Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3129/25
Номер провадження2/711/2748/25
РІШЕННЯ
11 вересня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі: головуючого судді Демчика Р.В., при секретарі Бутовській Д.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Черкасиводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за централізоване водопостачання та водовідведення, -
Позивач КП «Черкасиводоканал» ЧМР звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення вказавши, що позивач надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до законодавства України, що регулює відносини, які виникають між виконавцями житлово-комунальних послуг та їх споживачами. Плата за комунальні послуги, в тому числі водопостачання, нараховується щомісячно, а її розмір розраховується за затвердженими в установленому порядку тарифами та відповідно до показань приладів обліку або за встановленими нормами. За адресою АДРЕСА_1 зареєстрована споживач ОСОБА_1 . Також, за вищевказаною квартирою відсутній розподільний засіб обліку (квартирний лічильник) водопостачання. Нарахування за послуги водопостачання та водовідведення здійснюється згідно з затвердженими нормативами водоспоживання, за встановленими тарифами з розрахунку відповідно до кількості споживачів.. Всупереч вимогами законодавства, якими передбачено, що споживачі житлово-комунальних послуг повинні сплачувати за їх надання своєчасно, у строки, встановлені договором або законом, - відповідачі своєчасно та в повному обсязі не оплачують надані позивачем послуги, внаслідок чого станом на 01.03.2025 року утворилась заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення на загальну суму 9272 грн. 06 коп..
На підставі вищевикладеного, просять суд стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 9272.06 грн., а також витрати за сплату судового збору в сумі 3028.00 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Заочним рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 28 травня 2025 року позовні вимоги КП «Черкасиводоканал» задоволені та стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Черкасиводоканал» заборгованість за водопостачання та водовідведення, що виникла станом на 01.03.2025 року в сумі 9272 грн. 06 коп.. та сплачений судовий збір в сумі 3028 грн. 00 коп..
11.06.2025 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про перегляд заочного рішення від 28.05.2025 року у справі № 711/3129/25.
Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 17 червня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення прийнято до розгляду та призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Крім того, ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 30 червня 2025 року скасовано заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 травня 2025 року по справі. Призначено дану цивільну справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача Зелтіньш Ю.Ю. в судове засідання не з`явилася. Разом з тим, надала письмову заяву, у якій просила суд проводити судове засідання без участі представника позивача. Також вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, підтвердила, що заборгованість не зменшилась та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлена про час та місце судового засідання до суду не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив не подала.
Відповідно до даних, наданих Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» від 14.04.2025 - відповідач зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 з 19.02.2003 дотепер..
Враховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідач по справі про розгляд справи повідомлений належним чином.
У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи думку сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків.
Як визначено в ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .
Таким чином, відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення, що надає КП «Черкасиводоканал».
КП «Черкасиводоканал» надає відповідачу житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення нараховуючи плату на підставі Постанов Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення КП «Черкасиводоканал».
Суд звертає увагу, що споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.
Як вбачається з розрахунку по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відповідач не вносила плату за отримані послуги з водопостачання, внаслідок чого утворилась заборгованість станом 01.03.2025 року, яка складає 9272 грн. 06 коп.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ (в редакції Закону України №2454-VІІІ від 07 червня 2018 року, що чинна з 09 червня 2018 року; введено Закон в дію з 01 травня 2019 року відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ), житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами п.2 ч.1 ст. 5 цього ЗУ). Права та обов`язки споживача визначені у статті 7 згаданого Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV (у редакції, що чинна до дії вище вказаного Закону, тобто й на час виниклих правовідносин) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Відповідно до вимог п. 1 ст. 1 Закону № 1875-ІV споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична особа чи юридична особа, яка отримує чи має намір отримувати житлово-комунальні послуги.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються зокрема й на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).
Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.
Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства.
Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Як зазначено у статті 19 згаданого Закону, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем.
Крім того, згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2454-VІІІ від 07 червня 2018 року, в редакції, що чинна з 09 червня 2018 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
У судовому засіданні встановлено, що 20 жовтня 2009 року між КП «Черкасиводоканал» та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Враховуючи, що відповідач належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконала, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь КП «Черкасиводоканал» заборгованості у розмірі 9272.06 грн., за водопостачання та водовідведення
Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп.
Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ч. 6 статті 141 ЦПК України, зокрема якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.
Судом встановлено, що відповідно до Довідки МСЕК №022901 від 21.10.2003 року, ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи довічно. Отже, судові витрати понесені позивачем зі сплати судового збору компенсувати за рахунок держави.
Керуючись, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 526, 530, 625 ЦК України, ст. ст. 67, 68, 162 ЖК України, ст.ст. 12-13, 81, 82, 89, 141, 164, 223, 259, 264-265, 268, 280-282, 354 ЦП України суд, -
Позовні вимоги Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ), на користь Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради (місцезнаходження м. Черкаси, вул. Гетьмана Сагайдачного, 12 (р/р НОМЕР_3 в АТ «УкрСиббанк») заборгованість за водопостачання та водовідведення, що виникла станом на 01.03.2025 року в сумі 9272 грн. 06 коп..
Стягнути з Держави за рахунок коштів Державного бюджету України на користь Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень, сплаченого за подання до суду позову згідно платіжної інструкції № 1188 від 28 березня 2025 року в сумі 2759.60 грн. та платіжної інструкції № 1737 від 19.05.2023 року в сумі 268.40 грн.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Р. В. Демчик