

Просив стягнути з Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» на користь ОСОБА_1 суму спричиненої моральної шкоди у розмірі 500000 гривень.

Процесуальні дії у справі :

Ухвалою суду від 24.03.2025 року вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом (повідомлення) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов, а третім особам строк для подання письмових прояснень по справі.

20.05.2025 року строк підготовчого провадження у справі було продовжено на 30 днів.

Ухвалою суду від 03.06.2025 року було частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано від ДУ «Петрівська виправна колонія №49» належним чином засвідчену копію особової справи ОСОБА_1 за період його перебування в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» з 10.04.2022 року по 20.12.2023 року. Окрім того, витребувано від філії ЦОЗ ДКВС України в Черкаській та Кіровоградській областях належним чином засвідчену копію медичної справи ОСОБА_1 за період з 10.04.2022 року по 01.03.2024 року.

03.06.2025 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено до судового розгляду по суті.

Узагальнені доводи відповідача та третіх осіб у справі:

Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву. У відзиві представник позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала.

Зазначила, що в усіх камерах, де утримувався ОСОБА_1 наявний відокремлений санвузол та душ. Камери забезпечені меблями, інвентарем і предметами господарського призначення відповідно до наказу Міністерства юстиції України №1118/5 від 27.07.2012 року. Температурний режим у камері дотримувався не нижче +18 градусів. Камери обладнані робочим (денним) та черговим (нічним) освітленням, а також електричними розетками для підключення електроприладів.Для покращення якості освітлення приміщень лампи розжарювання замінено на сучасні енергозберігаючі LED лампи.

Відповідно до вимог нормативних документів камери облаштовані віконними металопластиковими блоками з прозорим склом, які дають доступ до свіжого повітря. Припливно-витяжної вентиляції в камерних приміщеннях в яких утримувався ОСОБА_1 немає, однак в камерах наявні вентиляційні отвори. Припливно-витяжна вентиляція не передбачена конструкцією будівлі.

У вересні 2022 року проведено поточний ремонт камери № 24, акт виконаних робіт від 26.09.2022р. № 62.

Відповідно до вимог статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та статті 115 КВК ув`язненим і засудженим забезпечуються побутові умови, що відповідають правилам санітарії та гігієни. Згідно вказаного ОСОБА_1 було надано індивідуальне спальне місце і постільні речі.

Щодо голодного протесту, то ця інформація підтверджується довідкою Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» далі (ЦОЗ ДКВС України). Проте із довідки зрозуміло, що ОСОБА_1 усно об`явив про голодний протест, після чого був оглянутий лікарем-терапевтом медичної частини. З ним також була проведена профілактична бесіда щодо шкідливості голодування, згодом після розмови і з представником прокуратури також, позивач відмовився від голодування. Дані обставини відбувались у період часу із 05.07.2022р. по 08.07.2022р.

Щодо поставлення позивача на профілактичний облік, як особу схильну до членоушкоджень та самогубства зазначила, що передумовою покладання на такий облік стали чіткі суїцидальні тенденції, про що свідчила поведінка ув`язненого, а також його заява здійснена під час обходу камерних приміщень, про його намір нанести собі тілесні ушкодження. Це підтверджується Протоколом №8 від 04.07.2022 року. Отже, описані позивачем події не пов`язані між собою і відбувались у протилежному порядку.

На виконання вказівок Чернівецької обласної прокуратури від 14.07.2022р. керівництвом слідчого ізолятора вжито заходів щодо дотримання вимог чинного законодавства стосовно утримання ув`язнених та засуджених, а також покращення стану їх матеріально-побутового забезпечення. Поточні ремонти камерних приміщень установи проводяться при наявності коштів. Упродовж поточного року було проведено ремонти в 8 камерах на загальну суму 35,0 тис. грн. Зокрема, проведення ремонтних робіт заплановано в камерах 22-24, 60.

У справі №600/4168/23-а суд встановив протиправну бездіяльність Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор», в межах заявлених позовних вимог, щодо незабезпечення належних житлових, побутових та санітарно-гігієнічних умов тримання. Але в свою чергу не встановлював факту чи причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю та здійсненням адміністрацією Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» протягом усього часу перебування в слідчому ізоляторі над позивачем психологічного насильства, яке призвело до постійних психологічних та моральних його страждань.

Відповідно до рішення суду, вказівок прокуратури, моніторингового візиту та ін. адміністрацією Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» вчинялось всіх можливих дій для забезпечення належних умов засудженому ОСОБА_1 .

У тому числі був проведений косметичний ремонт. Камери забезпечені меблями, інвентарем і предметами господарського призначення. Окрім того слід зазначити, що починаючи з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан та триває повномасштабна війна із російською федерацією. У зв`язку із воєнним вторгнення та збільшенням видатків на оборонні потреби країни, державна установа «Чернівецький слідчий ізолятор» недотримує фінансування в повному об`ємі, як то було до початку збройної агресії. Не зважаючи на це, адміністрацією установи вживаються всі можливі заходи для дотримання всіх законних прав та свобод засуджених та забезпечення їх потреб та гідних умов утримання.

Таким чином, відповідач не вбачає причинно-наслідкового зв`язку між недоліками умов тримання (хоча вважаємо їх рівень задовільним) та приниженням честі, гідності, що завдали психологічних та моральних страждань і порушили конституційні права позивача.

Звертала увагу суду, що ЄСПЛ неодноразово зазначав, що тимчасові труднощі або певний дискомфорт не є порушенням ст. 3 Конвенції, якщо відсутні серйозні наслідки для здоров`я ув`язненого.

У справі «Кудла проти Польщі» №30210/96 ЄСПЛ наголосив, що: погані умови утримання можуть порушувати ст. 3 Конвенції лише тоді, коли створюються реальні загрози для фізичного або психічного стану ув`язненого. Тривалість та інтенсивність впливу цих умов повинні бути значними.

У Постанові ОП КЦС ВС від 05.12.2022 в справі № 214/7462/20 зазначається, що позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок. У даному випадку жодних конкретних доказів таких наслідків не подано.

У справі «Пелевін проти України» №24402/02 зазначає, що моральна шкода повинна бути істотною та мати значний вплив на стан особи.

Вважає, що позивач не довів, що ситуація із житловими та санітарно-гігієнічними умовами завдала йому таких страждань, які можна було б кваліфікувати як підставу для компенсації. Таким чином, його твердження не відповідають стандартам ЄСПЛ щодо порушення ст. 3 Конвенції.

Просила відмовити у задоволенні позову.

Представником третьої особи Головного управління Державної казначейської служби України в Чернівецькій області було подано пояснення на позов. У поясненнях представник зазначила, що Державна установа «Чернівецький слідчий ізолятор» в умовах якої позивач відбував покарання у період з 10 квітня 2022 року по 20 грудня 2023 року, та в умовах тримання в якій, за твердженнями позивача, йому було завдано моральної шкоди, не є органом державної влади або органом місцевого самоврядування, а тому норми ст.ст 1173, 1174 ЦК України, на котрі посилається позивач, в даному випадку застосуванню не підлягають.

Згідно мережі розпорядників та одержувачів коштів державного та місцевих бюджетів у 2025 році, Державна установа «Чернівецький слідчий ізолятор» обслуговується в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Чернівецькій області на підставі договору про здійснення розрахунково-касового обслуговування. Отже, при встановленні судом дійсного спричинення шкоди позивачу, стягнення завданої моральної шкоди у розмірі 500 000,00 грн. повинні стягуватись з рахунку винного органу, як розпорядника (одержувача) бюджетних коштів, рахунки якого відкриті в територіальному органі Державної казначейської служби України (тобто, безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти бюджетних установ).

У зв`язку з цим, окремі юридичні особи, в тому числі, Державна установа «Чернівецький слідчий ізолятор», самостійно несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями, є розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня, тому будь-які виплати, зокрема завдана моральна шкода, повинна відшкодовуватись з рахунків таких органів, тобто за рахунок бюджетів, передбачених для даних органів, а останні зобов`язані вжити всіх заходів щодо забезпечення відповідних асигнувань.

Посилалась на те, що позивачем не доведено причинно-наслідкового зв`язку між діями або бездіяльністю заподіювача та шкодою, на яку він посилається. Неправомірність дій або бездіяльності посадових чи службових осіб відповідача - безпосередньо Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» є недоведеною позивачем, факт протиправності або незаконності дій чи бездіяльності відповідачів у встановленому законом порядку також не встановлений.

Головне управління Казначейства жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачеві не завдало.

Тому вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Також до суду надійшли письмові пояснення третьої особи Міністерства юстиції України.

У наданих поясненнях представник третьої особи вказала на те, що ОСОБА_1 відбував покарання у Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» з 10.04.2022р. по 20.12.2023р. 20.12.2023 позивач вибув з Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» до Державної установи «Петрівська виправна колонія 49» для подальшого відбування покарання.

Перебуваючи в Державний установі «Чернівецький слідчий ізолятор», позивач звертався до адміністрації Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор», оскільки умови відбування покарання позивача не влаштовували.

15.07.2022 року до СІЗО надійшла вказівка Чернівецької обласної прокуратури про усунення порушень вимог чинного законодавства з питань додержання режиму, забезпечення порядку і умов тримання осіб від 14.07.2022р. № 20-123, в якій, зокрема, було зазначено про частково враження грибком та слідами від замокання стін поруч із санітарним блоком. На виконання зазначеної вказівки керівництвом СІЗО було вжито можливих невідкладних заходів для усунення зазначених недоліків. Так, зокрема, було відразу проведено косметичний ремонт в камері № 25, в якій також утримуються засуджені до довічного позбавлення волі з Державної установи «Вільнянська виправна колонія» та зазначено про необхідність проведення аналогічних робіт у камерах 20-24, 60, про що письмово повідомлено Чернівецьку обласну прокуратуру.

Позивач під час утримання в СІЗО перебував у камері № 24. Вказане камерне приміщення відповідає Нормам забезпечення меблями, інвентарем і предметами господарчого призначення виправної колонії середнього рівня безпеки затвердженими наказом Міністерством від 27.07.2012 № 1118/5. В опалювальний період ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» підключається до системи централізованого теплопостачання, температура повітря в камерних приміщеннях не опускається нижче +18 Сo, що в свою чергу підтверджується у фото звіті. Із фото звіту вбачається, що в камерах № 24 та № 21, № 22, № 25 наявне: цілодобове холодне водопостачання та водовідведення; - наявна природна вентиляція через вікно, яке перебуває у справному стані; - санвузол відгороджений, обладнаний зливним бачком, душовим піддоном, умивальником у справному стані, наявний електричний водонагрівач;- в світлу пору доби камери мають природне освітлення через вікно, а в темну освітлюються штучним освітленням, стан освітлення задовільний; - стіни та стеля пофарбовані водоемульсійною фарбою, покриття підлоги дерев`яне, цвіль відсутня; - гризуни, таргани або сліди їх життєдіяльності невиявлені.

Актом виконаних робіт в камері 24, в якій утримувався позивач, №62 від 26.09.2022р., підтверджується факт проведення ремонту у зазначеній камері, також в камерах № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № 25.

Однак, позивача не влаштовували і надалі умови утримання, у зв`язку з чим ним було подано позов до Чернівецького окружного адміністративного суду. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 29.01.2024р. у справі № 600/4168/23-а, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» та визнано протиправною бездіяльність Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» щодо незабезпечення належних житлових, побутових та санітарно-гігієнічних умов утримання засудженого ОСОБА_1 у відповідності до вимог чинного законодавства, які визначають умови відбування покарання засуджених до довічного позбавлення волі. Зобов`язано Державну установу «Чернівецький слідчий ізолятор» забезпечити належні житлові, побутові та санітарно-гігієнічні умови утримання засудженого ОСОБА_1 , відповідно до вимог вказівки Чернівецької обласної прокуратури від 14.07.2022 р. та звіту за результатами моніторингового візиту відділу інспектування об`єктів контролю в правоохоронних, судових органах та військових формувань Департаменту з питань реалізації національного превентивного механізму Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини до державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» 14-15.11.2022 р., а саме в частині: проведення санітарної обробки та ремонтних робіт внутрішніх стін та стелі камер № 21, № 22, № 24, № 25.

Рішення суду Державною установою «Чернівецьким слідчим ізолятором» виконано. З фотографій звіту камер № 24, № 21, № 22, № 25, вбачається, що зроблений ремонт, умови перебування є такими, що ніяким чином не спричиняють душевних хвилювань. Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 перебував під час свого знаходження у Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» в належних житлових умовах, котрі не могли призвести до психологічних і моральних страждань.

11.04.2022 року ОСОБА_1 прибув до державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор». По прибуттю скарг на стан здоров`я не виказував, був оглянутий черговим медичним персоналом. За даними первинного медичного огляду даних за гостру терапевтичну патологію не виявлено. Тілесних ушкоджень не зафіксовано. За час перебування в установі самостійно за медичною допомогою до медичних працівників не звертався. У зв`язку з усним твердженням засудженого про голодування в період із 05.07.2022р. по 08.07.2022р. оглядався лікарем-терапевтом міської медичної частини, проводилася профілактична бесіда щодо шкідливості голодування.

Відповідно інформації, яка була надана філією «Центр охорони здоров`я державної

кримінально-виконавчої служби України» в Чернівецькій, Закарпатській, Івано-Франківській та Тернопільській областях після розмови з медичними працівниками та представниками прокуратури ОСОБА_1 відмовився від голодовки.

11.04.2023 року ОСОБА_1 проведено профілактичний огляд, скарг на стан здоров`я під час огляду не висловлював, даних за гостру терапевтичну патологію не виявлено. Діагноз: практично здоровий.

Крім цього, під час перебування ОСОБА_1 в державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» в період з 01.04.2022р. по 20.12.2023р., останній на амбулаторному та стаціонарному лікуванні в медичній частині та в територіальних закладах охорони здоров`я МОЗ України не перебував.

Відповідно до роз`яснень Міністерства охорони здоровя, астма характеризується повторюваністю епізодів із хрипами, задишкою, стисненням у грудях та кашлем, тобто, бронхіальна астма хронічний запальний процес у бронхах. Позивач не надав доказів того, що за час перебування його під вартою у нього у зв`язку з цим виникли проблеми із здоров`ям, що спричинили йому страждання, згідно із положеннями статті 23 ЦК України.

Вважає, що позивачем не обґрунтовано, у чому саме полягає заподіяна йому відповідачем моральна шкода; позивачем не доведено факту завдання моральних страждань, душевних переживань та психологічного розладу, наявність втрат немайнового характеру, що настали у зв`язку з бездіяльністю відповідача, як суб`єктів владних повноважень; разом з тим, не надано доказів того, щодо наявності причинного зв`язку між завданою йому моральною шкодою і діями відповідача в її заподіянні, та ґрунтуються на припущеннях, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у поданій до суду позовній заяві. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнала з підстав, викладених у відзиві на позов. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представники третіх осіб заперечували проти позовних вимог з підстав, викладних ними, кожним окремо, у поясненнях на позовну заяву.

Мотивувальна частина

Позиція суду

Фактичні обставини справи, встановлені судом:

Судом установлено, що позивача ОСОБА_1 вироком Апеляційного суду АР Крим від 28.07.2008 року було засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п.1, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.185 КК України, на підставі ст.70 КК України до покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

З 10.04.2022 року по 20.12.2023 року ОСОБА_1 відбував покарання у державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор», куди був евакуйований із Запорізької області у зв`язку з збройною агресією російської федерації.

20.12.2023 року позивач вибув із Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» до Державної установи «Петрівська виправна колонія 49» для подальшого відбування покарання. Зазначені обставини підтверджуються особовою справою засудженого, яка приєднана в електронному вигляді до електронної справи №727/3547/25 в системі «Електронний суд».

За вказаний період відбування покарання ОСОБА_1 утримувався у камерних приміщеннях: №21, 22, 24, 25. Житлова площа камер складає: камера № 22 21,31 кв.м., розрахована на 5 осіб; камера №24 22,77 кв.м., розрахована на 5 осіб; камера № 25 27,04 кв.м., розрахована на 6 осіб; камера № 21 12,5 кв.м., розрахована на 3 осіб (а.с.99 Том 1). В усіх камерах, де утримувався ОСОБА_1 , наявний відокремлений санвузол та душ. Камери забезпечені меблями, інвентарем та предметами господарського призначення. Усе обладнання камер міцно вмонтоване до стін та підлоги. В камерах наявні бачки для води, книжкові полиці, інвентар для прибирання. Температурний режим в камерному приміщенні дотримувався не нижче +18 градусів С.

Камери обладнані робочим (денним) та черговим (нічним) освітленням, а також електричними розетками для підключення електроприладів.Для покращення якості освітлення приміщень лампи розжарювання замінено на сучасні енергозберігаючі LED лампи.

Відповідно до вимог нормативних документів камери облаштовані віконними металопластиковими блоками з прозорим склом, які дають доступ до свіжого повітря. Припливно-витяжної вентиляції в камерних приміщеннях в яких утримувався ОСОБА_1 немає, однак в камерах наявні вентиляційні отвори. Припливно-витяжна вентиляція не передбачена конструкцією будівлі (а.с.99 Том 1).

Відповідно до Протоколу засідання комісії щодо організації роботи з профілактики та попередження членоушкоджень та самогубства №8 від 04.07.2022р., комісія вирішила поставити ОСОБА_1 на профілактичний облік, як особу схильну до членоушкоджень та самогубства (а.с.101-102 Том 1).

Профілактичний облік, як з особи схильної до самогубства з позивача було знято адміністрацією Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» на підставі протоколу №5 від 11.07.2023 року засідання профілактичної комісії з організації роботи з профілактики та попередження членоушкоджень та самогубства серед засуджених осіб (а.п.103 Том 1).

14.07.2022 року Чернівецькою обласною прокуратурою направлено начальнику державної Державної установи "Чернівецький слідчий ізолятор" письмову вказівку №20-123 про усунення порушень вимог чинного законодавства з питань додержання режиму, забезпечення порядку і умов тримання осіб. Зокрема, у ході огляду камер ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор», в яких утримуються засуджені до довічного позбавлення волі, встановлено, що у кожній камері обладнано санітарний блок із встановленим умивальником, унітазом та душовою кабіною з протічною гарячою та холодною водою. Стіни поруч із санітарним блоком та безпосередньо у ньому частково вражені грибком і наявні сліди від замокання. Умови тримання в цих камерах не відповідають встановленим нормам, оскільки такі приміщення не обладнані належною вентиляцією, через що в них відчувається задуха та підвищена вологість (а.с.30-31 Том 1).

На виконання вказівки Чернівецької обласної прокуратури від 14.07.2022 р., керівництвом слідчого ізолятора вживались заходи щодо можливих невідкладних заходів для усунення зазначених недоліків.

Зокрема, із дослідженого судом акту виконаних робіт №62 від 26.09.2022 року встановлено, що у камері №24 було проведено косметичний ремонт з виконанням наступних робіт: здійснено підготовчі роботи для проведення побілки та фарбування стін та стелі на площі 86,67 м2; проведено ревізію внутрішнього сантехнічного та електрообладнання камери; встановлено 1 ліжко; здійснено облицювання зовнішніх стін санвузла керамічною плиткою на площі 10,62 м2; здійснено укладання облицювальної плитки в місці розміщення душової кабіни - 1 м2; проведено побілку стін на площі 37,58 м2 та стелі на площі 29,36 м2; пофарбовано емалевими фарбами панелі стін на площі 9,11 м2, дерев`яну підлогу на площі 11,21 м.2, спальні місця, труби опалення, стіл і лавицю 2,1 м2, вхідні двері та грати 3,96 м2. (а.с.95-98 Том 1).

15.11.2022 року було складено звіт за результатами моніторингового візиту відділу інспектування об`єктів контролю в правоохоронних, судових органах та військових формувань Департаменту з питань реалізації національного превентивного механізму Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини до державної установи "Чернівецький слідчий ізолятор" 14-15.11.2022 р., в якому зафіксовано, що залишились невиконаними рекомендації попереднього візиту від 27.10.2021 р. в частині демонтажу маршрутного боксу у вигляді металевої клітки; активізація роботи щодо пошуку додаткових замовлень для працевлаштування ув`язнених; дотримання вимог законодавства в частині створення належних матеріально-побутових умов для ув`язнених та засуджених. Також вказано, що залишились не усуненими порушення щодо забезпечення належними умовами тримання ув`язнених. Зазначено, що в порушення вимог Глави 4 Розділу ІХ ПВР СІЗО в більшості камер, зокрема й у камері №24, є потреба проведення поточного ремонту. Стіни та стеля в камерах вологі та вкриті пліснявою, в окремих камерах сантехнічне обладнання фізично зношене, перебуває в антисанітарному стані та потребує зміни.

Окрім того, у матеріалах справи наявний звіт про результати відвідування державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» 11 та 13 березня 2024 року, складений членами групи Національного превентивного механізму відповідно до Факультативного протоколу до Конвенції проти катувань та інших жорстоких, нелюдських або таких, що принижують гідність, видів поводження і покарання, на підставі ст.ст.13,19-1, 22 ЗУ «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» (а.п.13-23 Том 1). Представниками групи НПМ зафіксовано незадовільний стан даху режимного корпусу, що експлуатується вже понад 200 років, а також його конструктивних елементів. У ході спілкування з керівництвом установи встановлено, що основною проблемою в уставної залишається незадовільний стан водостічної системи та даху режимного корпусу, внаслідок чого спостерігається затікання стін, руйнування кроквяної системи даху, стін й ураження їх грибком. Під час перевірки стану обладнання приміщень збірного відділення установи встановлено численні порушення вимог Норм забезпечення меблями, інвентарем і предметами господарчого призначення слідчого ізолятора, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 27.07.2012 № 1118/5 (далі Норма забезпечення), що порушують права осіб, узятих під варту, на гідні умови тримання.

Всі наявні 9 прогулянкових двориків не обладнані достатнім укриттям від атмосферних опадів.

Окремі приміщення ЛПК перебувають у неналежному санітарно- гігієнічному стані та потребують проведення ремонту. Під час відвідування приміщень ЛПК становлено, що адміністрацією установи належні умови тримання засуджених не забезпечуються. Так, належний температурний режим в приміщенні для роздягання (одягання) не дотримується, зокрема, в зазначеному приміщенні він складав плюс 17,6 °С, що є нижче встановлених норм. Так, у відповідності до вимог пункту 2.13. розділу ІІ Положення про організацію лазне- прального обслуговування температура в приміщенні для роздягання (одягання) ЛПК установи повинна підтримуватися на рівні не нижче плюс 25 °C. Таким чином, постійне переохолодження може сприяти виникненню у засуджених захворювань, які призводитимуть до загрози їх здоров`ю та життю.

Судом також встановлено, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 29.01.2024 року позов ОСОБА_1 до ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» було задоволено. Визнано протиправною бездіяльність ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» щодо незабезпечення належних житлових, побутових та санітарно-гігєнічних умов утримання ОСОБА_1 у відповідності до вимог чинного законодавства, які визначають умови відбування покарання засуджених до довічного позбавлення волі. Зобов`язано ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» забезпечити належні житлово-побутові та санітарно-гігієнічні умови утримання засудженого ОСОБА_1 відповідно до вимог вказівки Чернівецької обласної прокуратури від 14.07.2022 року та звіту за результатами моніторингового візиту відділу інспектування об`єктів контролю в правоохоронних судових органах та військових формувань Департаменту з питань реалізації національного превентивного механізму Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини до державної установи "Чернівецький слідчий ізолятор" 14-15.11.2022 р., а саме в частині: проведення санітарної обробки та ремонтних робіт внутрішніх стін та стелі камери №24, які покриті вологістю та пліснявою; вжиття заходів для належного облаштування роботи природної чи встановлення штучної вентиляції (а.с.110-114 Том 1).

Мотиви та доводи, з яких виходив суд та застосовані норми права:

Згідно зі статтею 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, щокожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Позивач, звернувшись до суду з позовом, просив стягнути з Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» на його користь завдану моральну шкоду у розмірі 500000 гривень.

Вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем не було забезпечено йому належні житлові, побутові та санітарні умови утримання.

Даючи оцінку аргументам учасників справи, суд зазначає наступне:

Так, статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 25 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на такий життєвий рівень, включаючи їжу, одяг, житло, медичний догляд та необхідне соціальне обслуговування, який є необхідним для підтримання здоров`я і добробуту її самої та її сім`ї, і право на забезпечення в разі безробіття, хвороби, інвалідності, вдівства, старості чи іншого випадку втрати засобів до існування через незалежні від неї обставини.

Згідно п.10-12 Мінімальних стандартних правил поводження з в`язнями (резолюція 663 CI (XXIV) (995_992) від 31 липня 1957 року Економічної і Соціальної Ради ООН) всі приміщення, якими користуються в`язні, особливо спальні, повинні відповідати всім санітарним вимогам, причому належну увагу слід звертати на кліматичні умови, особливо на кубатуру цих приміщень, на мінімальну площу їх, на освітлення, опалення і вентиляцію. В приміщеннях, де живуть і працюють в`язні: а) вікна повинні мати достатні розміри для того, щоб в`язні могли читати і працювати при денному світлі, і повинні бути сконструйовані так, щоб забезпечувати доступ свіжого повітря, незалежно від того, є чи немає штучної системи вентиляції; b) штучне освітлення повинне бути достатнім для того, щоб в`язні могли читати і працювати без шкоди для зору. Санітарні вузли повинні бути достатні для того, щоб кожен в`язень міг задовольнити свої природні потреби, коли йому це потрібно, в умовах чистоти і пристойності. Всі частини закладу, якими в`язні користуються регулярно,

повинні завжди утримуватися в належному порядку і суворій чистоті.

Згідно з пп.15 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" від 23.06.2005 р. №2713-IV посадові та службові особи органів і установ виконання покарань, слідчих ізоляторів зобов`язані створювати належні умови для тримання засуджених і осіб, узятих під варту, їх комунально-побутового і медико-санітарного забезпечення.

Положеннями Європейських пенітенціарних правил, прийнятих Комітетом Міністрів 11 січня 2006 року на 952-й зустрічі Заступників Міністрів, регламентовано, що утримання ув`язнених в умовах, які порушують їхні права людини, не може бути виправдано нестачею ресурсів. Життя в місцях позбавлення волі повинно бути, наскільки це можливо, наближене до позитивних аспектів життя у суспільстві (розділ перший п.п.4.5). Розміщення ув`язнених, і зокрема, надання місць для сну, повинне проводитися з повагою до людської гідності та, по можливості, із забезпеченням можливості усамітнення, а також відповідно до санітарно-гігієнічних вимог з урахуванням кліматичних умов, і зокрема, площі, кубатури приміщення, освітлення, опалення та вентиляції.

Відповідно до ч.1 ст.1 Кримінально-виконавчого кодексу України кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Згідно ч. 1, 2 ст. 7 КВК України держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку. Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 7 КВК України правовий статус засуджених визначається законами України, а також цим Кодексом, виходячи із порядку і умов виконання та відбування конкретного виду покарання. Дискримінація засуджених за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками забороняється.

Частиною першою статті 8 КВК України визначено, що засуджені мають право, зокрема, на гуманне ставлення до них та на повагу їх людської гідності; засуджені не повинні підлягати жорстокому, нелюдському або такому, що принижує їх гідність, поводженню; на належне матеріально-побутове забезпечення у порядку, встановленому цим Законом та нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Статтею 115 КВК України визначено, що особам, які відбувають покарання у виправних і виховних колоніях, створюються необхідні житлово-побутові умови, що відповідають правилам санітарії та гігієни. Засуджені, як правило, тримаються в приміщеннях блочного типу. Норма жилої площі на одного засудженого не може бути менш як чотири квадратні метри, а у лікувальних закладах при виправних колоніях, у виправних колоніях, призначених для тримання і лікування хворих на туберкульоз, у стаціонарі - п`яти квадратних метрів.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КВК України засуджені до довічного позбавлення волі тримаються окремо від інших засуджених, крім тих, які після відбуття десяти років покарання у приміщеннях камерного типу переведені до звичайних жилих приміщень колонії максимального рівня безпеки.

Згідно положень Глави 4 розділу 9 Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 14.06.2019 р. № 1769/5, відповідно до вимог ст. 11 Закону України "Про попереднє ув`язнення" ув`язненим і засудженим забезпечуються побутові умови, що відповідають правилам санітарії та гігієни.

Положеннями ст.23 ЦК України гарантовано право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди вказаними органами діють правила частини шостої цієї статті і завдана шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (стаття 1173 ЦК України).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності.

Таким чином, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії чи бездіяльності цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України. Для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою.

При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях ЄСПЛ, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях «Тома проти Люксембургу» (2001 рік), «Калок проти Франції» (2000 рік) та «Недбала проти Польщі» (2000 рік) ЄСПЛ дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.

У межах даного спору доведеними є твердження позивача про не забезпечення йому уперіод з 10.04.2022 по 20.12.2023 року в Державний установі «Чернівецький слідчий ізолятор» необхідних житлово-побутових умов його утримання, які полягали в тому, що незабезпечено: належний стан внутрішніх стін та стелі камери №24, які покриті вологістю та пліснявою; не вжито заходів для належного облаштування роботи природної чи встановлення штучної вентиляції; прогулянковий дворик не відповідав встановленим вимогам; належний температурний режим в приміщенні для роздягання (одягання) не дотримувався.

Одночасно, ОСОБА_1 та його представником було наведено ряд інших доводів, які, на їх думку, свідчать про завдану позивачу моральну шкоду та впливають на її розмір.

Зокрема, позивач вказував на те, що внаслідок не забезпечення йому необхідних житлово-побутових умов його утримання суттєво погіршився стан його здоров`я, внаслідок чого у нього діагностували «бронхіальну астму».

Проте, із дослідженої судом інформації від 03.04.2025 року, наданої ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України», встановлено, що ОСОБА_1 11.04.2022 року прибув до ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор». По прибуттю скарг на здоров`я не виказував, був оглянутий черговим медичним персоналом. За час перебування в установі засуджений самотійно за медичною допомогою до працівників не звертався. 11.04.2023 року ОСОБА_1 проведено профілактичний огляд, скарг на стан здоров`я під час огляду не висловлював, даних про гостру терапевтичну патологію не виявлено. Діагноз: практично здоровий. Крім цього, під час перебування в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» в період з 01.04.2022 року по 20.12.2023 року ОСОБА_1 на амбулаторному та стаціонарному лікуванні в міській медичній частині та територіальних закладах охорони здоров`я не перебував (а.с.100 Том 1).

Також, судом було досліджено витребувану за клопотанням представника позивача медичну картку Міллєрова А.В., відповідно до якої діагноз «астма» у позивача не підтверджено (а.с.190-213).

Отже, наведені доводи позивача є необґрунтованими та відхиляються судом.

Окрім того, позивач посилався на те, що йому було завдано моральної шкоди внаслідок протиправних дій відповідача, в результаті яких його було постановлено на профілактичний облік, як особу схильну до членоушкоджень та самогубства.

Вказані твердження ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду та спростовуються рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.11.2023 року у справі №600/3309/23а, залишеного без змін постановою апеляційної інстанції від 25.03.2024 року, яким позовні вимоги останнього про визнання протиправними дій щодо постановки його на профілактичний облік, як особу схильну до членоушкоджень та самогубства - залишено без задоволення (а.с.104-109 Том 1).

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом («Станков проти Болгарії», № 68490/01, від 12 липня 2007 року). Цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. Водночас судова практика має забезпечувати правову визначеність у питанні щодо компенсацій за вчинення аналогічних правопорушень.

Оскільки, нормативно-правовими актами України у даному випадку не встановлено розмір компенсації моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, а тому він визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У п.29 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Гарнага проти України» зазначено, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (див. рішення від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine), заява № 61406/00, п. 59); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (див. рішення у справі «Кудла проти Польщі» () [ВП], заява № 30210/96, п. 158, ECHR 2000-ХІ).

Щодо елементів, пов`язаних з оцінкою рівня шкоди, найважливішим чинником є час, проведений ув`язненими в умовах, які були визнані такими, що порушують вимоги статті 3 Конвенції. Початковий період пристосування до поганих умов спричиняє особливо важкі психічні та фізичні навантаження на людину. (рішення у справі «Ананьєв та інші проти Росії» (Ananyev and Others v. Russia), пункт 172).

Визначаючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд враховує, характер та обсяг душевних страждань, завданих позивачу у зв`язку з неналежним забезпеченням йому необхідних житлово-побутових умов його утримання, враховує тривалість періоду його перебування в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» з 10.04.2022 року по 20.12.2023 року, що становить 1 рік 8 місяців, тобто не є довготривалим, вжиті у вересні 2022 року відповідачем заходи щодо приведення у відповіність до санітарних норм умов утримання, а тому приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача у рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в сумі 10000 гривень, вважаючи суму, заявлену до стягнення у розмірі 500000 гривень необґрунтованою та завищеною, такою, що не відповідає реальному характеру та обсягу душевних страждань ОСОБА_1 .

Окрім того, суд звертає увагу на те, що держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України). Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України). Державу представляють відповідні органи державної влади в межах їх компетенції через свого представника (частина четверта статті 58 ЦПК України).

Отже, у цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11 (провадження № 12-161 гс 18) (пункт 6.22), від 21 серпня 2019 року у справі № 761/35803/16-ц (постанова № 14-316 цс 19) (пункт 33), від 18 грудня 2019 року у справі № 688/2479/16-ц (провадження № 14?447 цс 19) (пункт 28)), зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду.

Кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. Тому відсутня необхідність зазначення у резолютивній частині рішення таких відомостей, як орган, через який грошові кошти мають перераховуватися, або номер чи вид рахунку, з якого має бути здійснено стягнення/списання, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права позивача у разі встановлення судом його порушення, та за своє суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах, а не резолютивній частині рішення (пункт 6.21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16 (провадження № 12-110гс18)).

Щодо розподілу судових витрат

У частині шостій статті 141 ЦПК України зазначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Висновки суду за результатами розгляду справи

Враховуючи викладене, виходячи з того, що позивачем частковому доведено факт порушення його прав, внаслідок неналежного забезпечення йому необхідних житлово-побутових умов утримання, тому суд приходить до переконливого висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.23, 1173, 1174 Цивільного кодексу України; ст.ст.3, 4, 12, 13, 76-83, 130, 131, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор», треті особи: Міністерство Юстиції України, Головне управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» (КОД ЄДРПОУ - 08565032), що розташований в м.Чернівці вул.Соборна, 6, на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_4 ), який перебуває в ДУ «Петрівська виправна колонія 49», що розташована в с.Новий стародуб, вул.Польова,1, у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 10000 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення буде виготовлено та складено 12.09.2025 року.

Суддя Одовічен Я.В.