Справа № 727/8799/25
Провадження № 2/727/2223/25
18 вересня 2025 року м. Чернівці
Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді Терещенко О.Є.
при секретарі Аниськовій К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товари-ства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов догово-ру про споживчий кредит.
08.04.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений договір відступлення прав вимоги №66-МЛ.
Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги і за до-говором №2226271 від 09.11.2020 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відпові-дачем.
Позивачем проведено роботу щодо ситуації з погашення наявної заборгованості відповідача та виконання кредитних зобов`язань.
На підтвердження виконання Товариством зобов`язань щодо перерахування кош-тів за кредитним договором позивач надав Платіжне доручення про успішне перераху-вання коштів за кредитним договором №2226271 від 09.11.2020 року.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав клопотання, згідно якого просив розглянути справу без його участі. Не заперечував проти винесення заоч-ного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.
Згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомо-гою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
У статті 190 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу, одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасни-кам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів та з додержанням вимог частини 5 статті 128 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове за-сідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.
Частиною 6 ст.128 ЦПК України передбачено, що судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з пові-домленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за ад-ресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку (п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України).
Відповідачу було надіслано ухвалу суду від 23.07.2025 року та позовну заяву з до-датками. Однак, відповідач відзиву на позовну заяву до суду не надала.
Згідно відмітки в рекомендованому повідомленні про вручення поштового від-правлення, відповідач ОСОБА_2 не отримав копію ухвали від 23.07.2025 року та позовної заяви з додатками.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не по-дав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст.280 ЦПК Укра-їни розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясував-ши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно дослідив-ши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на за-садах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухва-лене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуаль-ного права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверд-жених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на за-садах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в ме-жах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Згідно із довідкою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію, відповідач ОСОБА_2 , з яким було укладено договір про споживчий кредит №2226271 від 09.11.2020, був ідентифікований Товариством.
Згідно платіжного доручення №32662378 від 09.11.2020 ТОВ «Мілоан» здійснило платіж у сумі 10 000,00 грн. на рахунок ОСОБА_2 , із призна-ченням платежу: Кошти згідно договору №2226271.
Анкета-заява на кредит №2226271 від 09.11.2020 року містить відомості щодо по-годження отримання кредиту ОСОБА_2 у ТОВ «Мілоан».
08.04.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капі-тал» було укладено договір відступлення прав вимоги №66-МЛ, у відповідності до яко-го кредитор передає (відступає) Новому Кредиторові за плату, а новий Кредитор прий-має належні Кредиторові права грошової вимоги (Права вимоги) до Боржників за Кре-дитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (Портфель Заборгованості).
Внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, Новий Кредитор заміняє Кредитора у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказаних у реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог Кредитора за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами (п.1.2 Договору).
Відповідно до витягу з Реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №66-МЛ від 08.04.2021 року, кредитор відступає Новому кредитору право вимоги за-боргованостей до боржників кредитора, зокрема, щодо ОСОБА_2 -вича, номер кредитного договору №2226271.
Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором фак-торингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбут-ньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором фак-торингу.
У відповідності до ч. 1, 3 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідом-лення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні ви-значена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належ-ним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, односто-роння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (пози-кодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позико-давцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або ін-ших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподат-ковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвід-чує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути по-зикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими оз-наками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були пере-дані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, від-повідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його вико-нання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за-коном. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо дого-вором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової став-ки Національного банку України.
Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або ви-конання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч.1 ст.631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч.4 ст.631 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідаль-ності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За правилами ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Згідно зі ст.1047 ЦК України у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається в письмовій формі.
Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
Щодо вимог позивача про стягнення на його користь з відповідача витрат на про-фесійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн., суд зазначає наступне.
Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допо-могу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (на-даних послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надан-ня правничої допомоги.
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судо-вих витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення впли-нути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.
Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та до-ведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у ра-зі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі.
Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути на-дані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гоно-рару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встанов-леному законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне дору-чення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
На виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України позивачем до позову додано: Дого-вір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01 липня 2025 року, укладе-ний між ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет»; актом №479 наданих послуг (правової (правничої) допомоги); детальним описом наданих послуг до Акту №479 від За договором про надання правової (прав-ничої) допомоги №0107 від 01 липня 2025 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання по-слуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репу-тацію сторони або публічним інтересом до справи.
При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розум-ним та враховувати витрачений адвокатом час.
Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений сто-роною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Ук-раїні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підста-ві статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рі-шеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що від-шкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 546, 549, 550, 610, 611, 624, 625, 629, 1046, 1048-1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, -
ухвалив:
Ухвалити заочне рішення.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредит-ним договором- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНО КПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»(код ЄДРПОУ: 35234236, НОМЕР_2 , банк отримувача АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК») заборгованість за кредитним договором №2226271 від 09.11.2020 року у розмірі 28 807,91 (двадцять вісім тисяч ві-сімсот сім) гривень (дев`яносто одна) копійка.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеже-ною відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грив-ні.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеже-ною відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»витрати на правову до-помогу у розмірі 2 000,00 (дві тисячі) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя: Терещенко О.Є.