УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання

16 вересня 2025 рокуСправа № 495/10335/24
Номер провадження 2/495/2145/2025

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судових засідань Мартиненко Т.А.,

розглянувши клопотання представника відповідача про зупинення провадження в об`єднаній цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

у провадженні суду перебуває вказана об`єднана цивільна справа.

29.07.2025 представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Приймачук С.І. подав клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 495/4552/25 за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Приймачук Сергій Іванович до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог, щодо предмета спору служба у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради, про визначення місця проживання дитини з матір`ю.

Заява мотивована тим, що із червня 2025 року у провадженні суду також перебуває цивільна справа № 495/4552/25 щодо спору між сторонами (батьками ОСОБА_3 ) щодо місця його проживання. На переконання адвоката Приймачука С.І., у силу статті 181 Сімейного кодексу України, вирішення спору щодо припинення стягнення аліментів із батька на користь матері та стягнення аліментів із матері на користь батька є неможливим до вирішення питання про визначення у судовому порядку місця проживання дитини.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Приймачук С.І. у судовому засіданні 11.09.2025 клопотання про зупинення провадження у справі підтримав, просив задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, хоча належно повідомлений про дату, час. місце судового розгляду; про поважність причин неявки, відкладення розгляду справи не заявив.

У заяві від 05.08.2025 заперечив проти зупинення провадження у справі з огляду на те, що спір у цивільних справах № 495/10335/24 і № 495/4552/25 є різним за предметом та обсягом доказування.

При вирішенні заявленого клопотання суд керується таким.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ці обставини суду необхідно враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Зупинення провадження у справі це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених у законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд (висновок Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2021 у справі № 11- 398сап20). Тобто ідея інституту зупинення судового провадження пов`язана не із самими обставинами, наявність яких обумовлює прийняття рішення про зупинення, а із тим, що вони створюють об`єктивні перешкоди у здійсненні судового розгляду.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК суд зупиняє провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже, метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено; по-перше, провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього; по-друге, під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи необхідно розуміти те, що обставини, які розглядаються в такій справі, не можуть бути встановлені судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, черговості розгляду вимог тощо; по-третє, обов`язкова пов`язаність справи, що зупиняється, з іншою, в якій суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на докази у цій справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення.

Таким чином, для вирішення питання про зупинення провадження у справі з огляду на вимоги пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати:

- чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства;

- чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи з вказівкою на обставини, які встановлюються судом в іншій справі.

Вказаний висновок сформовано у Постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2022 у справі №357/10397/19.

Як встановлено, предметом позову у справі, що розглядається, є припинення стягнення аліментів із позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 і стягнення аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . Істотними обставинами при стягненні аліментів є, у тому числі, фактичні обставини щодо місця проживання дитини.

Предметом позову у справі № 495/4552/25 є визначення місця проживання дитини з матір`ю або з батьком. Істотними обставинами при вирішення такого спору є зокрема ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків; особиста прихильність дитини до кожного з них; вік дитини, стан її здоров`я; сталі соціальні зв`язки дитини; місце навчання дитини; психологічний стан дитини; бажання дитини проживати з одним із батьків; особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним із батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки стосовно дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним із батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання та розвитку; безпечне для життя дитини середовище.

Суд також враховує норми міжнародного і національного законодавства, якими закріплено, що в кожному з питань, які стосуються дітей, всі органи мають керуватися принципом найкращих інтересів дитини. У питаннях щодо аліментів, майнового утримання дитини тощо цей принцип також є застосовним.

Відтак, на переконання суду, представник відповідача не довів наявність об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої цивільної справи, оскільки, як встановлено за предметом та обсягом доказування справи не є такими, що залежать одна від одної.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі на підставі заявленого представником відповідача клопотання.

Керуючись статтями 251, 253, 353 ЦПК, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження в об`єднаній цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

Судове засідання у справі призначити на 13:30 25.09.2025, яке відбудеться у приміщенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання; окремому оскарженню не підлягає; заперечення на ухвалу, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду

Суддя Ю.Ф.Волкова