Провадження № 2/638/2036/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року Шевченківського районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Невеніцина Є.В.,

секретаря Бондаренко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення суми попередньої оплати,-

встановив:

В провадженні судді Шевченківського районного суду м.Харкова Невеніцина Є.В. знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення суми попередньої оплати.

Ухвалою суду від 20.11.2024 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

У судове засіданні сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись вчасно та належними чином, представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі, представник відповідача надав клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Так, предмет позову це матеріально-правова вимога, заявлена позивачем в суд до відповідача щодо усунення допущеного відповідачем порушення суб`єктивного права позивача.

Верховний Суд в постанові від 23.12.2020 року по справі №522/8782/16-ц зазначає, що поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Також, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) конкретизовано, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Якщо предмет спору став відсутнім після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають низку передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема: шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Тобто, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Представник відповідача фактично зазначає про часткову відсутність предмету спору, у зв`язку із частковою сплатою коштів у розмірі, разом з тим предметом спору є не тільки повернення суми попередньої оплати, а й розірвання договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч.1 ст.128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Згідно з п.3 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

За положенням п. 5 ч. 2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи, якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи у її відсутність, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Враховуючи викладене, для з`ясування усіх обставин справи, повного та об`єктивного її розгляду, необхідна особиста участь позивача в судовому процесі та дача пояснень особисто, оскільки необхідно встановити факти і обставини, які можуть бути відомі лише позивачу, а саме розмір отриманих коштів та вимоги щодо розірвання договору, а відтак суд вважає за необхідне визнати обов`язковою явку позивача в судове засідання для надання особистих пояснень, оскільки жодних пояснення щодо сплачених сум відповідачем та щодо клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, ані позивач, ані його представник не надали.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.43,128,223 ЦПК України, суд, -

постановив:

Відкласти судове засідання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення суми попередньої оплатидо 16 жовтня 2025 року до 10 год. 30 хв.

Визнати обов`язковою явку позивача ОСОБА_3 в судове засідання, яке відбудеться в приміщенні Шевченківського районного суду м.Харкова за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, 52-В.

Ухвала набирає сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.В.Невеніцин