КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9634/2025 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Рог Анастасією Сергіївною на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 лютого 2025 року про передачу справи на розгляд іншого суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебувала цивільна справа №369/10222/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2024 року задоволено заяву представниці відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Манжос А.В. про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2023 року; заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2023 року скасовано, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.

29 жовтня 2024 року на адресу суду від представниці відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Манжос А.В. надійшла заява про передачу справи для розгляду за підсудністю на підставі ч. 10 ст. 28 ЦПК України до Комінтернівського районного суду Одеської області.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 лютого 2025 року справу передано до Комінтернівського районного суду Одеської області (адреса: 67500, Одеська область, Одеський район, смт. Доброслав, вул. Захисників Маріуполя, 51) за загальним правилом підсудності.

Не погоджуючись із такою ухвалою, позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Рог А.С., подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 лютого 2025 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував, що відповідачка не має зареєстрованого місця проживання в Україні, при цьому, останнім відомим місцем її проживання є: АДРЕСА_1 . Тому справа підсудна Києво-Святошинському районному суду Київської області за загальним правилом підсудності.

Своїм правом на подачу відзиву відповідачка ОСОБА_2 не скористалась.

За правилами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про передачу справи на розгляд іншого суду (п.9 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Позов подано за правилом загальної підсудності (ст. 27 ЦПК України) - за місцем проживання позивачки.

Постановляючи ухвалу про передачу справи до іншого суду, суд першої інстанції посилався на ч. 10 ст. 28 ЦПК України, відповідно до якої позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Згідно зі ст. 31 ч. 1 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність передачі справи на розгляд до Комінтернівського районного суду Одеської областіза місцезнаходженням майна відповідача.

Колегія суддів не може погодитися з цим висновком з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Згідно з ч. 10 ст. 28 ЦПК України, позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що відповідачка ОСОБА_2 є громадянкою російської федерації та зареєстрованого місця проживання чи перебування в Україні не має.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 вказав, що останнім відомим йому місцем проживання відповідачки ОСОБА_2 є: АДРЕСА_1 . До позовної заяви долучено копію укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 договору оренди квартири від 17 січня 2022 за вказаною адресою (а.с. 9-11).

Обґрунтовуючи клопотання про передачу справи на розгляд іншого суду, відповідачка зазначала, що ОСОБА_2 на праві власності з 28 березня 2016 року належали квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

На підтвердження цієї обставини суду надано копії свідоцтв, виданих приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Валігурським М.М. 05 липня 2024 року за реєстраційними номерами 846 та 847.

Разом з цим, вказані свідоцтва посвідчують право власності позивача ОСОБА_1 на квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

Тому суд не може враховувати ці документи як докази наявності у відповідачки майна за вказаною адресою.

Отже, належних доказів, що доводять наявність підстав для передачі справи на розгляд Комінтернівського районного суду Одеської області суду не надано.

За таких обставин, справа має розглядатися місцевим судом за останнім відомим місцем проживання відповідачки.

Суд першої інстанції вказаного не врахував та дійшов помилкового висновку про необхідність передачі справи на розгляд іншого суду.

Згідно з вимогами ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням викладеного, ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 369, 374, 379 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Рог Анастасією Сергіївною, задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 лютого 2025 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: В.А. Нежура

Судді: С.М. Верланов

Т.О. Невідома