Справа № 643/9441/25
Провадження № 2/643/4345/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Пасічника О.М.

за участю секретаря судового засідання Онди В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальність «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, -

встановив:

ТОВ «ГК «Нафтогаз України» 12.06.2025 звернулось до Салтівського районного суду міста Харкова з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ по об`єкту, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 за період з березня 2023 до квітня 2025 у розмірі 3954,57 грн., судові витрати в розмірі 3028,00 грн. судовий збір.

В обґрунтування позову представник ТОВ «ГК «Нафтогаз України»посилається на те, що відповідачем по об`єкту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в період з березня 2023 по квітень 2025 (включно) було спожито природний газ на загальну суму 3 954,57 грн., вартість якого залишилась не оплаченою Споживачем.

Об`єкт газифікації, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить відповідачу на праві власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.06.2023 року .

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу ...» на території України.

Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між Постачальником природного газу та Споживачем є публічним договором приєднання. Відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Для забезпечення приєднання побутовим споживачем до умов договору постачання природного газу побутовий споживач має надати постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписану побутовим споживачем або уповноваженою ним особою.

Споживачем була надана Постачальнику підписана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 15.09.2023. Таким чином, відповідач приєдналася до умов Договору шляхом заявочного приєднання.

ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» поставило відповідачу у період з березня 2023 року по квітень 2025 (включно), природний газ на загальну суму 3954,57 грн., вартість якого не сплачена відповідачем в повному обсязі, що свідчить про неналежне виконання ним своїх зобов`язань та порушує право позивача на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений договором строк. За таких обставин позивач звернувся до суду за захистом своїх майнових прав.

Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 16.06.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

04.07.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому просить відмовити ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у задоволенні позову у повному обсязі.

Вважає позовні вимоги безпідставними, не обґрунтованими, які не підтверджуються належними, допустимими доказами і, відповідно, є такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Зазначає що, після оформлення права власності вона подала документи на переоформлення особового рахунку (заява-приєднання оформлена 15.09.2023 р.). Крім того, здійснила реєстрацію у додатку і передала фактичні показники лічильника газу - 505, що і продовжує робити щомісячно в чат-боті Telegram. Також контролеру було відправлено (у Viber) фото лічильника газу станом на серпень 2023 р. з підтвердженням фактичних даних на момент прийняття квартири у спадок. Згідно з даними лічильника на ньому були наступні показники - 504,73.

В квартирі ніхто не проживає і газом не користується.

Зазначає, що використати газ в квартирі в об`ємі аж 492,00 м3 за один місяць взагалі не можливо. Такий об`єм спожитого газу було спожито (використано) більш ніж за 10 років.

Звертає увагу, що Харківська міська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» в рахунку за жовтень 2023 року зазначив Річну замовлену потужність 2023 у розмірі 39,0 куб.м.

04.07.2025 від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, яке відповідач обґрунтовує бажанням надати усні пояснення у справі, враховуючи складність та необхідність більш детального вивчення доказів з метою ухвалення об`єктивного та законного рішення.

Ухвалою суду від 07.07.2025 у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін- відмовлено.

14.07.2025 до суду через систему Електронний суд надійшла заява представника позивача про зменшення позовних вимог в якій зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» проводить нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу.

На підтвердження об`єму (обсягу) спожитого Відповідачем природного газу, ТОВ «ГК «Нафтогаз України» зроблено запит № 119/4.2.2-42497-2025 від 30.05.2025 року (копія запиту та докази направлення наявні у справі) до Оператора ГРМ Харківської міської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про надання інформації, якою підтверджується фактичне споживання (алокація обсягів) природного газу та дату проведення останнього контрольного зняття показників лічильника.

Станом на дату подання заяви про зменшення позовних вимог, відповідь на вищевказаний запит не надходила.

Однак, виходячи з оновлених даних з білінгової системи «Газоліна», дані в яку імпортуються з інформаційної платформи оператора газотранспортної системи (ТОВ Оператор ГТС України) Iplatforma, вбачається, що оператором ГРМ в червні 2025 року, було зроблено корегування на суму в розмірі 3553,31 грн. Відповідно до цих корегувань, актуальна суму заборгованості складає: 3954,57 грн. (ціна позову) - 3553,31 грн. (корегування) = 401,26 грн. (актуальна сума боргу).

Виходячи з наведеного, вважає за необхідне зменшити розмір позовних вимог та стягнути з Відповідача 401,26 грн.

Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» надає послуги з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.06.2023 року ОСОБА_1 є власником двокімнатної квартири загальною площею 81,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

15.09.2023 р. ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» із заявою-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. Згідно заяви Орієнтовні обсяги споживання на рік для прогнозування споживання зазначено 48 м.куб.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827.

Відповідно до розділу III Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному вебсайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам розміщено на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» в мережі Інтернет за адресою: http:www.gas.ua.

Згідно заяви-приєднання від 15 вересня 2023 року до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», ОСОБА_1 , ознайомившись з умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП, сайті Постачальника в мережі Інтернет за адресою: http:www.gas.ua, приєдналась до умов Договору, адреса об`єкта газопостачання: АДРЕСА_2 .

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний постачати природний газ побутовому споживачу у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Частиною третьою статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що якість комунальної послуги повинна відповідати вимогам, встановленим цим Законом, іншими актами законодавства та договором. Обов`язок забезпечення відповідності якості комунальної послуги встановленим вимогам покладається на виконавця такої послуги.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За приписами статті 40 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, затверджено Кодекс газорозподільних систем, яким визначено взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Пунктом 2 глави 1 Розділу 6 Кодексу газорозподільним систем передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498, в порядку, визначеному цим розділом.

Відповідно до п. 3 глави 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою типового розподілу природного газу.

Згідно п. 7 гл. 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на корись другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За правилами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до положень ст. 77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимим, достовірними та достатніми.

Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Позивачем не було надано належних та допустимих доказів, що підтверджують наявність заборгованості за надані послуги, відповідачу не виставлялися рахунки за надані послуги, та не надано суду відомостей, які показники лічильника враховані при визначенні заборгованості.

Відповідачем надано суду докази того, що вона не користується природним газом, оскільки не проживає у квартирі за адресою АДРЕСА_2 . Надано фото лічильника станом на 01.08.2023 та 22.06.2025 з незмінним показником 00504,738.

Відповідач зверталася на гарячу лінію Нафтогазу з проханням здійснити перерахунок не коректного нарахування об`єму газу, який фактично не був спожитий у серпні 2023 року. Однак, заяви по телефону у неї не прийняли. Її неодноразові прохання, які вона надавала на гарячу лінію, переглянути некоректні нарахування за серпень 2023 р. не розглядали. Перерахунок зробили лише після звернення до суду.

З моменту приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ОСОБА_1 не користувалася природним газом, а відтак і не має заборгованості.

Таким чином, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» не надав суду доказів наявності заборгованості ОСОБА_1 , а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню, як такі, що недоведені позивачем.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12,13, 81, 89, 141, 247, 264-265, 274-279 ЦПК України, суд , -

ухвалив:

Позов товариства з обмеженою відповідальність «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: товариства з обмеженою відповідальність «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», юридична адреса: 04116, місто Київ, вул. Шолуденка, буд. 1; .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Пасічник О.М.