Справа № 276/481/25
Провадження по справі №2/276/334/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року селище Хорошів

Хорошівський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Збаражського А.М., з участю:

секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

представника позивача адвоката Гербеди К.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Кремеза О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (позивач) звернувся до Хорошівського районного суду Житомирської області із позовом до ОСОБА_1 (відповідач), в якому просив: «зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 20.01.2020 у справі №296/9252/18, провадження №2/296/360/20 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з розміру 1/3 частки заробітку (доходу) але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до розміру 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття».

Поданий позов обґрунтовувався тим, що у позивача з ОСОБА_1 є спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якої позивач сплачує аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на підставі рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 20.01.2020 по справі №296/9252/18. По виконанні вище зазначеного рішення, відкрите виконавче провадження №61659336 по якому наявна заборгованість із сплати аліментів на загальну суму 99 728,67 грн., за період з 14.09.2018 року по лютий 2025 року. Окрім дочки ОСОБА_3 , позивач також сплачує аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_2 у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на підставі рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 29.01.2014 по справі №296/8583/13. По виконанні вище зазначеного рішення, відкрите виконавче провадження №50946864 по якому наявна заборгованість із сплати аліментів на загальну суму 94 365,43 грн., за період з серпня 2020 року по лютий 2025 року.

Посилаючись на те, що загальна сума стягуваних з позивача аліментів на двох дітей становить 5/6 частин його доходу, однак єдиним його доходом є пенсія і тому на власне утримання залишається 1/6 частини пенсії, яка є меншою, ніж прожитковий мінімум для непрацездатної особи. Іншого заробітку він немає, стан його здоров`я погіршився, а тому він потребує лікування та обстеження, матеріальне становище також погіршилося, він не може працювати та платити аліменти в зазначеному розмірі, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом про зменшення розміру аліментів.

27.03.2025 ухвалою суду відкрито провадження у цивільній справі №276/481/25, яку призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням ) сторін.

14.04.2025 ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, в якому остання просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки доказів втрати працездатності позивач не надав; обставини, що є підставою для зменшення розміру аліментів відсутні. Окрім цього, ОСОБА_2 проживає однією сім`єю з дитиною ОСОБА_5 , на яку стягуються аліменти у розмірі всіх доходів, про що свідчить декларація про доходи за 2019 рік. Позивач умисно створює умови для зменшення розміру аліментів саме щодо дитини ОСОБА_3 .

22.04.2025 позивачем подано відповідь на відзив, де зазначено, що єдиним джерелом його доходу є пенсія, а тому не може повністю сплачувати заборгованість по аліментах. Також він звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира з позовами до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів та про звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, вказавши, що здоров`я позивача погіршилося, а тому він потребує лікування та обстеження, єдиним джерелом його доходу є пенсія, матеріальне становище також погіршилося, він не може працювати та платити аліменти в зазначеному розмірі.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що доказів погіршення матеріального становища та стану здоров`я не надано. Також відсутні відомості про розмір отримуваної позивачем пенсії та витрат на лікування.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Судом встановлено, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 29.01.2014 у цивільній справі №296/8483/13-ц, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 03.09.2013 року до досягнення донькою повноліття (а.с.7).

Згідно рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 20.01.2020 у цивільній справі №296/9252/18, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.09.2018 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9).

За період з серпня 2020 року по лютий 2025 рік заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів по виконавчому провадженню з виконання виконавчого листа № 296/8483/13-ц складає 94 365,34 грн, що підтверджується копією розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №16316/23.12-25/14 від 17.03.2025, що складений головним державним виконавцем Корольовського відділу Державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.10-12).

За період з 14.09.2018 по лютий 2025 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів по виконавчому провадженню з виконання виконавчого листа № 296/9252/18 становить 99 728,67 грн, що підтверджується копією довідки-розрахунку №16347/23.12-25/19 від 17.03.2025, що складена головним державним виконавцем Корольовського відділу Державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с13-16).

На підтвердження погіршення стану здоров`я позивачем було надано копії медичної документації, а саме: відомості про проходження ультразвукового дослідження від 28.02.2025, ультразвукового дослідження від 08.02.2025, виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 10.03.2025, медичну картку амбулаторного хворого від 20.02.2025, з призначеним лікуванням (а.с.17-21).

Згідно долученої довідки ПП «Євро Сервіс Плюс» від 04.06.2025 за №47, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає та зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.76).

Із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу № НОМЕР_1 , за період з січня 2025 по березень 2025 року інформація щодо джерел/сум виплачених доходів та утриманих податків в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків ОСОБА_2 відсутні ( а.с.77).

Відповідно до копії висновку консультації невролога від 28.02.2025 року, копії висновку МРТ від 26.04.2025, 30.04.2025 року, 17.05.2025 року, 28.05.2025 року, копії довідки ОЦЗ, копії висновку УЗІ від 28.05.2024 року, копії консультаційного висновку від 01.03.2024 року, копії консультаційного заключення 01.03.2024 та 16.02.2024 року, копії дослідження УЗД 28.05.2024 року, копії висновку МРТ від 17.05.2024 слідує, що ОСОБА_1 зверталася до лікарів за медичною допомогою (а.с. 83-96).

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 від 02.06.2025 за №2, ОСОБА_1 працює у ФОП ОСОБА_6 (стоматологічний кабінет), її середньомісячна заробітна плата складає 12000 грн. 00 коп.( а.с.97).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився матеріальний стан, оскільки він окрім пенсії не має іншого доходу, а також погіршилось здоров`я.

Суд враховує, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено суттєвого погіршення його майнового стану та стану здоров`я в порівнянні з часом, коли прийнято судові рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дітей.

Позивачем не надано інформації, що свідчить про його розмір пенсії, про його ступінь втрати працездатності, відомостей про витрати на лікування.

На підтвердження стану здоров`я позивачем було надано копії з медичної документації, з яких неможливо встановити тяжкість захворювань, їх тривалість та потреби на лікування, придбання ліків, що мають значення для вирішення питання про зменшення розміру аліментів.

У свою чергу, відповідач також надала докази неодноразового звернення до лікарів, у зв`язку з погіршенням її стану здоров`я.

На переконання суду, позивачем не було доведено наявність підстав, передбачених ст. 192 СК України, для зменшення розміру аліментів, а саме погіршення його майнового стану та стану здоров`я після ухвалення рішення від 20 січня 2020 року.

Щодо наявності у позивача заборгованості зі сплати аліментів, то суд зазначає, що вказане не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, однак ОСОБА_2 вправі звертатись до суду з позовом про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, за наявності відповідних умов.

Оцінюючи подані позивачем докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позивач не довів, що його стан здоров`я погіршився, а фінансовий стан змінився настільки, що існують передбачені законом підстави для зменшення розміру аліментів, а також що таке зменшення буде відповідати найкращим інтересам його доньки ОСОБА_7 , яка з ним не проживає. Тому, у даному випадку зменшення розміру аліментів на дитину є недопустимим.

Відтак, у задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову понесені судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76-79, 81, 82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 277-279, 352, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи

Позивач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .

Повний рішення складено 12.09.2025.

Суддя А.М.Збаражський