Провадження номер 2/741/142/25
Єдиний унікальний номер 741/2120/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Ляшка Р.С.,

за участю секретаря судового засідання - Гордіної Н.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Яременка М.М.,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Носівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Носівської міської ради, ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просить позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її утримання аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася у м. Носівка. Її батьки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 перебували на той час у цивільному шлюбі. У 2012 році ОСОБА_3 пішла з їхньої родини, залишивши дочку на батька ОСОБА_2 і бабусю ОСОБА_4 . Позивач чекала на повернення мами, але вона пішла з її життя назавжди. ОСОБА_3 з 2012 року жодного разу не поцікавилась життям дитини, не відвідувала ні вдома, ні в дитячому садочку, ні в школі, ні в лікарні.

Відповідач ніколи не піклувалась і не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, не проявляє зацікавленості у її подальшій долі. Вона взагалі не спілкується з ОСОБА_1 , не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не сприяє наданню доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».

Дитина жодного разу не отримала від ОСОБА_3 привітання, не кажучи вже про подарунок, на день народження. Відповідач ніколи не надавала і не надає ніякої матеріальної допомоги. Дочка завжди була і залишається на повному утриманні батька ОСОБА_2 . Її вихованням, здоров`ям, освітою і взагалі життям опікувались батько (який і продовжує це робити) і бабуся ОСОБА_4 , яка померла.

ОСОБА_3 фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків.

Позивач звернулася до органу опіки та піклування Носівської міської ради Чернігівської області із проханням позбавити ОСОБА_3 батьківських прав. Після проведеної ретельної перевірки зазначених нею фактів і обстеження умов проживання їхньої родини виконкомом Носівської міської ради затверджено висновок органу опіки та піклування Носівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її неповнолітньої дочки ОСОБА_1 .

Крім того, ОСОБА_3 у присутності головного спеціаліста служби у справах дітей Носівської міської ради написала заяву, в якій просить розглянути питання щодо позбавлення її батьківських прав відносно дочки ОСОБА_1 без її участі.

Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум.

1 вересня 2024 року ОСОБА_1 стала студенткою Ніжинського професійного аграрного ліцею Чернігівської області, рівень фінансових витрат на її утримання збільшився. Відповідач інших неповнолітніх дітей або утриманців не має, вона є працездатною, стан її здоров`я дозволяє працювати, а тому вона може сплачувати аліменти.

Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 11 листопада 2024 року відкрито провадження в справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 17 грудня 2024 року.

Протокольною ухвалою суду від 17 грудня 2024 року відкладено підготовче судове засідання до 26 лютого 2025 року у зв`язку з неявкою у судове засідання відповідача.

26 лютого 2025 року справа не розглядалася у зв`язку з перебуванням головуючого судді Ляшка Р.С. у відпустці. Підготовче судове засідання відкладено до 26 березня 2025 року.

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 26 березня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав наведених у позові.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог чинного законодавства, відзиву на позов, жодних заяв/клопотань не подала.

У судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

У судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача органу опіки та піклування Носівської міської ради Романець О.М. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. У судове засідання 17 вересня 2025 року остання не з`явилася, на електронну пошту суду надіслала заяву у якій просить розглянути справу без участі представника третьої особи,органу опіки та піклування Носівської міської ради.

Суд не ухвалює заочне рішення у справі, оскільки відсутня згода сторони позивача на ухвалення заочного рішення.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, третьої особи, представника третьої особи, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 07 листопада 2017, актовий запис № 37 (а.с. 8).

З Витягу № 3435 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 19 серпня 2024 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с. 13).

Відповідно до копії акта обстеження умов проживання від 18 липня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , проживають ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Санітарно-гігієнічні умови потребують покращення. ОСОБА_1 має окрему кімнату, ліжко, куточок для виконання уроків, одягом, взуттям продуктами харчування забезпечена.

Згідно з копією довідки ДНЗ «НПАЛЧО» ІІ рівня атестації від 05 вересня 2024 року № 288 ОСОБА_6 навчається за професією «Монтажник гіпсокартонних конструкцій, штукатур, лицювальник-плиточник» з 02.09.2024 по 25.06.2027 за денною формаю навчання, регіонального замовлення (а.с. 21).

У судовому засіданні встановлено, що за час здобування дошкільної освіти у Носівському ДНЗ № 1 «Барвінок» комбінованого типу Носівської міської ради Чернігівської області та за час навчання у Носівському ліцеї № 5 Носівської міської ради Чернігівської області ОСОБА_1 батько приділяв належну увагу вихованню доньки, мати участі у вихованні дитини не приймала.

ОСОБА_3 притягалася до адміністративної відповідальності за ч.1,2 ст. 184 КУпАП (не виконання батьківських обов`язків), що підтверджується копіями постанов Носівського районного суду Чернігівської області від 09 квітня, 17 червня 2024 року (а.с.14-16).

Згідно копії Висновку органу опіки та піклування Носівської міської ради Чернігівської області, який затверджений рішенням виконавчого комітету Носівської міської ради Чернігівської області від 08 серпня 2024 року № 1334, вбачається, що органом опіки та піклування Носівської міської ради Чернігівської області установлено про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно її доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку з ухиленням від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дитини (а.с. 17, 18).

Рішенням виконавчого комітету Носівської міської ради Чернігівської області № 1334 від 08 серпня 2024 року про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав вирішено: затвердити висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно її доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 19).

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, а тому, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини,виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

У п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обовязків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, обєктивного зясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 25 вересня 2024 року у справі № 206/1513/23, від 02 жовтня 2024 року у справі № 2-5679/11, від 19 лютого 2025 року у справі № 182/3090/22.

Оцінюючи у сукупності докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки матеріали справи не містять жодного ґрунтовного доказу належного виконання матірю свої батьківських обовязків відносно дочки.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Оскільки, відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дитини, не турбується про стан її здоровя, забезпечення, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Щодо вимог про стягнення аліментів, суд приходить до наступного.

За правилами ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, відомості про розмір та джерела доходів відповідача відсутній, а тому з урахуванням усіх обставин справи, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 08 жовтня 2024 року.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги інтереси дитини, та те, що обґрунтування позову належними доказами відповідачем не спростовані, а тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави.

Керуючись ст. ст. 150, 155, 164, 165, 166, 180-182, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 273, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Носівської міської ради, ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно починаючи з 08 жовтня 2024 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ,паспорт (ID-картка) № НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

третя особа: орган опіки та піклування Носівської міської ради, , місцезнаходження: вул. Центральна, 20, м. Носівка, Ніжинський район, Чернігівська область.

Повний текст рішення складено 17 вересня 2025 року.

Суддя Р.С. Ляшко