КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження:
№ 22-ц/824/9389/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025року місто Київ

справа № 379/1670/24

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Таращанського районного суду Київської області від 20 лютого 2025 року, ухвалене під головуванням судді Шабрацького Г.О. у справі за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року позивач АТ «ТАСКОМБАНК» звернувся до Таращанського районного суду Київської області з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь кредитну заборгованість за заявою-договором №002/19299038-SP від 06 березня 2023 року, яка виникла станом на 15 листопада 2024 року у розмірі 63129,22 грн., що складається з: заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 29967,49 грн.; заборгованості за процентами (в т.ч. прострочена) - 33161,73 грн.

В обґрунтування вимог посилався на те, що 06 березня 2023 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та відповідачем було підписано Заяву-анкету № 002/19299038-SP щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank».

Вказував, що ОСОБА_1 з 06 березня 2023 року є власником поточного рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий до Заяви №002/19299038-SP з номером кредитного договору №002/19299038-SP.

Зазначав, що відповідно до заяви №002/19299038-SP про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» відповідач підтвердила, що приймає (акцептує) всі умови Публічної пропозиції (оферти) АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», яка розміщена разом з додатками, в т.ч але не виключно, тарифами, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, Паспортом споживчого кредиту на сайті банку https://tascombank.ua/ та https://sportbank.com.ua посилання на примірники якої, разом з додатками відповідач отримала в Мобільному додатку «Sportbank», і з якою вона ознайомлена, повністю згодна, зміст розуміє, положень якої зобов`язалася неухильно дотримуватися.

Посилався на те, що за умовами кредитного договору відповідачу було надано послугу кредитування рахунку та встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 100000 грн.), а саме надані кредитні кошти в сумі 30000 грн., на споживчі потреби.

Вказував, що кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою, отже кредитодавець, свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі, однак відповідач умови кредитного договору не виконує, грошові кошти не повертає, а тому просив стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 20 лютого 2025 року позов АТ «ТАСКОМБАНК» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ТАСКОМБАНК» кредитну заборгованість за заявою-договором №002/19299038-SP від 06 березня 2023 року, що станом на 15 листопада 2024 року становить 63129,22 грн. та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просила рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким частково задовольнити позов АТ «ТАСКОМБАНК» та стягнути з ОСОБА_1 на корить АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованість у розмірі 29967,49 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту.

В обгрунтування вимог скарги посилалася на те, що згідно довідки №109 від 16 грудня 2024 року, виданої Військовою частиною НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_3 проходить військову службу за призовом по мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 .

Вказувала, що на ОСОБА_1 , як на дружину військовослужбовця ОСОБА_3 , поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме: не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом на весь час призову чоловіка, який є військовослужбовцем.

Зазначала, що суд першої інстанції не зверну увагу, що у заяві-анкеті від 06 березня 2023 року №002/19299038-SP процентна ставка не зазначена.

Посилалася на те, що позивач, обґрунтовуючи право нарахування відсотків, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості посилався на умови публічної пропозиції (оферти) на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» і Тарифи та умови обслуговування фізичних осіб в АТ «ТАСКОМБАНК» при наданні банківських послуг щодо карткового продукту «Sportbank», як невід`ємну частину кредитного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цю Публічну пропозицію розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з нею, підписуючи заяву про приєднання.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки дана справа є малозначною, тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

З`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628, 629 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч.1 ст.638 ЦК України).

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст.638 ЦК України).

За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України).

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст.3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону).

Згідно із ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст.12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ТАСКОМБАНК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 06 березня 2023 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було підписано заяву-анкету №002/19299038-SP щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank».

Відповідно до заяви №002/19299038-SP про приєднання до Публічної пропозиції AT «ТАСКОМБАНК» ОСОБА_1 підтвердила, що приймає (акцептує) всі умови Публічної пропозиції (оферти) AT «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», яка розміщена разом з додатками, в тому числі, але не виключно, тарифами, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, паспортом споживчого кредиту на сайті банку за посиланнями https://tascombank.ua/ та https://sportbank.com.ua, які вона разом з додатками отримала в мобільному додатку «Sportbank» та з якими вона ознайомлена, повністю згодна, зміст розуміє, положень якої зобов`язалася неухильно дотримуватися. Акцептована відповідачем публічна пропозиція разом з даною заявою-анкетою складають договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank».

Згідно з п.1 заяви-анкети №002/19299038-SP про приєднання до частини Публічної пропозиції AT «ТАСКОМБАНК» відповідач визнала, що при здійсненні між нею та банком подальшої електронної взаємодії через мобільний додаток, всі правочини (у тому числі, але не виключно заяви на відкриття рахунків, угоди про отримання споживчого кредиту, угоди про розміщення вкладів, інші заяви, договори, угоди, листи, повідомлення, Рахункові документи, тощо) можуть вчинятися ним з використанням удосконаленого електронного підпису (далі УЕП), що створюється відповідно до умов договору. Для створення удосконаленого електронного підпису відповідач засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем (зазначеним у змісті заяви-анкети).

Відповідач підтвердила, що створений УЕП є аналогом його власноручного підпису та його накладення, що ініційоване нею в мобільному додатку, буде мати рівнозначні юридичні наслідки з накладенням його власноручного підпису на правочини та документи складені на паперових носіях.

Відповідно до п.п.1.2.2 заяви №002/19299038-SP про приєднання до Публічної пропозиції AT «ТАСКОМБАНК» відповідач просила надати банківські та фінансові послуги, зокрема, відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 в національній валюті.

У пункті 1.2.3 заяви №002/19299038-SP сторони погодили, що розмір процентів за користування кредитом становить: 0,00001% річних пільгова процентна ставка при виконанні умов пільгового періоду; 0,22% в день при невиконанні умов пільгового періоду та після нього 0,26% в день підвищена процентна ставка на строкову заборгованість у разі наявності простроченої заборгованості; 0,22% в день на строкову заборгованість за кредитом; 0,32% в день підвищена процентна ставка на строкову заборгованість у разі наявності простроченої заборгованості.

А відтак, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не зверну увагу, що у заяві-анкеті від 06 березня 2023 року №002/19299038-SP процентна ставка не зазначена спростовуються вищенаведеним.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем, що остання з 06 березня 2023 року є власником поточного рахунку у гривні № НОМЕР_1 , який відкритий до заяви №002/19299038-SP, з номером кредитного договору № 002/19299038-SP від 06 березня 2023 року.

На підтвердження розміру заборгованості позивач надав розрахунок заборгованості станом на 15 листопада 2024 року та випискупо особовому рахунку за період з 06 березня 2023 року по 15 листопада 2024 року, з яких вбачається, що відповідач використувалася коштами та періодично погашалазаборгованість.

Станом на 15 листопада 2024 року заборгованість по тілу кредиту становить 2996,49 грн., заборгованість по відсоткам - 33161,73 грн.

Оскільки відповідач не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. просторочена) у розмірі 29967,49 грн. та заборгованості за процентами (в т.ч. прострочена) у розмірі 33161,73 грн.

Колегія суддів погоджується з посиланням в апеляційній скарзі на те, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме надану позивачем до позовної заяви Публічну пропозицію (оферту) АТ «ТАСКОМБАНК», яка не підписана ОСОБА_1 , розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з нею, підписуючи заяву про приєднання.

Разом з тим, вказане не впливає на наявність підстав для стягнення заборгованості по відсоткам, оскільки останні були погоджені сторонами у заяві-анкеті №002/19299038-SP щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК», яка підписана відповідачем.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на те, що на ОСОБА_1 , як на дружину військовослужбовця ОСОБА_3 , поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме: не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом на весь час призову чоловіка, який є військовослужбовцем, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Відповідач на підтвердження своїх аргументів щодо наявності у неї права на отримання пільг, передбачених п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» надала довідку №109 від 16 грудня 2024 року, видану Військовою частиною НОМЕР_2 , з якої вбачається, що солдат ОСОБА_3 проходить військову службу за призовом по мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 з 10 грудня 2024 року.

Відповідач ОСОБА_1 є дружиною військовослужбовця ОСОБА_3 .

Проте вказані документи не підтверджують статус ОСОБА_3 як військовослужбовця, призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, станом на дату отримання відповідачем кредитних коштів за договором від 06 березня 2023 року та нарахування процентів за користування кредитними коштами станом на 15 листопада 2024 року.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для застосування пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до спірних правовідносин.

Наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції стосовно оцінки зібраних у справі доказів, зокрема доказів, поданих позивачем на підтвердження його доводів про наявність укладеного з відповідачем кредитного договору.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо підстав для задоволення позову є законним і обґрунтованим, відповідає обставинам справи та положенням матеріального закону.

Суд першої інстанції всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційнийсуд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Таращанського районного суду Київської області від 20 лютого 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частині 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: