Житомирський апеляційний суд
Справа №285/6734/23 Головуючий у 1-й інст. Михайловська А.В.
Категорія 39 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Павицької Т.М.,

за участю секретаря Нестерчук М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 285/6734/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 лютого 2024 року, ухвалене під головуванням судді Михайловської А.В.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 13 липня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 250349821.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

31 грудня 2020 року додатковою угодою № 26 до договору факторингу №28/1118-01сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції.

Вказує, що відповідно до реєстру боржників №154 від 5 жовтня 2021 року до договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №250349821.

20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до якого останнє набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 33 318 грн. 80 коп.

Крім цього, 2 червня 2021 року між ТОВ «Кредитна Установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /691199.

24 грудня 2021 року між «ТОВ «Кредитна Установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24122021, у відповідності до якого останнє набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 12000,00 грн.

17 червня 2021 року між «ТОВ «Кредитна Установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /437974.

12 серпня 2022 року між «ТОВ «Кредитна Установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 1208022, у відповідності до якого останнє набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 12000,00 грн.

Позивач зазначає, що ОСОБА_1 не виконував свої зобов`язання, після відступлення права грошової вимоги та не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості.

Таким чином, ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №250349821 в розмірі 33 318 грн. 80 коп., за кредитним договором №/691199 в сумі 12000 грн. 00 коп., за кредитним договором /437974 в розмірі 12 000 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 57 318 грн 80 коп. та понесені судові витрати.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд, вирішуючи спір, керувався положеннями, які підлягають регулюють правовідносини, пов`язані з розірванням договорів, а не нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Наголошує на тому, що договори кредиту, які були укладені з ОСОБА_1 , в судовому порядку не були розірвані, а тому у відповідності до вимог ст. 204 ЦПК України, діє презумпція правомірності правочину.

Вважає, що ініціювання спору щодо недійсності окремих пунктів кредитного договору відбувається не для захисту цивільних прав та інтересів, а з метою ухилення від виконання зобов`язань, що є неприпустимим.

Також зазначає, що доводи суду першої інстанції щодо ненадання кредитних коштів відповідачу спростовуються наявними в матеріалах справи копіями кредитних договорів № 250349821, № /691199, № /437974, які є дійсними в силу приписів ст. 204 ЦК України. Вказані правочини підтверджують факт наявності відповідних правовідносин, їх зміст та погоджені сторонами обставини щодо надання в позику або в кредитних коштів ОСОБА_1 .

Звертає увагу на те, що кредитні договори укладені в електронній формі та підписані відповідачем електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що у відповідності до Закону України «Про електрону комерцію» прирівнюється до договору укладеного в письмовій формі.

Позивач вказує, що висновки суду про відсутність доказів щодо переходу прав вимоги ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», відносно ОСОБА_1 є необґрунтованими. Оскільки, у відповідності до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою. За таких обставин, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначає, що право вимоги за кредитним договором №250349821 від 13 липня 2021 року перейшло до ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» - 20 жовтня 2022 року, підтвердженням чого є укладений договір факторингу, відповідно до якого первісний кредитор гарантує дійсність відступлення права вимоги. Таким чином, право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитними договорами № /691199 та № /437974 перейшло до ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів».

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13 липня 2021року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладений кредитний договір № 250349821 (а.с.9-13).

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) укладений договір факторингу№ 28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених договором(а.с.14-16).

20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передало позивачу право вимоги за кредитними договорами (а.с.17-18).

У реєстрі боржників № 2 від 06.03.2023 року до договору факторингу № 20102022 зазначено, що до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 250349821 у розмірі 33318,80 грн, з яких 15 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17 818,80 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.19).

2 червня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та відповідачем укладений кредитний договір № /691199 (а.с.25-27).

24 грудня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 24122021, у відповідності до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передало позивачу право вимоги за кредитними договорами (а.с.28-32).

У реєстрі боржників від 24 грудня 2021 року до договору факторингу № 24122021 вказано, що до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № /691199 у розмірі 12 000,00 грн, з яких 3 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9 000,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.32).

17 червня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та відповідачем укладений кредитний договір № /437974 (а.с.38-40).

12 серпня 2022 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 12082022, у відповідності до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передало позивачу право вимоги за кредитними договорами(а.с.41-43).

Розрахунки заборгованості свідчать про те, що за кредитним договором №250349821 від 13 липня 2021 року заборгованість складає 33318 грн. 80 коп., за кредитним договором № /691199 від 2 червня 2021 року становить 12 000 грн. та за кредитним договором № /437974 складає 12 000 грн. (а.с.20,33,45).

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Частиною першою ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умовами, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частиною першою та другою ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частини першої ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст.1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною третьою ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до частини першої ст.517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша ст.519 ЦК України).

Із системного аналізу можливо дійти висновку, що відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Відповідно до ст.1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06 лютого 2014 року №352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року №231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу процентів, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Так, із матеріалів справи вбачається, що кредитний договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладений 13 липня 2021 року, а договір факторингу №28/1118-01, за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги ТОВ «Таліон Плюс», укладений 28 листопада 2018 року. Отже, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником ОСОБА_1 і у первісного кредитора не виникло право вимоги за неіснуючим зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28 листопада 2018 року.

Оскільки ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги відносно ОСОБА_1 , як боржника у зобов`язанні не набуло, то таке право не могло бути передане цим Товариством на підставі договору факторингу від 20 жовтня 2022 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», яке за наведених вище обставин не має права вимагати від відповідача сплати заборгованості за договором № 250349821, укладеним 13 липня 2021 року між ним та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Враховуючи викладені обставини, зважаючи на те, що договір факторингу був укладений між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 28 листопада 2018 року, тобто до моменту виникнення у первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором, укладеним між ними 13 липня 2021 року, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» будь-якої заборгованості за кредитним договором від 13 липня 2021 року №250349821.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду про те, що матеріали справи не містять виписок з рахунків, які б надавали суду можливість перевірити здійснений позивачем розрахунок заборгованості за кредитними договорами від 2 червня 2021 року № /691199 та від 17 червня 2021 року № /437974.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" залишити без задоволення, а рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 лютого 2024 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: