Справа № 369/359/24
Провадження № 2-др/369/110/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Фінагеєвій І.О.,

за участю секретаря Іларіонова І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 369/359/24 за позовом ОСОБА_1 до Квітневої сільської ради Житомирського району Житомирської області, Відділу освіти Квітневої сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання незаконним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у червні 2025 року звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Свої вимоги мотивує тим, що в провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебувала цивільна справа за № 369/359/24 за позовом ОСОБА_1 до Квітневої сільської ради Житомирського району Житомирської області, Відділу освіти Квітневої сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання незаконним та скасування наказу.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 травня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Квітневої сільської ради Житомирського району Житомирської області, Відділу освіти Квітневої сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди було задоволено.

Водночас, як зазначає позивач, судом при ухваленні рішення не було вирішено питання про відшкодування судових витрат, які остання понесла при розгляді справи та які складаються зі сплачених юридичних послуг у розмірі 30 000,00 грн.

Ні підставі викладеного, позивач просила суд винести додаткове рішення про стягнення з Відділу освіти Квітневої сільської ради Житомирського району Житомирської області судових витрат у розмірі 30 000,00 грн.

Сторони у справі, повідомлені належним чином про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 травня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Квітневої сільської ради Житомирського району Житомирської області, Відділу освіти Квітневої сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди було задоволено.

Позивач ОСОБА_1 звернулася із заявою про ухвалення додаткового рішення та просила стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі 30 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано наступні докази: - договір № 2 про надання юридичних послуг від 23 березня 2025 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Амадео Право» та ОСОБА_1 ; - квитанція до прибуткового касового ордера № 3 від 23 березня 2025 року на суму 25 000,00 грн.; - акт приймання-передачі від 01 квітня 2025 року за договором № 2 від 23 березня 2025 року; - акт приймання-передачі від 14 квітня 2025 року за договором № 2 від 23 березня 2025 року; - акт приймання-передачі від 21 травня 2025 року за договором № 2 від 23 березня 2025 року; - акт приймання-передачі від 28 травня 2025 року за договором № 2 від 23 березня 2025 року; договір № про надання юридичних послуг від 02 червня 2025 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Амадео Право» та ОСОБА_1 ; - акт приймання-передачі від 02 червня 2025 року за договором № від 02 червня 2025 року; - квитанція до прибуткового касового ордера № 4 від 02 червня 2025 року на суму 5 000,00 грн..

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів ч. 4 ст. 137, ч. 7 ст. 139 та ч. 3 ст. 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування (ч. 5 ст. 135 ЦПК України).

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у ст. 61 цього Кодексу.

Матеріалами поданої заяви підтверджується, що представництво інтересів позивача та здійснювало Товариство з обмеженою відповідальністю «Амадео Право».

Проте поняття «надання професійної правничої допомоги» не тотожне поняттю «представництво особи в суді». Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, натомість представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом (абз. 2 п.п. 2.2.1 п.п. 2.2 п. 2 мотивувальної частини висновку Конституційного Суду України (Велика палата) у справі за конституційним зверненням Верховної Ради України про надання висновку щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) (реєстр. № 1013) вимогам статей 157 і 158 Конституції України від 31 жовтня 2019 року № 4-в/2019).

Таким чином, витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку ч. 4 ст. 137, ч. 7 ст. 139 та ч. 3 ст. 141 ЦПК України.

Аналогічні висновки містіться у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 496/3134/19 від 13 липня 2022 року.

З урахуванням викладеного, оскільки у цій справі, юридичну допомогу та послуги щодо представництва надавало Товариство з обмеженою відповідальністю, а не адвокат, у задоволенні заяви позивача щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 30 000,00 грн., слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 135, 137, 139, 141, 247, 259-261, 270, 353-355 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 369/359/24 за позовом ОСОБА_1 до Квітневої сільської ради Житомирського району Житомирської області, Відділу освіти Квітневої сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання незаконним та скасування наказу, - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Інна ФІНАГЕЄВА