УХВАЛА

11 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 750/6682/23

провадження № 61-11234ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі Синельникова Є. В. (судді-доповідача), Осіяна О. М., Шиповича В. В. від участі у розгляді його касаційної скарги на ухвалу Чернігівського апеляційного суду

від 10 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «АТП-2528» Чернігівської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди та за зустрічним позовом Комунального підприємства «АТП-2528» Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2025 року ОСОБА_1 за допомогою підсистеми «Електронний суд» подав до Верховного Суду заяву, зі змісту якої встановлено, що вона є касаційною скаргою на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 01 вересня 2025 року визначено такий склад колегії суддів: Синельников Є. В. (суддя-доповідач), Осіян О. М., Шипович В. В.

04 вересня 2025 року ОСОБА_1 за допомогою підсистеми «Електронний суд» подав заяву про відвід судді Осіяна О. М. від участі у розгляді його касаційної скарги на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року, яку мотивував тим, що суддя брав участь у розгляді його касаційних скарг у цій справі, за результатами яких ухвалами Верховного Суду від 20 травня 2025 року, 06 червня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження. З вказаним судовими рішеннями заявник не згоден, тому заявив відвід судді Осіяну О. М.

Ухвалою Верховного Суду від 04 вересня 2025 року заявлений ОСОБА_1 відвід судді Осіяну О. М. визнано необґрунтованим та передано для вирішення зазначеного питання іншому судді.

Ухвалою Верховного Суду від 05 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні

заяви ОСОБА_1 про відвід судді Осіяна О. М.

11 вересня 2025 року ОСОБА_1 за допомогою підсистеми «Електронний суд» подав заяву про відвід колегії суддів у складі Синельникова Є. В. (судді-доповідача), Осіяна О. М., Шиповича В. В. від участі у розгляді його касаційної скарги на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року.

На думку заявника, судді, вирішуючи питання про відвід судді Осіяна О. М., недостатньо вмотивували та обґрунтували ухвалу від 04 вересня 2025 року, тому він має сумніви в об`єктивності і компетентності суддів та їх спроможності ухвалювати законні судові рішення у цій справі.

Заявлений ОСОБА_1 відвід є необґрунтованим з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

У статті 37 ЦПК України визначено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або небезсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, § 49-52, від 9 листопада 2006 року).

Верховний Суд, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу суддів, дійшов висновку про відсутність підстав стверджувати, що судді Синельников Є. В., Осіян О. М. та Шипович В. В. виявили або можуть виявити особисту упередженість до заявника. Презумпція особистої неупередженості суддів діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного, а доказів протилежного заявником не надано.

Варто звернути увагу заявника, що для відведення судді на підставі пункту 5

частини першої статті 36 ЦПК України необхідно обґрунтувати наявність обставин, які викликають у нього сумніви в об`єктивності судді.

Зміст заяви ОСОБА_1 не свідчить про наявність підстав, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, для відводу колегії суддів Синельникова Є. В., Осіяна О. М., Шиповича В. В. Незгода заявника з мотивами ухвали Верховного Суду від 04 вересня 2025 року не є підставою для відводу судді відповідно до статті 36 ЦПК України.

Ухвалення судом у складі колегії суддів судових рішень є реалізацією процесуальних повноважень, передбачених нормами ЦПК України.

Ухвалюючи рішення, суддя керуються виключно положеннями закону та своїм внутрішнім переконанням, висновки сформовані «штучним інтелектом» не мають жодного доказового значення для встановлення наявності чи відсутності у заявника сумнівів в об`єктивності судді.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Заявлений ОСОБА_1 відвід колегії суддів у складі Синельникова Є. В. (судді-доповідача), Осіяна О. М., Шиповича В. В. є необґрунтованим,тому питання про відвід судді відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України

Керуючись статтями 33, 36, 40, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заявлений ОСОБА_1 відвід колегії суддів у складі суддів Синельникова Є. В. (судді-доповідача), Осіяна О. М., Шиповича В. В. від участі у розгляді його касаційної скарги на ухвалу Чернігівського апеляційного суду

від 10 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «АТП-2528» Чернігівської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди та за зустрічним позовом Комунального підприємства «АТП-2528» Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - визнати необґрунтованим.

Заяву про відвід передати для вирішення судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович