Справа № 541/2846/25
Номер провадження 2/541/1416/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 вересня 2025 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Городівського О.А.

за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко М.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

21 липня 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаною позовною заявою.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказував, що 20 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансових послуг «Стандартний» від 20 березня 2021 року №736, за умовами якого товариство надало позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 3500 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього Договору, його додатків та правил. 01 грудня 2021 року було укладено договір №1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №736. 10 березня 2023 року було укладено договір №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №736. В подальшому, 18 лютого 2025 року було укладено договір №18-02/25, відповідно до якого ТОВ «Коллект центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №736, що укладений між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 . Відповідач в зазначені строки умови договору не виконав, кошти, отримані за вказаним договором, у погоджені сторонами в договорі строки не повернув. Станом на день формування позовної заяви ОСОБА_1 , відповідно до розрахунку заборгованості, має перед позивачем прострочену заборгованість за користування кредитом за договором №736 від 20 березня 2021 року в розмірі 59081,05 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3500 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 55581,05 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 46463,90 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3500 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 42963,90 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та понесені витрати на правничу допомогу 16 000 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив провести розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 6).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належно повідомлений за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади. Причину своєї неявки суду не повідомив, як і не надіслав заяв чи клопотань про розгляд справи у його відсутність або перенесення розгляду. Відзив на позовну заяву не направив (а.с. 18-20).

Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлено ухвалу суду від 12 вересня 2025 року про проведення заочного розгляду справи.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 20 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансових послуг №736, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 3500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитним коштами на умовах, визначених умовами Договору кредиту. Сторонами було узгоджено всі умови укладеного Кредитного Договору, що підтверджується електронними підписами у самому Договорі.

Відповідно до п. 1.9. Договору, граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік.

Згідно п. 1.4. Договору, проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в); д) тип процентної ставки фіксована.

20 березня 2021 року здійснено переказ грошових коштів на карту, яка належить позичальнику, у сумі 3500,00 грн., відповідно до листа ТОВ Фінансова компанія «Вей фор пей» від 04 лютого 2025 року.

01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» право грошової вимоги до Боржників за Договорами кредиту, у т.ч. за Договором про надання фінансових послуг від 20 березня 2021 року №736, що укладений між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 .

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу від 01 грудня 2021 року №1-12, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 29820,00 грн., з яких: 3500,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 26320,00 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом.

10 березня 2023 року було укладено договір №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №736.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору від 10 березня 2023 року №10-03/2023/01, ТОВ «Коллект центр» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 59081,05 грн., з яких: 3500,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 55581,05 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом.

В подальшому, 18 лютого 2025 року було укладено договір №18-02/25, відповідно до якого ТОВ «Коллект центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №736, що укладений між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 .

Відповідно до Реєстру боржників до Договору від 18 лютого 2025 року №18-02/25, що укладений між ТОВ «Факторинг Партнерс» та ТОВ «Коллект Центр», витяг з якого долучено до позовної заяви, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідача по Кредитному договору від 20 березня 2021 року №736 в сумі 59081,05 грн., яка складається з: 3500,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 55581,05 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом.

Згідно з вимогами позовної заяви, позивач, з урахуванням принципів розумності, співмірності та пропорційності, просить стягнути заборгованість у розмірі 46463,90 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3500,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 42963,90 грн.

Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст. 509, 526, 530, 527, 610, 611, 1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат, згідно ст.ст. 133, 141 ЦПК України.

Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин зобов`язання і є зобов`язальними та регулюються нормами ЦК України, з врахуванням наступного.

Згідно зі ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні ст. 530 ЦК України.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статті 610, 611 ЦК України зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за Договором про надання фінансових послуг від 20 березня 2021 року №736, новий кредитор посилався на те, що позичальник після заміни кредитора у зобов`язанні борг не погасив, має невиконані зобов`язання з погашення тіла кредиту, зі сплати процентів.

Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за Договором про надання фінансових послуг від 20 березня 2021 року №736 в межах заявлених позовних вимог у розмірі 46463,90 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3500,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 42963,90 грн., оскільки матеріалами справи встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору.

Позивачем додатково заявлена вимога про здійснення розподілу судових витрат.

Позивач повідомив про наявність судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн.

Витрати зі сплати судового збору підтверджуються копією платіжної інструкції від 11.07.2025 р. № на суму 2422,40 грн.

За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із повним задоволенням позову, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню документально підтверджених витрат, понесених у зв`язку зі сплатою судового збору, у розмірі 2422,40 грн.

Вирішуючи, питання щодо розподілу витрат на правову допомогу, суд керується положеннями статті 137 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: а) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; б) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

До матеріалів справи позивачем долучено договір про надання правової допомоги від 02 липня 2024 року №02-07/2024, укладеного між адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс», прайс-лист вартості послуг, заявка на надання юридичної допомоги від 02 червня 2025 року №296, витяг з акту №13 про надання юридичної допомоги від 30 червня 2025 року на суму 16000,00 грн.

Разом з тим, суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, а і за власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою та дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Разом з тим, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Відтак, оцінивши у сукупності усі докази, суд дійшов висновку відшкодувати позивачу витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст.509, 512, 514, 526, 527, 530, 599, 610, 611, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 83, 141, 263, 264, 265, 273, 280, 281, 282, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, 03150; ) заборгованість за Договором про надання фінансових послуг від 20 березня 2021 року №736 в розмірі 46463 (сорок шість тисяч чотириста шістдесят три) гривні 90 копійок, з яких: 3500,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 42963,90 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, 03150; ) судові витрати у розмірі 6422 (шість тисяч чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, які складаються з витрат по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу 4000,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. А. Городівський