Справа №295/5806/25
УХВАЛА

10.09.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі

Головуючої судді Воробйової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Ходоровської І.В.,

розглядаючи заяву ОСОБА_1 ,

заінтересовані особі: Міністерство оборони України,

ОСОБА_2 ,

про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період з 2012 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2012 року за адресою: АДРЕСА_1 , як дружина та чоловік, шлюб між ними не був зареєстрований, оскільки в цьому не було потреби. За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту; крім того всі свята проводили в колі рідних та друзів, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка. ІНФОРМАЦІЯ_3 , близько 10:20 год, внаслідок штурмових дій противника та стрілецького бою з противником, в ході виконання бойового завдання, а саме ведення штурмових (наступальних) дій поблизу населеного пункту Куриловка, Суджанського району, Курської області, був втрачений зв`язок з стрільцем - снайпером 4 десантно - штурмового відділення 1 десантно - штурмового взводу 2 десантно - штурмової роти 1 десантно - штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 солдатом, призваним по мобілізації ОСОБА_3 . З таких обставин ОСОБА_3 є зниклим безвісти. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не зареєстрували шлюб, заявник не може в повному обсязі реалізувати свої права, а саме належним чином комунікувати з органами військового управління, подавати заяви до уповноважених органів щодо розшуку ОСОБА_3 та ініціювати питання виплати грошових коштів. У зв`язку з чим виникла необхідність у встановленні факту проживання однією сім`єю.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 15.05.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку окремого провадження.

30.06.2025 від заінтересованої особи ОСОБА_2 до суду надійшло заперечення на заяву, у якому вказано, що у заяві ОСОБА_1 зазначає, що вона з 2012 року проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю та вели спільне господарство. Дані твердження не відповідають дійсності, так як у період з 2012 року та до середини літа 2013 року ОСОБА_3 проживав однією сім`єю в шлюбі з ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 . Також свідок ОСОБА_5 може підтвердити факт, що в період 2012-2013 років та до середини літа 2014 року ОСОБА_3 не був знайомий із заявницею. З середини літа 2013 року до середини літа 2014 року ОСОБА_3 проживав у гуртожитку компанії «Українська генетична компанія «Прат» в с. Оліївка, вул. О. Білаша, 1. Крім того, молодша дочка ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 від шлюбу з її чоловіком, що може додатково свідчити про те, що у вказаний період вона не була знайома ОСОБА_3 . Лише 02.04.2014 ОСОБА_1 розірвала шлюб, а 11.10.2016 свій шлюб розірвав ОСОБА_3 з ОСОБА_4 . Також ОСОБА_1 не надала доказів ведення спільного господарства з ОСОБА_3 . Відносини ОСОБА_3 з ОСОБА_1 в період з 2014 року по березень 2025 року мали мінливий характер і не були постійними, періодичне проживання ОСОБА_3 в будинку заявника не може свідчити, що вони є фактичним подружжям. Крім того, після 09.02.2025 ОСОБА_2 зустрічалась зі своїм сином в м.Житомирі, так як йому надали можливість залишити учбовий центр Збройних Сил України і спілкуватись з нею. Під час зустрічі син ОСОБА_3 повідомив, що не мав і не має мети одружуватись з ОСОБА_1 і на передодні у них був конфлікт з цього приводу. ОСОБА_2 вважає, що дана заява ОСОБА_6 є помстою їй, має лише мету отримати кошти і пільги від держави, що є ігноруванням з її боку моральних норм.

29.07.2025 від представника заінтересованої особи ОСОБА_2 ОСОБА_7 до суду надійшло клопотання про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду. Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 вбачає із заяви ОСОБА_1 , що встановлення даного факту в дійсності необхідне останній для отримання виплат, пов`язаних із зникненням ОСОБА_3 безвісти як військовослужбовця, або в разі встановлення факту його загибелі - отримання відповідних виплат або навіть спадкування. Мати ОСОБА_2 категорично заперечує той факт, що її син ОСОБА_3 проживав однією сім`єю з ОСОБА_1 . ОСОБА_3 не був одружений, не має дітей і його сім`єю була мати ОСОБА_2 , сестра та племінники. З ОСОБА_1 вони не мали спільних дітей, спільного побуту та бюджету, взаємних прав та обов`язків, притаманних саме подружжю. Наявність фотокарток, переписки під час перебування ОСОБА_3 на фронті не свідчить про наявність між заявницею та ОСОБА_3 сімейних відносин. За вказаних обставин факт, про встановлення якого просить заявниця ОСОБА_1 , не підлягає встановленню у порядку окремого провадження, оскільки існує спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

У судове засідання заявник та її представник не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, від представника заявника ОСОБА_8 до суду надійшла заява про проведення судового засідання без їх участі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та її представник у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, від представника заінтересованої особи ОСОБА_9 до суду надійшла заява про проведення судового засідання без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

У разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Звертаючись до суду з даною заявою, ОСОБА_1 вказує, що встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 необхідно для реалізації її прав, а саме належним чином комунікувати з органами військового управління, подавати заяви до уповноважених органів щодо розшуку ОСОБА_3 та ініціювати питання виплати грошових коштів.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігається виплата грошового забезпечення.

Військовослужбовець має право скласти у письмовій довільній формі особисте розпорядження на випадок захоплення його в полон або заручником, інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти про виплату належного йому грошового забезпечення особі (особам) за його вибором, визначивши розмір частки таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження на випадок полону).

У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону грошове забезпечення виплачується дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовця аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови що ці права не були поновлені). Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 50 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань.

У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці четвертому цього пункту, грошове забезпечення виплачується повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законним представником яких є військовослужбовець. Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 20 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань.

Виплата грошового забезпечення особі (особам), визначеній (визначеним) в особистому розпорядженні на випадок полону, та особам, передбаченим цим пунктом, здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців у нейтральних державах або зникнення безвісти, їх звільнення з полону або визнання судом безвісно відсутніми чи оголошення судом померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини.

У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзацах четвертому - п`ятому цього пункту, належні та не виплачені військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками, а також інтернованим у нейтральних державах або зниклим безвісти, суми грошового забезпечення після оголошення їх судом померлими включаються до складу спадщини.

За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігаються передбачені законом інші види забезпечення.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, заінтересованою особою у даній справі є мати ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , та встановлення факту, про який просить заявник, вплине на її права і обов`язки щодо виплати коштів сім`ї військовослужбовця, який зник безвісти.

Таким чином, встановлення вказаного факту впливатиме також на права й обов`язки інших осіб, а саме ОСОБА_2 .

У той же час, ОСОБА_2 заперечує факт проживання однією сім`єю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 2012 року до 05.03.2025, що свідчить про наявність спору про право у цій справі.

За таких обставин, суд доходить висновку, що розгляд даної справи у порядку окремого провадження не можливий, скільки під час розгляду справи виявлено спір про право, тому заява має бути залишена без розгляду.

Заявник не позбавлена права звернутися до суду із позовом про захист своїх прав, які вважає порушеними, не визнаними чи оспореними із належним дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства та у порядку, який визначено ЦПК України.

Керуючись статтями 12, 13, 259-261, 294, 353ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особі: Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.А. Воробйова