Справа 688/4340/25
№ 2/688/1800/25
Ухвала

17 вересня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі судді Березюк Н.П., розглянувши заяву про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», за участю третіх осіб ПрАТ «Шепетівкагаз», ОСОБА_2 , про визнання фактичним споживачем природного газу,

встановив:

У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом до Акціонерного товариства «НАК «Нафтогаз України», за участю третіх осіб ПрАТ «Шепетівкагаз», ОСОБА_2 , про визнання фактичним споживачем природного газу

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 вересня 2025 року справу передано для розгляду судді Березюк Н.П.

Суддя Березюк Н.П. заявила про самовідвід у справі з тих підстав, що вона розглядала справу про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. Вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1020 гривень. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду від 27 листопада 2020 року вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 залишено без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 27 січня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 лютого 2020 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 27 листопада2020 року щодо нього.

17 січня 2022 року, відповідно до ч.3 ст.26 КВК України, надійшло подання Шепетівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області про розстрочку виплати несплаченої ОСОБА_1 суми штрафу в розмірі 1020 гривень, згідно вироку Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 лютого 2020 року, яке, шляхом автоматизованого розподілу, передане на розгляд судді Березюк Н.П.

18 січня 2022 року суддя Березюк Н.П. постановила ухвалу, якою подання Шепетівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області призначила до судового розгляду на 26 січня 2022 року.

28 січня 2022 року суддя Стаднічук Н.Л. задовольнила заяву ОСОБА_1 про відвід судді Березюк Н.П.

Не погоджуючись із вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Железньов М.М., після оскарження вироку у апеляційному та касаційному порядку, подав скаргу на суддю до Вищої ради правосуддя.

Указана заява про самовідвід підлягає задоволенню, щоб запобігти сумнівам у безсторонності судді.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36, 37 ЦПК України. Пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною першою статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо головним є публічний інтерес.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішує спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Європейський суд з прав людини в питаннях неупередженості суддів щодо здійснення правосуддя у тій чи іншій справі розрізняє два підходи: суб`єктивний спроба встановити переконання або особистий інтерес певного судді у справі, об`єктивний передбачає встановлення того, чи суддя надав достатні гарантії, які виключили б будь-які правомірні сумніви з цього приводу.

Згідно з усталеною практикою Суду застосування одного із цих критеріїв (підходів) або обох залежить від конкретних обставин, пов`язаних зі спірною поведінкою судді.

У рішенні у справі «Бочан проти України» від 3 травня 2007 року Суд нагадує, що безсторонність, у значенні, наведеному в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі тобто жоден із членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію тобто чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви із цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У зв`язку із цим навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його упередженості» є оціночним тлумаченням, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує.

Для того, щоб вирішити, чи є у конкретній справі правомірні підстави сумніватись у неупередженості судді, необхідно взяти до уваги й думку скаржника, яка при цьому не повинна мати вирішального значення.

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні у справі «Мироненко та Мартиненко проти України». У пунктах 66, 69, 70 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за допомогою об`єктивного та суб`єктивного критеріїв. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, які розглядаються, такі природу і ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в безсторонності судді.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

У рішенні від 09 листопада 2006 року в справі "Білуха проти України" ЄСПЛ з посиланням на його усталену практику підкреслив, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед іншого, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (параграф 49). Стосовно об`єктивного критерію Суд зазначив, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (параграф 52).

Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Ураховуючи викладене, з метою уникнення сумнівів у неупередженості чи об`єктивності судді, заяву судді Березюк Н.П. про самовідвід слід задовольнити та передати справу для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення заяви про самовідвід судді Березюк Н.П.

Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Березюк Неоніли Петрівни про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Березюк Неонілу Петрівну за її заявою від участі у розгляді справи № 688/4340/25 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», за участю третіх осіб ПрАТ «Шепетівкагаз», ОСОБА_2 , про визнання фактичним споживачем природного газу.

Справу передати для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Неоніла БЕРЕЗЮК