ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 вересня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/6947/24

Головуючий у першій інстанції Гагаріна Т. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1513/25

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.

із секретарем: Шкарупою Ю.В.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: Виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю « БУДСЕРВІС САН»

Особа, яка подала апеляційну скаргу: Виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області про відшкодування шкоди, (суддя Гагаріна Т.О.), ухвалене у м. Ніжин,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області про відшкодування шкоди, в якому просила стягнути на її користь 271 782, 01 грн у відшкодування майнової шкоди та судові витрати, які складаються із вартості проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 5950 грн та судового збору у розмірі 2718 грн .

Обґрунтовано позов тим, що 10.09.2024 близько 21-00 годин поблизу житлових будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 було пошкоджено транспортний засіб позивача «Toyota Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок падіння сухої гілки дерева на автомобіль. У результаті вказаної події транспортний засіб позивачки отримав механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту автомобіля згідно висновку товарознавчого дослідження становить 271 782, 01 грн та до цього часу, заподіяна шкода, не відшкодована позивачу. Падіння сухої гілки дерева на транспортний засіб відбулося на земельній ділянці №:04:022:0310, що перебуває в обслуговуванні багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Вказана земельна ділянка була сформована на підставі п.1 рішення Ніжинської міської ради Чернігівської області від 22.05.2019 за №28/55-2019 для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . У свою чергу, ТОВ «БУДСЕРВІС САН» здійснює управління цим багатоквартирним будинком на підставі Договору про надання послуги з утримання багатоквартирного будинку від 19.11.2021, але здійснення контроль за станом зелених насаджень покладено на Виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області. Крім того, позивачка понесла витрати на оплату автотоварознавчого дослідження в сумі 5950 грн, які також підлягають стягненню з відповідача.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 липня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області про відшкодування шкоди задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивачки майнову шкоду в розмірі 271 782,01 грн, судовий збір в розмірі 2718 грн. Стягнуто з виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області на користь ТОВ «БУДСЕРВІС САН витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем ОСОБА_1 доведено факт завдання їй матеріальної шкоди в результаті падіння на автомобіль дерева, яке росло на території територіальної громади м. Ніжина. Суд вважав, що відповідач перед судом не довів відсутності своєї вини та відсутності підстав для відшкодування за його рахунок шкоди на користь позивача, оскільки згідно Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України зобов`язаний під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень виявляти аварійні дерева, здійснювати їх загальні, часткові та позачергові огляди. Відсутність звернень будь-якої особи щодо видалення аварійних, сухостійних насаджень і фаутних дерев, у даному випадку поблизу житлового будинку АДРЕСА_1 , не може бути підставою для звільнення останнього від відповідальності, оскільки, на відповідача покладено обов`язок з моніторингу стану зелених насаджень. У даному випадку дерево, гілка якого упала на належний позивачу автомобіль, було розташоване на землі комунальної власності, його власником є територіальна громада міста. Відсутні дані про те, що це дерево відповідно до вимог ч.5 ст.28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» перебувало на балансовому обліку будь-якої організації, в той час як організація роботи з цього питання проводиться виключно органами місцевого самоврядування, тобто балансоутримувач не був визначений, у зв`язку з чим за падіння дерева на автомобіль відповідає виконавчий орган місцевої ради. Саме на виконавчий орган місцевого самоврядування покладено обов`язок забезпечити належне та безпечне функціонування та експлуатацію зелених насаджень у спосіб, що унеможливить їх негативний вплив на мешканців міста, їх майна, тощо. Доказів протилежного матеріали справи не містять та суду не надано, представником виконавчого комітету Ніжинської міської ради не доведено. Доказів про здійснення фактичної оплати послуг експерта за проведення автотоварознавчого дослідження позивачем не надано, а тому вартість таких витрати не підлягає відшкодуванню. З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності опрацьовування значного обсягу матеріалів справи для якісного представництва інтересів, з огляду на порядок вирішення спору, враховуючи одне судове засідання у цій справі та думку відповідача щодо заявленого розміру витрат; з огляду на приписи п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви третьої особи про стягнення з відповідача у даній справі витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

У апеляційній скарзі Виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області просить суд скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що у даній справі Виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області не є належним відповідачем у справі. Земельна ділянка з кадастровим номером №:04:022:0310 площею 0.442 га, на якій сталось падіння гілки дерева на належний позивачу автомобіль, перебуває у власності Ніжинської міської ради. Зазначена земельна ділянка сформована для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Усупереч вимогам діючого земельного законодавства до органу місцевого самоврядування мешканці будинку або ТОВ «БУДСЕРВІС САН» з клопотанням про передачу у постійне користування земельної ділянки з кадастровим номером №:04:022:0310 не звертались. Передача у односторонньому порядку землі комунальної власності власникам багатоквартирного будинку суперечить вимогам Закону. Нормальне ж господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Крім того, багаторічні насадження не можуть розглядатись, як окремий об`єкт права власності без земельної ділянки, на якій вони розташовані. Тобто за позицією відповідача, у зв`язку із набуттям права власності на квартири та нежитлові приміщення будинку за адресою АДРЕСА_2 співвласники будинку набули право отримати у постійне користування земельну ділянку на якій зведено будинок задля його утримання та обслуговування. Оскільки співвласники багатоквартирного будинку 19 листопада 2021 року уклади договір на надання послуг з управління багатоквартирним будинком з ТОВ «БУДСЕРВІС САН», відповідно до якого послуга управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту майна будинку та його прибудинкової території, то саме обслуговуюча компанія є належним відповідачем у даній справі. Натомість суд першої інстанції незважаючи на встановлені обставини при розгляді справи безпідставно зробив висновок про те, що Виконавчий комітет Ніжинської міської ради, який не є власником земельної ділянки, її балансоутримувачем та не є підприємством, яке займається благоустроєм м. Ніжина чи управителем багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 є належним відповідачем у спорі. Виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області також зазначає, що звертаючись до суду позивачка вказувала на те, що дерево гілка якого впала на автомобіль, розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером №:04:022:0310, тому у відзиві на позовну заяву відповідач і висловлював заперечення виходячи з тих обставин на які вказувала позивачка. В то же час, суд першої інстанції зазначив у своєму рішенні, що дерево знаходилось на земельній ділянці, що не перебуває у обслуговуванні ТОВ «БУДСЕРВІС САН» та не є прилеглою територією багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , а перебуває у власності виконавчого комітету Ніжинської міської ради. Належними доказами місця розташування дерева суд вважав покази свідка ОСОБА_2 , яка є керівником ТОВ «БУДСЕРВІС САН» та Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі та схему місця ДТП від 10.09.2024 року, складену інспектором ВРПП Ніжинського РУП з чим відповідач категорично не погоджується. Крім того, відповідач вважає, що матеріали справи не містять належних доказів приналежності земельної ділянки, що виключає можливість вирішення питання залучення належного відповідача іншим балансоутримувачем, який обслуговує прилеглу територію до будинку АДРЕСА_1 . Також судом не взято до уваги те, що на території, де позивачка розмістила свій автомобіль, відсутня паркова для транспортних засобів. Виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області заперечує проти визначеного до стягнення розміру матеріальної шкоди заподіяної автомобілю позивачки, вважаючи наданий висновок автотоварознавчого дослідження неналежним доказом.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «БУДСЕРВІС САН», просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 липня 2025 року без змін. У відзиві на апеляційну скаргу третя особа не погоджується з твердженнями відповідача про те, що пошкодження належного позивачеві автомобіля внаслідок падіння гілки з дерева відбулося на земельній ділянці з кадастровим номером №:04:022:0310 площею 0.442, яка перебуває у власності Ніжинської міської ради та сформована для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_2 , послуги з утримання якого та прибудинкової території якого надає третя особа, а отже земельна ділянка повинна перебувати у користуванні ТОВ «БУДСЕРВІС САН», яке має відповідати за стан багаторічних насаджень. На даний час порядок передачі безоплатно у власність або постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку земельних ділянок Кабінетом Міністрів України не встановлений, а вказана земельна ділянка у власність чи постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 не передавалась і є комунальною власністю Ніжинської територіальної громади. У доводах апеляційної скарги відповідач ототожнює земельну ділянку з кадастровим номером №:04:022:0310 площею 0.442, призначену для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 з прибудинковою територією цього багатоквартирного будинку, що на думку третьої особи є помилковим. ТОВ «БУДСЕРВІС САН», також зазначає, що балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважений орган місцевого самоврядування, який відповідає за утримання та збереження зелених насаджень. При цьому, відповідачем під час розгляду справи судом першої інстанції не надано жодного доказу того, що контроль за станом земельних насаджень як об`єктів благоустрою та відповідність за їх стан у встановленому законом порядку покладено на будь-яку іншу особу, в тому числі й на Управління житлово-комунального господарства та будівництва, що балансоутримувачем багаторічних зелених насаджень на території Ніжинської територіальної громади у встановленому порядку визначена інша особа, ніж відповідач. Також третя особа звертає увагу суду на те, що в ході розгляду справи відповідачем на спростування позиції позивача та наданих нею доказів, крім заперечень, не надано жодних належних, достатніх та переконливих доказів. ТОВ «БУДСЕРВІС САН» зауважує, що в судовому засіданні місцезнаходження дерева, з якого упала гілка на автомобіль позивача було встановлено під час викопіювання з Державного земельного кадастру з накладенням шарів супутникових знімків за участю учасників справи та свідка ОСОБА_2 . Відповідач не був позбавлений можливості заявити клопотання про призначення земельно-технічної експертизи для визначення земельної ділянки, на якій знаходиться дерево, але таким процесуальним правом не скористався. Так само, заперечуючи належність та допустимість, як доказу, висновок експертного авто товарознавчого дослідження №198 від 17.09.2024 року, відповідач не скористався правом просити суд про проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц; від 21 листопада 2018 року у справі№ 127/93/17-ц; від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц;від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17).

Предметом спору у справі, що переглядається, є стягнення матеріальної шкоди заподіяної внаслідок падіння на автомобіль позивачки дерева поблизу житлових будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , яку позивачка просить стягнути з Виконавчого комітету Ніжинської міської ради.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюється на території населеного пункту з метою раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля (стаття 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»)

Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади (частина сьома статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

Згідно з частиною другою статті 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації.

Це положення Закону узгоджується з пунктом 2.2 Порядку проведення ремонту та утримання об`єктів благоустрою населених пунктів, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу від 23 вересня 2003 року № 154. Номенклатурою робіт з капітального ремонту об`єктів благоустрою населених пунктів, що є додатком № 1 до пункту 1.4 цього Порядку, передбачений перелік заходів з капітального ремонту зелених насаджень, а саме: омолоджування старих дерев та кущів, знешкодження омели та лікування дупел, видалення дерев та кущів; заміна в плановому обсязі засохлих і пошкоджених дерев та кущів та інше (підпункти 4.2, 4.3 Номенклатури).

Згідно з пунктами 2.1 та 2.7.1 - 2.7.3 Правил благоустрою територій населених пунктів Ніжинської територіальної громади, затверджених рішенням Ніжинської міської ради від 09 лютого 2023 р. № 46-28/2023, благоустрій території населених пунктів Ніжинської територіальної громади здійснюється з урахуванням особливостей такої території відповідно до вимог чинного законодавства України, нормативно-технічних документів, Дизайн-коду вулиць міста Ніжина, його мікрорайонів. Відповідальними за утримання в належному санітарно-технічному стані об`єктів благоустрою є: Виконавчі органи Ніжинської міської ради або комунальні підприємства Ніжинської міської ради, яким передано речові права (право оперативного управління, право господарського віддання, право користування тощо) на об`єкти благоустрою; комунальні підприємства, які утримують чи обслуговують об`єкти благоустрою; підприємства, установи, організації, фізичні особи щодо об`єктів благоустрою, які перебувають у їх власності, користуванні.

Також Правила благоустрою території міста Ніжина п. 2.24.5. забороняють залишати транспортні засоби, самохідні машини і механізми на внутрішньо-квартальних проїздах або переобладнувати проїзди у спосіб, що заважає проїзду транспортних засобів, а також влаштовувати стоянки службового, приватного, вантажного і пасажирського транспорту на прибудинкових територіях, тротуарах, пішохідних доріжках, зелених зонах, територіях, прилеглих до гаражів, автостоянок, тощо.

Пунктом 8.5 Правил благоустрою для здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів Ніжинської територіальної громади, виконання вимог Правил, в тому числі організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян, утримання в належному стані територій, прилеглих до підприємств, установ, організацій, відповідно до статті 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» рішеннями Ніжинської міської ради створено відповідні підрозділи виконавчого комітету Ніжинської міської ради.

Також пунктом 7.1.13. Правил благоустрою передбачено, що суб`єкти благоустрою зобов`язані виконувати інші обов`язки у сфері благоустрою, передбачені Законом України «Про благоустрій населених пунктів» та іншими законами, нормативно-правовими актами органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, цими Правилами благоустрою.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатися до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян внаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані відшкодувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою в порядку та розмірах, установлених законодавством України.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).

За загальним правилом у разі встановлення особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування, а саме позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок, а відповідач доводить відсутність протиправності та вину (див. постанову Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 487/6970/20).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У справі, що є предметом розгляду спірним, зокрема, є питання визначення особи, яка має нести відповідальність за шкоду завдану майну ОСОБА_1 ..

У справі встановлено, що позивачка ОСОБА_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є власником автомобіля марки «Toyota Avensis», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.8).

10.09.2024 о 22-10 годині інспектором ВРПП Ніжинського РУП старшим лейтенантом поліції Курочкіним А.О. складено Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, згідно з яким встановлено, що предметом огляду є ділянка за адресою: АДРЕСА_1 . Забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги (вулиці) покладено на Ніжинську міську раду. Покриття проїзної частини має грунтове покриття, дорожні знаки відсутні, відсутня дорожня розмітка. Інші недоліки в утриманні та експлуатації ділянки: дерево - верба в аварійному стані, сухі гілки якого звисають над проїзною частиною дороги. За результатами обстеження ділянку визнано аварійною (а.с.10).

Згідно схеми місця ДТП від 10.09.2024, складеної інспектором ВРПП ніжинського РУП старшим лейтенантом поліції Курочкіним А.О., на ділянці дороги за адресою: Чернігівська область, м.Ніжин, вул.Незалежності, 21, корп.5, зображено місце розташування автомобіля «Toyota Avensis», державний номерний знак НОМЕР_1 , місце падіння, уламки гілок та дерево верба. Зазначені пошкодження транспортного засобу: деформація даху ззаду, кришки багажника, розбиття заднього лобового скла, розбиття правого дзеркала заднього виду (а.с.11).

ОСОБА_1 звернулася до правоохоронних органів із заявою про настання події, яка сталася 10.09.2024 за адресою АДРЕСА_1 , а саме: на автомобіль марки «Toyota Avensis», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , впала гілка з дерева та пошкодила транспортний засіб. Дана подія була зафіксована в ЖЄО за №11446.

За результатами розгляду заяви органами національної поліції суб`єкту звернення ОСОБА_1 роз`яснено, що правовідносини, що виникли між сторонами мають цивільно-правовий характер рекомендовано для вирішення питання відшкодування спричиненої матеріальної шкоди звернутись до суду (а.с.12).

Судом першої інстанції встановлено, що на момент падіння дерева, будь-які обмежувальні знаки чи заборони щодо стоянки автомобіля були відсутні, як і відсутні відомості про порушення Правил дорожнього руху власником автомобіля марки «Toyota Avensis», державний номерний знак НОМЕР_1 . Доказів щодо встановлення дорожніх знаків на ділянці на якій відбулось падіння гілки дерева не надано і суду апеляційної інстанції.

З викопіювання земельного кадастру України земельних ділянок вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:022:0310 розташована за адресою: АДРЕСА_2 , категорія: землі житлової та громадської забудови, власність: комунальна власність, межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :04:022:0041, адреса: немає даних, категорія: землі житлової та громадської забудови, власність: комунальна власність (а.с.111-112).

Земельна ділянка площею 0,4420 га з кадастровим номером :04:022:0310 була сформована на підставі пункту 1 рішення Ніжинської міської ради від 22.05.2-19 №28-55/2019 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.18). З технічної документації, а саме списку межових знаків, переданих на зберігання вбачається, межовий знак №3 знаходиться на півдні ділянки, відстань до кутів будівлі 39.82м, 28.27м та межовий знак №4 знаходиться на півночі ділянки, відстань до кутів будівлі 26.58м та 38.15 м.( а.с. 27)

З відповіді Ніжинської міської ради Чернігівської області №01.1-20/85 від 07.10.2024 на запит ОСОБА_3 , слідує, що Ніжинська міська рада Чернігівської області не приймала рішень про утворення комунального підприємства для утримання об`єктів благоустрою комунальної власності, яке б відповідало за утримання та належний стан зелених насаджень, за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначений житловий будинок з 01.02.2022 перебуває на обслуговуванні ТОВ «БУДСЕРВІС САН».

Підпунктом 7 пункту "а" частини 1 статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Тобто до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування.

З Правил благоустрою територій населених пунктів Ніжинської територіальної громади вбачається, що прилегла територія територія, яка межує із об`єктом благоустрою ( його частиною) або спорудою ( тимчасовою спорудою), розташованою на об`єкті благоустрою по його периметру.

До об`єктів благоустрою відповідно до ст.13 Закону України « Про благоустрій населених пунктів» належать в тому числі прибудинкові території.

Суб`єкти господарської діяльності, мешканці будинків приватного сектору та багатоквартирних будинків населених пунктів Ніжинської територіальної громади відповідно до п.2.12 Правил благоустрою зобов`язані мати договірні відносини із юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг з поводження з побутовими відходами (вивезення та знешкодження) на території, на якій знаходиться об`єкт утворення відходів, а також своєчасно вносити плату за такі послуги.

Підпунктами 2.17.1, 2.26.2 Правил благоустрою передбачено що благоустрій та утримання земельної ділянки і прилеглої до неї території містить у собі: постійне утримання у чистоті та порядку власних і прилеглих територій; утримання у належному стані під`їзних шляхів до житлових, громадських, промислових і виробничих будинків підприємств, організацій і установ усіх форм власності; своєчасне санітарне прибирання й очищення зелених зон і насаджень та їхнє технологічне утримання; облаштування, ремонт і фарбування огороджень (дерев`яних), флагштоків, турнікетів, малих архітектурних форм (фонтанів, альтанок, устаткування спортивних і дитячих майданчиків, лавок, урн тощо); садіння, догляд за зеленими насадженнями, знесення аварійних і сухостійних дерев; періодичний ремонт і фарбування фасадів будинків, торговельних павільйонів і кіосків (у тому числі розташованих на автобусних зупинках), споруд, парканів, малих архітектурних форм та утримання їх відповідно до паспортів опорядження фасадів, які затверджені у встановленому законодавством порядку; своєчасна ліквідація карантинних рослин на територіях дворів, на прилеглих територіях до приватних домоволодінь, у парках та скверах; утримання приміщень громадських вбиралень, у тому числі дворових, вбиралень на кінцевих зупинках громадського транспорту у належному санітарному та технічному стані. На власних та прилеглих територіях забезпечувати постійне прибирання сміття, побутових відходів. Бруду, опалого листя, снігу, косовицю трави.

Колегія суддів апеляційного суду проаналізувавши надані суду докази, врахувавши позицію сторін у справі та норми права, які регулюють спірні відносини погоджується з висновком суду першої інстанції щодо належності відповідача у даній справі - Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області.

Так, на виконання Правил благоустрою територій населених пунктів Ніжинської територіальної громади уповноваженим зборами співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 та ТОВ «БУДСЕРВІС САН» 19 лютого 2021 року укладено Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Предметом зазначеного договору в тому числі є утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибудинкової території, санітарно-технічних робіт. Додатком № 3 до Договору передбачено прибирання прибудинкової території в тому числі косовиця трав на прибудинковій території до 3 разів на рік протягом сезону, підрізання кущів, дерев у разі необхідності, вивезення сміття.

В матеріалах справи наявне звернення співвласників житлового будинку АДРЕСА_2 , до ТОВ «БУДСЕРВІС САН» щодо видалення старих аварійних дерев, які ростуть на прибудинковій території, зокрема верби, що росте біля автостоянки. У свою чергу, ТОВ «БУДСЕРВІС САН» звернулося до міського голови Кодоли О. надати дозвіл на видалення старих аварійних дерев, які ростуть на прибудинковій території багатоквартирного будинку, що обслуговує ТОВ «БУДСЕРВІС САН», зокрема і верби на дитячому майданчику біля стоянки напроти під`їзду №1.

Листом Управління житлово-комунального господарства та будівництва Ніжинської міської ради Чернігівської області від 29.09.2023 адресованого директору ТОВ «БУДСЕРВІС САН» повідомлено, що комісією з питань визначення стану зелених насаджень проведено обстеження дерев (абрикоса 3 од., слива 1 од.. верба 1 од.), які знаходяться по вул.Незалежності, 19 у м.Ніжині та виявлено, що верба 1 од., поблизу дитячого майданчика у задовільному стані.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ТОВ «БУДСЕРВІС САН» пояснив, що звернення щодо видалення аварійних дерев стосувалось іншого дерева верби, що знаходиться на території, що входить до обслуговування товариства.

Порядок видалення дерев у населених пунктах затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах».

Відповідно до зазначеного порядку підставою для прийняття рішення компетентним органом є заява юридичної чи фізичної особи (далі - заявник) про видалення зелених насаджень.Компетентний орган протягом трьох днів після надходження заяви затверджує склад відповідної комісії.До складу комісії включаються представники заявника, власника земельної ділянки (користувача), компетентного органу, територіального органу Держекоінспекції, а також інших заінтересованих організацій ( в редакції, що діяла на ас падіння гілки дерева).

Видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється:

- за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі - компетентний орган) на підставі ордера (крім випадків, зазначених у пунктах 6-9);

- на підставі документів, визначених статтями 35-37 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності.

Відповідальними за утримання в належному санітарно-технічному стані об`єктів благоустрою є: Виконавчі органи Ніжинської міської ради відповідно до Правил благоустрою територій населених пунктів Ніжинської територіальної громади.

Відповідач Виконавчий комітет Ніжинської міської ради, як виконавчий орган Ніжинської міської ради, є окремою юридичною особою та несе відповідальність за свої дії та бездіяльність.

У Постанові Верховного суду у складі Третьої палати Касаційного Цивільного Суду від 04.09.2019 по справі № 200/22129/16-ц зазначено, що у разі не передачі органом місцевого самоврядування дерева на баланс жодному підприємству, установі або організації, відповідальність за падіння стовбура, дерева, буде покладено на орган місцевого самоврядування, так як саме орган місцевого самоврядування є власником землі на якій знаходилося дерево, яке в результаті падіння пошкодило автомобіль позивача чим спричинило матеріальну та моральну шкоду.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що падіння гілки дерева на автомобіль відбулося біля будинку №21/5 по вул.Незалежності у м.Ніжині. Суду не надано доказів, що землекористувачами земельної ділянки (прилеглої території) до будинку АДРЕСА_2 є співвласники багатоквартирного житлового будинку, що презюмує їх відповідальність за утримання зелених насаджень та прилеглої території, як і не надано доказів того, що земельна ділянка на якій знаходився автомобіль під час його пошкодження, а саме: поблизу житлових будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , передана виконавчим органом міської ради на балансовий облік будь-якій організації.

Матеріали справи не містять достатніх, переконливих доказів про те, що між виконавчим комітетом Ніжинської міської ради було укладено договір про закріплення прилеглої території за власниками багатоквартирних будинків чи визначення рішенням ради меж території яка повинна ними утримуватись.

Відповідач не скористався своїм правом та не заявив клопотання про призначення земельно-технічної експертизи для визначення на якій саме земельній ділянці росте дерево, гілка якого упала на автомобіль належний позивачу, тому доводи апеляційної скарги щодо неналежності доказів: Акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі та схему місця ДТП від 10.09.2024 року, складену інспектором ВРПП Ніжинського РУП та показів свідка ОСОБА_2 не заслуговують на увагу. В судовому засіданні за участю усіх учасників справи виходячи з наявних у матеріалах справи доказів було встановлено місце знаходження дерева. Виконавчим комітетом Ніжинської міської ради не спростовано належними, допустимими та достатніми доказами, що інша юридична особа є належним відповідачем у справі.

Доводи апеляційної скарги щодо залишення автомобіля позивачкою у місці, яке не відведене для автостоянки також не можуть бути підставою для звільнення від відшкодування заподіяної шкоди, оскільки звертаючись до суду ОСОБА_1 зазначала про те, що її автомобіль зазнав ознак несправності і вона була вимушена залишити автомобіль у тому місці де були виявлені несправності. На підтвердження зазначеного, матеріали справи містять замовлення-наряд №19/09/24 від 10.09.2024. Відносно позивачки працівниками поліції не було складено протокол про адміністративне правопорушення та остання не була притягнута до відповідальності за паркування у невідведеному місці.

Відповідно до частини першою статті 102 ЦПК України висновок експерта - це складений у визначеному законодавством порядку докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові.

Частиною першою статті 106 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Відповідно до частини першої статті 107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлено Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за № 1074/8395 (далі - Методика).

Методика розроблена згідно із Законами України "Про судову експертизу", "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Національним стандартом N 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 N 1440, та іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи й оцінки майна.

Відповідно до п. 1.3 Методики, її вимоги є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Методика застосовується з метою, зокрема, визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ (п. 1.4 (д) Методики).

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 зазначала, що її майну, автомобілю була заподіяна матеріальна шкода, яка згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу №198 від 17.09.2024, складеного експертом-автотоварознавцем Громовим А.М., становила : вартість відновлювального ремонту КТЗ «Toyota Avensis», державний номерний знак НОМЕР_1 , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих внаслідок падіння гілок дерева 10.09.2024, станом на дату оцінки 10.09.2024, складає 271 782, 01 грн; вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «Toyota Avensis», державний номерний знак НОМЕР_1 , через його пошкодження внаслідок падіння гілок дерева 10.09.2024, у тому числі з урахуванням розміру втрати товарної вартості у сумі 0,0 грн, станом на 10.09.2024, складає 123 049, 43 грн (а.с. 38-45).

Колегія суддів не приймає до уваги заперечення відповідача стосовно того, що експертне дослідження проводилось на підставі вихідних даних зі слів позивачки. При проведенні автотоварознавчого дослідження експерт-товарознавець оглядав транспортний засіб про що було складено Акт технічного огляду колісного транспортного засобу № 198 від 13.09.2024 року. Також пошкодження автомобіля були зафіксовані експертом у фототаблицях, які є додатком № 3 до висновку дослідження № 198. ( а.с.46-47, 58-59,63)

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Висновок є належним доказом на підтвердження завданих позивачу збитків у вигляді витрат, які вона мусить зробити для відновлення свого майна (вартості відновлювального ремонту). Висновок складений відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 (далі Методика), Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», «Методики визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу», Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, Інструкції про особливості здійсненя судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, Періодичного довідника «Бюлетень автотоварознавця». Оцінювач несе відповідальність встановлену законом за складання неправдивого звіту. Відповідачем не доведено, що оцінювачем здійснено невірні розрахунки чи включено до переліку пошкоджень такі, які не відносяться до ДТП за його участі.

Висновок автотоварознавчого дослідження є належним доказом, навіть якщо оцінювач не був попереджений про кримінальну відповідальність, оскільки відсутність такого попередження не робить висновок недопустимим доказом. Однак, суд оцінюватиме цей доказ разом з іншими обставинами справи, і відсутність попередження може бути врахована при оцінці його достовірності.

Відповідач не скористався процесуальним правом на спростування визначеної позивачем матеріальної шкоди та не надав суду переконливих доказів.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідач не надав доказів на противагу поданого висновку, не спростував визначений розмір матеріального збитку, а отже не довів, що такий визначено експертним дослідженням не правильно, а тому висновок експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу №198 від 17.09.2024, складений експертом-автотоварознавцем Громовим А.М. є належним та допустимим доказом на підтвердження розміру матеріальної шкоди заподіяної позивачу.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

Саме такою є правова позиція Верховного Суду, висловлена Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).

Практика Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04, зроблено висновок, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «БУДСЕРВІС САН» заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу із зазначенням розміру понесених витрат та додано до відзиву додаткову угоду №1 від 25.08.2025 року до договору про надання професійної правничої допомоги № 270 від 13березня 2025 року, акт про надану правничу допомогу №2 від 26 серпня 2025 року, детальний опис робіт, платіжні інструкції № 426 від 27.08.2025 року , №428 від 29.08.2025 року, довіреність.( а.с.228-232)

Від сторони відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу до 10000 грн. Виконавчий комітет Ніжинської міської ради у клопотанні про зменшення розміру судових витра зазначає, що до вартості робіт до послуги ведення в суді апеляційної інстанції в якості представника третьої особи включено участь у судових засіданнях ( прибуття, очікування слухання справи, повернення до свого робочого місця), але враховуючи подану адвокатом заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яка задоволена судом, відповідач вважає, що зазначені послуги є недоведеними. Крім того, зміст відзиву на апеляційну скаргу не містить нових аргументів чи судової практики, є тотожним за змістом відзиву на позовну заяву, а отже на його підготовку не витрачено значного часу. Крім того відповідач заперечує проти доцільності залучення до участі у справі в якості третьої особи ТОВ «БУДСЕРВІС САН», оскільки заява позивача щодо такого залучення є не аргументованою. Позивач таким залученням до участі в справі фактично переклав на відповідача витрати по відшкодуванню судових витрат на професійну правничу допомогу на відповідача.

Апеляційний суд погоджується з доводами заяви Виконавчого комітету Ніжинської міської ради про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги з огляду на таке.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується зі статтею 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Колегія суддів апеляційного суду, взявши до уваги характер правовідносин у цій справі, зокрема, залишення апеляційної скарги без задоволення, обсяг наданих заявнику послуг, клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, зокрема про те, що прибуття, очікування слухання справи, повернення до свого робочого місця, комунікація із замовником, не є видами правової допомоги, мають організаційний характер та є складовими підготовки відзиву на апеляційну скаргу, відзив на пеляційну скаргу та відзив на позовну заяву мають аналогічні аргументи щодо не належності ТОВ «БУДСЕРВІС САН» як відповідача у справі.

Ураховуючи, що у задоволенні апеляційної скарги Виконавчого комітету Ніжинської міської ради відмовлено, а оскаржуване судове рішення залишено без змін, приймаючи до уваги що стороною позивача надано заперечення та клопотання про зменшення розміру судових витрат на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про відшкодування витрат понесених третьою особою, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача та стягнення з відповідача на його користь 10000 грн.

Керуючись ст.ст.141, 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Ніжинської міської ради залишити без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 липня 2025 року без змін.

Стягнути з Виконавчого комітету Ніжинської міської ради ( , місце знаходження: Чернігівська область, м.Ніжин, пл.Івана Франка, 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « БУДСЕРВІС САН» (, місце знаходження: Чернігівська область, м.Ніжин, вул.Борзнянський Шлях, 57-б) 10000 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 17 вересня 2025 року.

Головуючий: Судді: