Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2025 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді Мороз Т. М.,

з участю секретаря судового засідання Крейс О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кобеляки цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Друга кременчуцька державна нотаріальна контора, Пришибська сільська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

15.04.2025 до Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У поданій заяві заявник вказала, що у 2022 році помер ОСОБА_2 , з яким вона проживала однією сім`єю як чоловік та жінка з 1986 року. Вони вели спільне господарство, займалися побутовими справами, підтримували одне одного, несли спільні витрати, мали спільний бюджет. Після поховання чоловіка заявник організувала поховання та отримала відповідну допомогу. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка. Водночас нотаріус відмовив в оформленні спадкових прав, оскільки відсутні документи, що підтверджують родинні зв`язку чи інші правовідносини зі спадкодавцем. Інших спадкоємців немає. У зв`язку з викладеним, ОСОБА_1 прохала суд встановити факт її проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 16.04.2025 справу передано за підсудністю до Кобеляцького районного суду Полтавської області.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23.05.2025 по справі відкрито провадження та призначено судове засідання.

Представник заявника ОСОБА_3 надав до суду заяву про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та її представника. Заявлені вимоги підтримав та прохав задовольнити. Раніше ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомила, що з 1986 року проживала разом з ОСОБА_2 в с.Черемушки в її будинку. Проживали разом до його смерті. Вели спільне господарство, тримали свійських тварин, разом сплачували рахунки. У неї також була донька, до якої ОСОБА_4 ставився як до рідної доньки і заповів їй ділянку. Інших дітей у ОСОБА_5 не було. В шлюбі він не перебував. Вона у свою чергу перебувала у шлюбі з іншим чоловіком з 1982 року до 1985 року. Встановлення факту проживання однією сім`єю необхідно для успадкування земельної ділянки, яка належала померлому на праві власності.

Представник заінтересованої особи Пришибської сільської ради Городянко В. в судове засідання не з`явилася. Надала до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без участі представника заінтересованої особи. Не заперечувала проти задоволення заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Представник заінтересованої особи Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Гуртова О. С., будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася. Раніше надавала до суду заяву про проведення судового засідання без участі представника заінтересованої особи. Рішення прохала прийняти на розсуд суду.

Суд, заслухавши заявника та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 13).

Відповідно до рішення Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 26.01.2022 ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0086, площею 0,9300 га для ведення особистого селянського господарства в с.Черемушки Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області (а. с. 29).

Постановою державного нотаріуса Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Гуртової О. С. від 12.01.2024 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , оскільки відсутні документи, що підтверджують родинні стосунки та інші відносини зі спадкодавцем (а. с. 14).

Згідно довідки виконавчого комітету Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області №01-13.1/207 від 01.07.2024 року ОСОБА_2 проживав в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_6 (співмешканка), ОСОБА_7 (дочка співмешканки) та ОСОБА_8 (онука співмешканки) (а. с. 63).

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №161319403 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 (а. с. 23).

Судом також встановлено, що згідно копії заповіту від 03.07.2020 року ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповів земельну ділянку з кадастровим номером №:00:004:0025 розміром 5,37 га ОСОБА_7 (а. с. 25).

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомила, що заявник є її матір`ю. Вказала, що вона з дитинства постійно проживала разом з матір`ю та ОСОБА_9 разом. ОСОБА_2 ставився до неї як до доньки, сім`єю вони спільно вели господарство, обробляли землю. Її мама та ОСОБА_10 разом купувати машину, мотоцикл, жили як чоловік та дружина. Після 18 років вона вийшла заміж та переїхала від них, в неї народилася донька. За два роки до смерті ОСОБА_11 доглядала за ним, після його смерті вони разом займалися похованням.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що заявник є її бабусею. ОСОБА_2 був її дідусем. Вони проживали разом, в дитинстві вона часто була з ними на канікулах, проводила з ними свята, їздила на риболовлю. Вони з бабусею були як чоловік та дружина, вели спільне господарство, обробляли город. ОСОБА_2 ставився до неї як до онуки. Потім в ОСОБА_2 виявили онкологічне захворювання та два роки бабуся та інші родичі доглядали за ним. Також вказала, що сам ОСОБА_2 був з росії, щоб він був одружений чи мав дітей їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були її односельцями. У 1988 році вона почала працювати в колгоспі як спеціаліст ветеринарним лікарем. ОСОБА_13 також працювала на фермі, вони часто зустрічалися, інколи навіть проводили свята разом. В цей час ОСОБА_13 вже проживала з ОСОБА_2 , завжди вважала їх сімейною парою. Проживали вони постійно разом, але коли ОСОБА_4 захворів вони переїхали в місто. ОСОБА_2 також часто проводив час з ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , остання називала його дідусем.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Статтею 25 СК України передбачено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно із ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Суд зазначає, що встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.

Наведені вище правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №244/4801/13-ц, від 28 листопада 2018 року в справі №127/11013/17, від 16 січня 2019 року у справі №343/1821/16-ц, від 24 січня 2020 року в справі №490/10757/16-ц, від 09 листопада 2020 року №757/8786/15-ц.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року по справі № 524/10054/16.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76, 77 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд, дослідивши докази, заслухавши свідків, вважає, що в судовому засіданні встановлено факт проживання заявника та ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Водночас суд зазначає, що перебування жінки та чоловіка у зареєстрованому шлюбі, що є підставою для створення однієї сім`ї, виключає одночасне створення обома або одним з них на інших не заборонених законом підставах іншої сім`ї, зокрема шляхом проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Відповідно, перебування чоловіка та жінки або одного з них у зареєстрованому шлюбі виключає можливість встановлення щодо обох або одного з них факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з іншою особою.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц (провадження N 61-23286св18), від 25 квітня 2019 року у справі № 759/4596/18 (провадження N 61-3852св19).

Крім цього, відповідно до постанови Верховного суду від 30 червня 2023 року у справі № 686/19661/20 до числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Зазначене положення поширюється щодо осіб - чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі; проте не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім`єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини.

Судом встановлено, що згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу ОСОБА_15 перебувала у шлюбі з ОСОБА_16 з 07.03.1982 по 28.03.1995 (дата складання актового запису про розірвання шлюбу) (а. с. 114-115).

Відповідно до статті 44 Кодексу про шлюб та сім`ю України від 20.06.1969 шлюб укладається в державних органах реєстрації актів громадянського стану.

Згідно статті 44 Кодексу про шлюб та сім`ю України від 20.06.1969 шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану.

Відповідно до листів Кобеляцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському району Полтавської області №163/30.21-35, №№164/30.21-35 від 02.08.2025 актові записи про шлюб та розірвання шлюбу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 01.01.1976 року по теперішній час в архіві Кобеляцького відділу ДРАЦС у Полтавському районі Полтавської області СМУ МЮ не виявлено (а. с. 144-145).

За таких обставин, з урахуванням перебування заявника в зареєстрованому шлюбі у період з 07.03.1982 по 28.03.1995 суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 задовольнити та встановити факт її проживання з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 29 березня 1995 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Керуючись статтями 12, 259, 263, 293 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини задовольнити повністю.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 29 березня 1995 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 11.09.2025 року.

Суддя