Справа № 362/4197/25
Провадження № 2-н/362/725/25
У Х В А Л А

22 серпня 2025 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М. розглянувши заяву приватного підприємства «Обухівміськвторресурси» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду через систему «Електронний суд» із вищевказаною заявою про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Відповідно до ч.4 ст.163 ЦПК України, якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має зареєстровану офіційну електронну адресу, заявник у подальшому повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви виключно в електронній формі.

Оскільки нормами ЦПК України не передбачено порядок подання через підсистему «Електронний суд» заяви про видачу судового наказу до боржника, який не має зареєстрованої офіційної електронної адреси, у даному випадку підлягають застосуванню за аналогією положення ЦПК України щодо подання до суду в електронній формі позовної заяви та документів, що додаються до неї.

Так, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Отже, при поданні заяви про видачу судового наказу через підсистему «Електронний суд» заявник зобов`язаний надіслати копію заяви з додатком боржникові листом з описом та додати до поданої суду заяви доказ надсилання вказаних документів боржникові.

Крім того, суд наголошує на тому, що у разі подання заяви про видачу судового наказу через підсистему «Електронний суд» без попереднього направлення її копії з додатком боржникові та неподання до суду копії такої заяви з додатком, що передбачено ст.169 ч.2 ЦПК України, по-перше, порушує право боржника отримати відповідне звернення та докази на його обґрунтування, по-друге, покладає на суд обов`язок щодо виготовлення копій такого звернення з додатком, що жодною нормою ЦПК України не передбачено. Тобто, суд має виконати не властиву йому функцію щодо створення копій документів, які зобов`язана подати суду сторона, яка безпосередньо звертається до суду з вимогою до відповідача (заявника, стягувача).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що заява про видачу судового наказу подана без дотримання вимог ст.163 ЦПК України, а саме без долучення до неї копії з додатком, які суд на виконанння вимог ст.169 ч.2 ЦПК України має направити боржникові після видачі наказу, або без попереднього направлення вищевказаних копій, суд приходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 165 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У видачі судового наказу за заявою приватного підприємства «Обухівміськвторресурси» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ, - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання.

Суддя Л.М. Кравченко