Справа № 445/775/25
провадження № 2/445/697/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 вересня 2025 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття обтяження з нерухомого майна, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття обтяження на нерухоме майно. В обґрунтування позову вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_2 . Після смерті останнього відкрилася спадщина за заповітом на належне йому майно, а єдиним спадкоємцем є його донька - ОСОБА_1 . У встановленому законом порядку після смерті батька, позивач звернулася до приватного нотаріуса Золочівського нотаріального округу Білінського І.I. із заявою про прийняття спадщини за заповітом. 03.02.2025 остання знову звернулася до нотаріуса для завершення процедури спадкування належного по заповіту їй майна, проте виявилось, що на будинок, який належить покійному батькові позивача накладено обтяження, а саме: заборона здійснення будь-яких реєстраційних дій, від так нотаріус не може видати ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на будинок. Однак, у довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна зазначено, що обтяження зареєстровані за ОСОБА_2 , проте ні ідентифікаційного коду, ні адреси будинку не вказані. Зазначена заборона не дає право позивачу на розпорядження майном, у зв`язку з чим, остання змушена звернутися в суд з даним позовом.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, подали заяву, в якій просили справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву та/або клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Оцінивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, з огляду на таке.

В силу вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 316, ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Шпиколоси Золочівського району Львівської області.

З долучених до справи доказів підтверджується, що позивач є донькою ОСОБА_2 .

Як вбачається з копії заповіту, складеного 13.03.2017 у Шпиколоській сільській раді Золочівського району Львівської області, зареєстрованого в реєстрі за № 7 та посвідченого секретарем Шпиколоської сільської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповів все своє майно своїй доньці - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судом встановлено, що позивач 23.08.2024 зверталася із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька - ОСОБА_2 .

Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.01.2010, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на прізвище ОСОБА_2 наявне обтяження у виді заборони, реєстраційним номером 4096631, зареєстроване 22.11.2006 Золочівською державною нотаріальною конторою, на підставі повідомлення, 14, 10.06.1975, не вказано, к-п ім. Крупської, об`єкт обтяження: невизначене майно, статус: жиле, коментар: АДРЕСА_1 не вказ., власник: ОСОБА_2 , дата виникнення: 23.06.1975.

Згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на прізвище ОСОБА_2 наявне обтяження у виді заборони, реєстраційним номером 4179278, зареєстроване 07.12.2006 Золочівською державною нотаріальною конторою, на підставі повідомлення, 17, 23.03.1979, не вказано, к-п ім. Крупської, об`єкт обтяження: невизначене майно, окреме майно, статус: жиле, коментар: АДРЕСА_1 не вказ., власник: ОСОБА_2 , дата виникнення: 02.04.1979.

З листа Львівського державного нотаріального архіву про надання інформації № 1543/01-30 від 03.07.2025, вбачається, що в реєстрі Золочівської державної нотаріальної контори для реєстрації заборон, які накладаються на будівлі за 1968-1990 роки міститься запис: №03, назва банку, номер і дата повідомлення - Повідомлення к-пу ім. Крупської Золочівського району Львівської області від 23.03.1979 № 17, дата одержання повідомлення - 02.04.1979, дата накладення заборони - 02.04.1979, позику одержав ОСОБА_2 , місце знаходження будівлі - с. Шпиколоси Золочівського району Львівської області.

Також Львівським державним нотаріальним архівом повідомлено, що документи, які стали підставою для накладення заборони відчуження нерухомого майна, належного ОСОБА_2 , на зберігання до архіву не передавалися.

Станом на 01.04.2025 обтяження речових прав на нерухоме майно накладені та зареєстровані на майно, належне батькові позивача, не знято, не припинено (не вилучено) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується вищезазначеними Відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.04.2025.

Вищезазначені обтяження щодо належного батькові позивача нерухомого майна обмежують реалізацію позивачем її прав.

Відповідно до ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом зазначених норм та положень ст. 16 ЦК України власник має право вимагати відновлення свого порушеного права, в даному випадку - звільнення з-під арешту майна, яке належить йому на праві власності.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року №31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами).

Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

З 01.01.2013 року відповідно до ст. 8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав.

Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868. для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон.

Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади.

У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.

Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності згідно із ч.1 ст.321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.

Арешти (заборони), які були накладені на підставі заяв, повідомлень, листів будь-яких підприємств, установ, організацій, банків, ухвал, рішень суду, слідчих органів, рішень виконкомів, тощо у період до 1998 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, внесені з паперових носіїв (алфавітних книг).

Згідно з роз`ясненнями Міністерства юстиції України від 04.06.2009 щодо зняття заборони на відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, нотаріус знімає заборону щодо відчуження нерухомого майна за заявою: установи банку, іншої юридичної особи про погашення позики (кредиту); заставодавця (іпотекодавця) та заставодержателя (іпотекодержателя) про припинення договору застави (іпотеки) або лише заставодавця (іпотекодавця) у разі подання ним безспірних доказів виконання зобов`язання.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження», підставою для реєстрації обтяжень є в тому числі визначений законодавством документ, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відтак, в ході розгляду справи встановлено, що вищевказана заборона спадкового майна порушує права та законні інтереси позивача, оскільки, унеможливлює прийняття нею спадщини та повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися майном.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, сприяючи ефективному захисту порушеного права позивача, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та, відповідно, заборона у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вчинена Золочівською державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером 4096631 від 22.11.2006, за повідомленням, 14, 10.06.1975 та за реєстраційним номером 4179278 від 07.12.2006, за повідомленням, 17, 23.03.1979 підлягають зняттю та обтяження нерухомого майна припиненню.

Керуючись ст. Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України,ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття обтяження з нерухомого майна - задовольнити.

Зняти заборону, а також вилучити запис про обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, з будинку АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належав ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , накладену Золочівською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження: 4096631 та 4179278.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 10.09.2025.

Суддя В. М. Сивак