УХВАЛА

08 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 760/22666/21

провадження № 61-7506 ск 25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Осипенко Вадим Юрійович, на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання договору поруки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

1. У червні 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Осипенко В. Ю., звернувся до суду із указаним позовом, в якому просив визнати недійсним договір поруки від 16 липня 2008 року, що укладений між Відкритим акціонерним товариством «Акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ «АБ «Укргазбанк»), та ОСОБА_1 на забезпечення виконання кредитного договору № 06-ф/08-28 від 16 липня 2008 року.

2. Солом`янський районний суд міста Києва рішенням від 27 серпня 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року, у задоволенні позову відмовив.

3. У червні 2025 року до Верховного Судунадійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Осипенко В. Ю., на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року, у якій заявник просив скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд.

4. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 червня 2025 року справу призначено судді-доповідачу Пророку В. В., судді, які входить до складу колегії: Литвиненко І. В., Петров Є. В.

5. Оскільки касаційна скарга подана із пропуском строку на касаційне оскарження, до касаційної скарги заявник долучив заяву про поновлення такого строку.

6. Верховний Суд ухвалою від 30 червня 2025 року касаційну скаргу залишив без руху та надав строк для усунення недоліків, зокрема, для подання суду нової заяви про поновлення строку на касаційне оскарження.

7. На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 30 червня 2025 року заявником надіслано до Верховного Суду відповідну заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.

8. Ухвалою від 05 серпня 2025 року Верховний Суд витребував із Солом`янського районного суду міста Києва матеріали справи №760/22666/21 та зупинив вирішення питання про залишення без руху, повернення, відкриття або відмови у відкритті касаційного провадження у справі, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 надійшла до Верховного Суду без копій матеріалів справи № 760/22666/21, за відсутності яких Верховний Суд був позбавлений можливості однозначно перевірити доводи касаційної скарги в частині заявленого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, а також нової заяви про поновлення такого.

9. У серпні 2025 року до Верховного Суду найдійшли матеріали справи №760/22666/21 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання договору поруки недійсним.

10. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 вересня 2025 року справу призначено судді-доповідачу Пророку В. В., судді, які входить до складу колегії: Калараш А. А., Петров Є. В.

11. Перевіривши доводи касаційної скарги, клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження, оскаржувані судові рішення та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав поновлення строку на касаційне оскарження та для відкриття касаційного провадження у цій справі з огляду на таке.

12. Статтею 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), який, зокрема, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства, визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

13. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права, повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, обов`язковість судового рішення, неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункти 1, 2, 7, 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

14. Частина перша статті 44 ЦПК України також вказує на те, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

15. З 18 жовтня 2023 року введено в дію Закон від 29 червня 2023 року № 3200 ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, у зв`язку з чим певні статті ЦПК України були викладені в редакції вказаного Закону.

16. Відповідно до частини сьомої статті 14 ЦПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

17. З матеріалів справи №760/22666/21, зокрема, з апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв адвокат Осипенко В. Ю., убачається, що адвокат Осипенко В. Ю. має зареєстрований електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

18. Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

19. Частиною п`ятою статті 272 ЦПК України встановлено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

20. Відповідно до частини сьомої статті 272 ЦПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

21. Згідно звіту про доставку вхідної кореспонденції Київського апеляційного суду, що міститься в матеріалах справи, постанова суду доставлена Осипенко В. Ю. 19 березня 2025 року о 12 год 31 хв.

22. Суд не зобов`язаний дублювати рішення, якщо позивач як фізична особа не має офіційної електронної адреси, але її має адвокат, який представляє в суді його інтереси.

23. Отже, надсилання електронної копії судового рішення адвокату як представнику позивача на офіційну електронну адресу є належним і достатнім способом вручення судового рішення учаснику справи, з датою вручення якого можна пов`язувати строк на його оскарження позивачем.

24. Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

25. За змістом наведених правових норм касаційний суд може поновити строк на касаційне оскарження згідно з частиною третьою статті 390 ЦПК України лише у разі пропуску такого строку з поважних причин.

26. При цьому поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

27. Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

28. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

29. Наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження. Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, використовувати в повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

30. ОСОБА_1 , в інтресах якого діє адвокат Осипенко В. Ю., подав до Верховного Суду касаційну скаргу 19 червня 2025 року, хоча постанова Київського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року була доставлена до електронного кабінету адвоката Осипенка В. Ю. 19 березня 2025 року (тридцять днів з моменту отримання постанови закінчилися 18 квітня 2025 року), тобто через два місяці після закінчення встановленого законом строку для подання касаційної скарги.

31. У заявах про поновлення строку на касаційне оскарження заявник не довів недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, а також не навів обставин, які об`єктивно перешкоджали йому реалізувати своє право на подання касаційної скарги протягом законодавчо встановленого строку, так як підстави, наведені в його клопотаннях, не є поважними і не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, а залежали від самого заявника.

32. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

33. Частиною четвертою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

34. У пунктах 37 та 38 рішення від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» Європейського суду з прав людини нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права в такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби

35. Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

36. Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск такого строку з поважних причин.

37. Крім того, саме на заявника покладено обов`язок доведення наявності в нього об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав на оскарження судових рішень. Однак заявник не навів таких обставин.

38. Згідно з пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо: скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

39. Оскільки ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Осипенко В. Ю., у заявах про поновлення строку на касаційне оскарження не навів поважних підстав,а також не навів обставин, які об`єктивно перешкоджали йому реалізувати своє право на подання касаційної скарги протягом законодавчо встановленого строку, враховуючи, що безпідставне поновлення строку на оскарження судових рішень, що набрали законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 185, 390, 393, 394ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Осипенко Вадим Юрійович, про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Соломянського районного суду міста Києва від 27 серпня 2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання договору поруки недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Осипенко Вадим Юрійович, на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року.

3. Матеріали справи № 760/22666/21 повернути до Солом`янського районного суду міста Києва.

4. Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді /підпис/ В. В. Пророк

/підпис/ А. А. Калараш

/підпис/ Є. В. Петров