ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/588/25 Номер провадження 22-ц/814/3678/25Головуючий у 1-й інстанції Свістєльнік Ю. М. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Обідіної О.І., Бутенко С.Б., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Підодвірного Тараса Івановича на ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 06 травня 2025 року та на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 25 червня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2025 року представник позивача звернулася до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №010/43939/82/625042 від 09.08.2019 року, підписанням якого Позичальник підтвердив, що ознайомлений з чинною редакцією Правил та Тарифів Банку на ведення та обслуговування карткових рахунків фізичних осіб.

Зазначили, що 24.07.2024 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-72, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Райффайзен Банк» прав вимоги до боржників, вказані у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників №2 від 26.07.2024 до договору відступлення права вимоги №114/2-72 від 24.07.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 115913,13 грн., з яких: 115913,13 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу.

Посилалась на те, що згідно з умовами заяви договору клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит у строки, передбачені кредитним договором. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 26.07.2024 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №010/43939/82/625042 від 09.08.2019 року у розмірі 115913,13 грн., з яких: 115913,13 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 25 червня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», який подано представником позивача Дараган Юлії Олександрівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №010/43939/82/625042 від 09.08.2019 року у розмірі 115913 грн. 13 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму сплаченого судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп.

З вказаним рішенням суду не погодився представник ОСОБА_1 адвокат Підодвірний Т.І. та подав апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 06.05.2025 року, виключивши із числа доказів по справі, отриману, на виконання ухвали суду про витребування доказів, від АТ «Райффайзен Банк» виписку по рахунку та скасувати рішення Глобинського районного суду Полтавської області, від 25.06.2025 року, ухваливши нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ ФК «ЄАПБ» про стягнення заборгованості.

Зокрема вказує, 06.05.2025 року, районний суд, виніс ухвалу про витребування доказів у АТ «Райффайзен Банк». Зазначає, що позивач не звертався із відповідним клопотанням до районного суду. Тобто, районний суд, із власної ініціативи, розпочав збирати докази в інтересах позивача, що, вочевидь, не відповідає принципу рівності сторін та задачам цивільного судочинства. Крім того, зазначає, що допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Акцентує увагу суду, що разом із позовною заявою не подано жодного доказу перерахування коштів відповідачеві, крім того зазначає, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надано до суду належних і допустимих доказів укладення кредитного договору з Відповідачем на тих умовах на які посилається Позивач та отримання Відповідачем кредитних коштів.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Зіморой Д.М., який діє в інтересах ТзОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» прохає апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент розгляду справи сторони та інші особи, які брали участь в розгляді справи будучи належним чином та завчасно повідомленими про час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 09 серпня 2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/43939/82/625042. ( а.с.4)

Згідно п.1.4 даної заяви вбачається, що розмір поточного ліміту на дату підписання заяви становить 0 гривень та може бути змінений в порядку та на умовах, передбачених п.2.1 заяви; розмір поточного ліміту на дату початку кредитування 10000 грн..

Відповідно до п.1.5 даної заяви строк кредиту становить 48 місяців, що починається з дати встановлення ( зміни) поточного ліміту.

Відповідно до додатку 1 до заяви №010/43939/82/625042 від 09.08.2019 року встановлено, що загальна вартість кредиту становить 28315 грн..

Із паспорта споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» вбачається, що сума/ліміт кредиту від 1000 до 100000 грн., строк кредитування 48 міс.. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк кредитування ( у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) грн. ( розрахунок здійснюється якщо припустити, що сума використаного кредитного ліміту становить 100000 грн.: орієнтовна загальна вартість 283015 грн., реальна річна процентна ставка 45,06%. ( а.с.5).

24.07.2024 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-72, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Райффайзен Банк» прав вимоги до боржників, вказані у реєстрах боржників. (а.с.10-12).

Відповідно до реєстру боржників №2 від 26.07.2024 до договору відступлення права вимоги №114/2-72 від 24.07.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №010/43939/82/625042 у сумі 115913,13 грн.. Із вказаного реєстру вбачається, що сума договору становить 86769 грн., сума заборгованості за основною сумою боргу по кредиту становить 115913,13 грн., загальна сума заборгованості становить 115913,13 грн.. ( а.с.93).

27 травня 2025 року до суду надійшли витребувані докази з яких вбачається, що банківська картка № НОМЕР_1 було емітовано банком на ім`я ОСОБА_1 ( а.с.162).

Із виписки по рахунку № НОМЕР_2 , ім`я клієнта ОСОБА_2 , дата відображення операції: 09.08.2019-26.07.2024 вбачається, що першою датою, яка відображається у даному рахунку є 25.09.2019. 26.07.2024 була здійснена корекція рахунку по кредиту у розмірі 115913,13 грн..( а.с.67-86).

Задовольняючи позов в повному обсязі суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких доказів, які б спростовували наведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду не надано, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ЄАПБ» за кредитним договором №010/43939/82/625042 від 09.08.2019 року у розмірі 115913,13 грн..

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з вимогами частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частини 1статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

За змістом частини 1статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частини 1статті 1054 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (пп. 1-1 п. 1 ч. 1ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування»).

У постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року в справі № 6-223цс16 зроблено висновок, що «визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів».

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом першої інстанції було вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 09 серпня 2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/43939/82/625042. ( а.с.4)

Згідно п.1.4 даної заяви вбачається, що розмір поточного ліміту на дату підписання заяви становить 0 гривень та може бути змінений в порядку та на умовах, передбачених п.2.1 заяви; розмір поточного ліміту на дату початку кредитування 10000 грн.. Відповідно до п.1.5 даної заяви строк кредиту становить 48 місяців, що починається з дати встановлення ( зміни) поточного ліміту.

Відповідно до додатку 1 до заяви №010/43939/82/625042 від 09.08.2019 року встановлено, що загальна вартість кредиту становить 28315 грн..

Із паспорта споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» вбачається, що сума/ліміт кредиту від 1000 до 100000 грн., строк кредитування 48 міс.. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк кредитування ( у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) грн. ( розрахунок здійснюється якщо припустити, що сума використаного кредитного ліміту становить 100000 грн.: орієнтовна загальна вартість 283015 грн., реальна річна процентна ставка 45,06%. ( а.с.5).

За змістом пункту 1 частини 1статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до частини 1статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із матеріалів справи вбачається, що 24.07.2024 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-72, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Райффайзен Банк» прав вимоги до боржників, вказані у реєстрах боржників. (а.с.10-12).

Відповідно до реєстру боржників №2 від 26.07.2024 до договору відступлення права вимоги №114/2-72 від 24.07.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №010/43939/82/625042 у сумі 115913,13 грн..

Із вказаного реєстру вбачається, що сума договору становить 86769 грн., сума заборгованості за основною сумою боргу по кредиту становить 115913,13 грн., загальна сума заборгованості становить 115913,13 грн.. ( а.с.93).

Як передбачено частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Частиною 1статті 1081 ЦК України визначено, що клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Враховуючи те, що позивачем доведено належними доказами непогашена заборгованість ОСОБА_1 , районний суду дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів зазначає, що доводи, які викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Щодо оскарження ухвали Глобинського районного суду Полтавської області від 06 травня 2025 року, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, оскільки у даному випадку відповідно до ч.7 ст.81 та ч.6 ст.95 ЦПК України суд першої інстанції не збирав докази, в вчинив дії щодо перевірки поданих доказів позивачем, витребувавши від банк оригінал виписки по рахунку.

Тому, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому задоволенню вони не підлягають.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Підодвірного Тараса Івановича - залишити без задоволення.

УхвалуГлобинського районного суду Полтавської області від 06 травня 2025 року та рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 25 червня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 15 вересня 2025 року.

Головуючий суддя : _____________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ____________________ С.Б. Бутенко____________________ О.І. Обідіна