Справа № 279/3880/25
Провадження № 2-о/279/134/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2025 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Бобровою В.С., за участі заявника ОСОБА_1 , представника адвоката Майстренка М.С., дистанційно представника заінтересованої особи Міністерства оборони України, розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України про встановлення юридичного факту,

В С Т А Н О В И В:

Заявник, в інтересах якої діє представник адвокат Майстренко М.С. звернулась до суду з заявою про встановлення юридичного факту, проживання однією сім`єю як мати і син із загиблим військовослужбовцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання обов`язків військової служби в зоні бойових дій. Зазначивши, що вона протягом тривалого часу, а саме з березня 2017 року спільно проживала із загиблим ОСОБА_3 , як з рідним сином. Вела з ним спільний побут, господарство, здійснювала повне матеріальне, побутове та моральне піклування про нього, допомагала у повсякденних справах. Після загибелі організовувала та здійснила поховання. Вказала, що біологічна мати загиблого ОСОБА_4 , участі в його житті не брала, контактів з сином не підтримувала, батько ОСОБА_3 помер раніше. Встановлення даного факту їй необхідно для реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 підтримали зміст заявлених вимог.

Представник заінтересованої особи: Міністерство оборони України Балтак Д.О.с в судовому засіданні заперечив проти заявлених вимог.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, клопотань, заяв, письмових пояснень з приводу заявлених вимог не надали.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов таких висновків.

У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Як вбачається з даних довідки виданої Виконавчим комітетом Коростенської міської ради, Грозинським старостинським округом № 357/17-13 від 28.10.2024 року, вбачається, що гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , захоронений 24.10.2024 року на кладовищі с.Щатрище Коростенського району Житомирської області. Похованням ОСОБА_3 займалася гр. ОСОБА_1 .

З даних довідки про причини смерті (до форми №106/о № 4669м/2070с) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , причина смерті: Вибухова травма внаслідок військових дій.

З пояснень свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вбачається, що дійсно з березня 2017 року по 07.06.2023 року ОСОБА_3 фактично проживав з ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . Стверджує, що заявник фактично піклувалась про ОСОБА_10 , забезпечувала його побут, допомагала у повсякденних справах. Біологічна мати ОСОБА_4 не брала участі у житі та вихованні, не проживала разом і не піклувалась.

За приписами частини 2 статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Як вбачається із ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність заявником тверджень щодо проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сім`єю, як мати та син.

Також, надані позивачем фотокартки не можуть свідчити про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю як мати та син.

В матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази того, що померлий ОСОБА_3 проживав разом з заявницею за місцем її реєстрації, там же отримував поштову кореспонденцію (газети, листи, тощо), отримував медичне обслуговування в медичних закладах. При цьому в судовому засіданні свідки дають ідентичні покази.

Звертаючись з даним позовом заявником не надано належних та достовірних доказів про те, що протягом п`яти років (або будь-який період) вона з померлим вела спільне господарство, що у них був спільний бюджет, що вони разом здійснювали покупки, утримували житло, сплачували вартість отриманих комунальних послуг тощо.

Також ОСОБА_3 в 2017 році мав вік 16 років, заявником не надано доказів, що рідна мати ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав стосовно свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , а заявниця була його усиновлювачкою. Заявником не надано жодних доказів, що ОСОБА_3 , перебував на її утриманні та вихованні.

Крім того, звертаючись до суду із вказаною заявою ОСОБА_1 зазначила про те, що встановлення даного факту їй необхідно для отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця ОСОБА_3 .

Відповідно до п.1.3 Порядку Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану затвердженого Наказом Міністерства оборони України №45 від 25.01.2023 року, сім`ям загиблих військовослужбовців відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується ОГД, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Відповідно до ч.1,4 ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Оскільки Законодавець визначив перелік осіб, які відносяться до членів сімей загиблих (померлих) осіб та які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, а відтак факт проживання позивача із загиблим ОСОБА_3 як матері і сина, не породжує для неї юридичних наслідків.

Отже, суд дійшов висновку, що заявником суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту проживання її та ОСОБА_3 , що загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю, як мати та син, тому в заяві ОСОБА_1 про встановлення факту проживання з ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю як мати і син з березня 2017 року до дня його смерті, слід відмовити.

Керуючись ст. 315, 316, 318, 319 ЦПК України,1216,1217,1218,1220,1221, 1258, 1259, 1264, 1268, 1269 ЦК України,

У Х В А Л И В:

В задовленні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України про встановлення юридичного факту- відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Заявник ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце знаходження: АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ - НОМЕР_2

Заінтересована особа -Міністерство оборони України, місце знаходження: м. Київ, пр. Повітрофлотський,6, ЄДРПОУ - 00034022

Суддя Леся НЕДАШКІВСЬКА

копія згідно з оригіналом