Провадження № 2/369/8437/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про залишення позовної заяви без руху)

10.07.2025 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І. О. ознайомившись із позовною заявою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича в інтересах боржника (позивача) ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Кузьменко Олексій Степанович в інтересах боржника (позивача) ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом та просив суд:

1. Розглянути клопотання про відстрочення сплати судового збору та задовольнити його.

2. Прийняти до розгляду позов приватного виконавця в інтересах боржника ОСОБА_1 та відкрити спрощене позовне провадження з викликом сторін.

3. Визначити (визнати) частку майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, а саме:

- за ОСОБА_1 , право власності на 1/2 частку гаража, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224, загальною площею (кв.м): 147.2, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- за ОСОБА_2 , право власності на 1/2 частку гаража, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224, загальною площею (кв.м): 147.2, розташований за адресою: АДРЕСА_2 » обслуговуючий кооператив, гараж НОМЕР_1 , адреса ГК: вулиця Велика Кільцева 4г.

4. Розподілити судові витрати.

Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 175, 177 вказаного Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві приватний виконавець просив суд відстрочити сплату судового збору, однак будь-яких підстав та доказів для відстрочення сплати судового збору матеріали справи не містять.

Так, правилами ст. 8 Закону України «Про судовий збір» унормовано, що Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або 2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або 4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Водночас, відомостей щодо майнового стану приватного виконавця або його належності до категорії осіб, зазначених в п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», матеріали позовної заяви не містять.

Суд також критично оцінив обґрунтування позивачем клопотання про відстрочення сплати судового збору, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюється Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення. До заяв про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску.

Відповідно до частин 1-3 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому ст. 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Згідно наказу Міністерства юстиції України №2830/5 від 29 вересня 2016 року «Про встановлення видів та розмірів витрат виконавчого провадження» до витрат виконавчого провадження відноситься, зокрема, сплата судового збору.

Таким чином, сплата судового збору відноситься до витрат виконавчого провадження, які забезпечуються сплатою стягувачем авансового внеску при подачі заяви про відкриття виконавчого провадження.

Вказане також узгоджується з позицією Верховного суду у складі судді Касаційного цивільного суду, викладеною в ухвалах від 17 квітня 2023 року у справі №331/4820/22, від 20 квітня 2023 року у справі №331/5028/22, від 27 квітня 2023 року у справі №331/5038/22.

Таким чином, підстави для відстрочення сплати судового збору відсутні.

У Постанові Великої Палати Верховного суду від 08 червня 2022 року у справі №2-591/11, провадження №14-31цс21, зазначено, що «за наявності спору щодо визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, його вирішення судом не є вирішенням процесуального питання, а є вирішенням матеріального спору. Такий спір може виникати, зокрема, тоді, коли відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України майно належить двом або більше особам на праві спільної власності без визначення часток кожного з них у праві власності (право спільної сумісної власності)».

Тобто, визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності подружжя є вимогою майнового характеру.

Ціна позову - це грошовий вираз майнових вимог позивача. Ціна позову визначається лише щодо майнових вимог, тобто тих вимог, які мають грошову оцінку. Ціну позову визначає позивач у позовній заяві.

В п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України законодавець закріпив, що ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

За ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Ціна позову визначається від ринкової вартості майна на момент звернення до суду та повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи).

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч. 2 цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Проте, всупереч вказаного, позивач ціну позову не зазначив, не надав документальних підтверджень дійсної вартості спірного майна на час подання позовної заяви до суду, та не сплатив судовий збір.

Тобто, суд приходить до висновку, що судовий збір позивачем не сплачено в повному обсязі.

З метою забезпечення повного захисту прав та інтересів позивача, суд пропонує останньому усунути вищезазначені недоліки позовної заяви, а саме: визначити відповідну ціну позову, та сплатити судовий збір у розмірі 1% ціни позову, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», але не менше 1 211,20 грн. та не більше 15 140,00 грн. З урахуванням того, що позовну заяву було подано через підсистему «Електронний суд» - не менше 968,96 грн. та не більше 12 112,00 грн.

У разі неможливості надати до суду належні докази на підтвердження визначеної позивачем ціни позову стосовно спірного майна, у такому разі слід вважати встановленим судом, що належить до сплати розмір судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру в сумі 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який підлягає сплаті в сумі 15 140,00 грн. (12 112,00 грн. з урахуванням того, що позовну заяву було подано через підсистему «Електронний суд»).

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Керуючись статями 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича про відстрочення сплати судового збору, - відмовити.

Позовну заяву приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича в інтересах боржника (позивача) ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою, - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня вручення позивачу ухвали, та роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Інна ФІНАГЕЄВА