Справа № 740/3846/25
Провадження № 2/740/1813/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(з а о ч н е)

16 вересня 2025 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі судового засідання Пучки М.С.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Виконавчого комітету Ніжинської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору,-Служба у справах дітей Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області,

встановив:

У липні 2025 року Виконавчий комітет Ніжинської міської ради, як орган опіки та піклування, в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав щодо останнього та стягнення аліментів на його утримання у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу). Позов обгрунтований тим, що ОСОБА_2 , як мати, ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина ОСОБА_1 , який перебуває на обліку у службі у справах дітей, як такий, що опинився у складних життєвих обставинах. Підставою взяття на облік дитини є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків, в житловому приміщенні, де ОСОБА_2 проживала з дитиною без реєстрації, відсутні умови для проживання дитини, брудно, холодно, відсутнє дитяче харчування. Дитину тимчасово влаштовано до дитячого відділення КНП Ніжинська міська лікарня ім.М.Галицького, дитина мала попрілості, шкіряні покрови брудні, а також була проведена процедура реєстрації дитини про народження. Позбавлення батьківських прав відповідає інтересам дитини.

Ухвалою суду від 01 серпня 2025 року за результатами підготовчого провадження справу призначено до судового розгляду по суті. Під час підготовчого провадження відзив чи заперечення на позов відповідачем не подані.

Згідно з заявою від 16 вересня 2025 року представник позивача ОСОБА_3 підтримує позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідно до заяви від 16 вересня 2025 року представник Служби у справах дітей Парубець М.О. просить судовий розгляд провести за відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась без повідомлення причин, клопотання про відкладення розгляду справи відсутні.

Станом на час розгляду справи місце проживання відповідача ОСОБА_2 згідно з позовом в м.Ніжині, вул.Шевченка, 36, на вказану адресу судом надіслане рекомендоване повідомлення про судовий розгляд з матеріалами позову, відповідачем не подано відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання.

Відповідно до повідомлення Управління "Центр надання адміністративних послуг" від 09 липня 2025 року відсутня інформація про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в м.Ніжині.

Інформація про розгляд справи розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. Також судом 12 вересня 2025 року здійснене оглошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача у судове засідання на 08-30 год 16 вересня 2025 року.

Враховуючи викладене та позицію представника позивача, у судовому засіданні встановлені підстави відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, при цьому сторонам надана можливість представити свою позицію по справі під час судового провадження за умов, які не ставлять їх в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною, що в свою чергу відповідає розумному балансу їх інтересів та дотриманню розумних строків розгляду справи.

Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права.

Згідно з даними свідоцтва про народження від 29 квітня 2025 року ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Львові, про що Ніжинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 25 квітня 2025 року складено актовий запис №167, мати- ОСОБА_2 , громадянка України, батько- ОСОБА_4 .

Відповідно до наказу Служби у справах дітей Виконавчого комітету Ніжинської міської ради № 50 від 30 квітня 2025 року малолітній ОСОБА_1 перебуває на обліку, як такий, що опинився у складних життєвих обставинах, підстава-ухилення батьків від виконання своїх обов`язків.

Відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 22 січня 2025 року за місцем проживання в АДРЕСА_1 , відсутні умови для проживання дитини, брудно, холодно, відсутнє дитяче харчування, дитина мала попрілості, шкіряні покрови брудні.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 10 квітня 2025 року про відібрання дитини ОСОБА_1 тимчасово влаштовано до дитячого відділення КНП Ніжинська міська лікарня ім..М.Галицького ,

Висновком виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області від 10 квітня 2025 року підтверджується доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо сина ОСОБА_1 з підстав невиконання батьківських обов`язків без поважних причин.

Відповідно до ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (ч.2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення наведених положень ст.164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини.

ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України»).

Також ЄСПЛ наголошував на тому, що позбавлення особи її/його батьківських прав є особливо кардинальним заходом, який позбавляє батька/матір сімейного життя з дитиною, та не відповідає меті їх возз`єднання, зазначивши при цьому, що наявність сімейних зв`язків між подружжям та дитиною, про які вони дійсно піклуються, мають бути захищені відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії»).

Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім-права батьків.

Наведене узгоджується з висновками щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, сформульованими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №402/428/16-ц та Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі №180/1954/19, від 13 листопада 2020 року у справі №760/6835/18, від 09 листопада 2020 року у справі №753/9433/17, від 02 листопада 2020 року у справі №552/2947/19, від 13 березня 2019 року у справі №631/2406/15-ц та у постанові від 24 квітня 2019 року у справі №300/908/17.

За таких обставин відповідач, як мати, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо свого малолітнього сина ОСОБА_1 , якому на час розгляду справи виповнилось лише 7 місяців, не бере участі у його вихованні, тобто остання свідомо самоусунулась від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, оскільки упродовж тривалого часу та усього розгляду справи належним чином не здійснила будь-яких дій, щоб повернути дитину, що розцінюється судом як умисне ухилення від виховання дитини і в сукупності є підставою для застосування до відповідача такої виключної міри впливу, як позбавлення батьківських прав, враховуючи, в даному випадку, якнайкращі інтереси дитини.

Також судом враховується, що згідно із ст.169 СК України мати, яка позбавлена батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо зміниться її поведінка та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

До призначення опікуна опіку над малолітнім ОСОБА_1 здійснює орган опіки та піклування Ніжинської міської ради.

Відповідач, як мати дитини, повинна утримувати її до досягнення нею повноліття відповідно до ст.180 СК України, позивач, як орган опіки та піклування, вправі звернутися до суду з даним позовом. Позивач просить стягнути аліменти у розмірі по 1 / 4 частці заробітку (доходу) відповідача, яка є працездатною, що на час розгляду справи не спростовано і є підставою для стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в частці від її заробітку (доходу). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини відповідно до ст.182 СК України і вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу) з відповідача, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України із зобов`язанням органу опіки та піклування відкриття особистого рахунку у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, у зв`язку з чим аліменти підлягають присудженню з дня пред`явлення позову-07 липня 2025 року.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, із врахуванням заявлених вимог позивача, який звільнений від сплати судового збору в порядку п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», із відповідача підлягає стягненню в дохід держави 2422 грн 40 коп (1211,20*2=2422,40) судового збору.

При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами та органом опіки та піклування під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 244, 265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До призначення опікуна опіку над малолітнім ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснює орган опіки та піклування Ніжинської міської ради.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Понори Тададаївського району Чернігівської області, місце проживання в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 / 4 (однієї четвертої) частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 липня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини ОСОБА_1 у відділенні Державного ощадного банку України.

Зобов`язати орган опіки та піклування Ніжинської міської ради відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач, орган опіки та піклування Ніжинської міської ради мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Суддя В.Олійник