ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року

м. Харків

справа № 619/8665/24

провадження № 22-ц/818/3627/25

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді:Тичкової О.Ю.,

суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

за участю секретаря судового засідання Волобуєва О.О.

сторони справи:

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідачі - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

третя особа: Служба у справах дітей Солоницівської селищної ради Харківської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків апеляційну скаргу ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 05 травня 2025 року у складі судді Нечипоренка І.М.-

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, у якому просять позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у відношенні малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити їх опікунами малолітньої дитини та стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу.

Позов обґрунтовано тим, що їх син ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками їх онука - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Батьки малолітньої дитини у зареєстрованому шлюбі не перебувають. Починаючи з народження хлопчика відповідачі систематично не виконують своїх обов`язків, зловживають спиртними напоями, ведуть антисуспільний спосіб життя, внаслідок чого недбало виконують свої батьківські обов`язки. 30.06.2023 відповідачі в присутності малолітнього ОСОБА_7 розпивали спиртні напої, що в подальшому закінчилось нецензурною лайкою та сваркою між батьками дитини та викликом поліції. За вказаним фактом у відношенні ОСОБА_3 було складено адміністративний протокол від 28.07.2023 серія ВАВ № 872857 за вчинення у відношенні дитини психологічного насилля. Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 02.08.2023 по справі № 619/3786/23 ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 19.07.2023 відповідач ОСОБА_3 знову у відношенні малолітнього ОСОБА_7 вчинив вже фізичне насилля, вдаривши дитину по обличчю, за що постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 11.08.2023 по справі № 619/4070/23 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. У листопаді 2023 року малолітня дитина разом з бабусею перебувала в «Харківській міській клінічній лікарні швидкої невідкладної медичної допомоги імені професора О.І. Мещанінова», де дитині було поставлено первинний діагноз: закрита черепна мозкова травма, сгм, рвана рана верхньої повіки справа, рвана рана носа справа, забій чола справа. Зі слів лікарів матір онука ОСОБА_4 , знаходячись в алкогольному сп`янінні відмовилась від огляду дитини лікарями та після чого поїхала з лікарні. Як було з`ясовано поліцією дитину побив батько дитини. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 10 листопада 2023 року поступили на курс терапії психо-соціальної корекції на стаціонарі у тренінговому центрі «РЕСТАРТ+» для алко-нарко залежних, де лікувались до 02 грудня 2023 року. Лікування відповідачів від алко-нарко залежності проводилось і в квітні 2023 року, про що відповідачі надавали свою добровільну згоду. 04 серпня 2024 року та 14 серпня 2024 року відповідачі знову сварилися і висловлювалися нецензурною лайкою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, дитина враховуючи свій вік це все чула. Протокол про адміністративне правопорушення складався лише у відношенні ОСОБА_3 04.09.2024 відповідачі знову у стані алкогольного сп`яніння стали у присутності дитини сваритися, про що була повідомлена Служба у справах дітей Солоницівської селищної ради Харківської області. 04.09.2024 наказом начальника Служби у справах дітей Солоницівської селищної ради Харківської області № 25 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. У зв`язку з ухиленням від виконання батьківських обов`язків батьками малолітньої дитини наказом начальника Служби у справах дітей Солоницівської селищної ради Харківської області № 26 ОСОБА_6 влаштований в сім`ю ОСОБА_1 . Малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з народження, враховуючи аморальне життя батьків, яке негативно впливає на розвиток дитини, здебільшого проживає з позивачами , які піклуються про дитину та утримують її. Позбавлення батьківських прав відповідачів відповідає інтересам дитини.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 05 травня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_3 , у відношенні до малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь опікуна (піклувальника), батьків вихователів, прийомних батьків або державного дитячого закладу (в залежності від форми влаштування дитини), аліменти на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.10.2024 та до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовлено.

Попереджено відповідачку ОСОБА_4 про необхідність змінити ставлення до виховання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та покласти на Службу у справах дітей Солоницівської селищної ради Харківської області контроль за виконанням нею батьківських обов`язків.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачами доведені підстави позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 .. Надані суду докази свідчать про те, що оскільки ОСОБА_3 не виконує обов`язки щодо виховання та розвитку дитини, застосовував до сина фізичне насильство, що спричинило дитині тілесні ушкодження. Судом встановлені як факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини, так і за присутності дитини Одночасно відсутні факти злісного нехтування ОСОБА_4 своїми батьківськими обов`язками щодо малолітнього сина, врахувавши бажання матері спілкуватись з дитиною, а також те, що вона активно заперечує проти позбавлення батьківських прав, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 у відношенні до свого малолітнього сина ОСОБА_8 та в частині попередження відповідачки про необхідність змінити ставлення до виховання сина та покладення на Службу у справах дітей Солоницівської селищної ради Харківської області контроль за виконанням нею батьківських обов`язків. Прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_9 батьківських прав по відношенню до свого малолітнього сина ОСОБА_8 та стягнення з останньої аліментів на користь опікуна (піклувальника), батьків вихователів, прийомних батьків або державного дитячого закладу (в залежності від форми влаштування дитини), аліменти на утримання ОСОБА_8 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.10.2024 та до досягнення дитиною повноліття. Також стягнути судовий збір з ОСОБА_9 на користь позивача в розмірі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд прийняв рішення про відмову у задоволення позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_9 без достатніх підстав, а саме: прийняв письмові докази, які надала ОСОБА_9 без дотримання в передбачений ст. 83 ЦПК України спосіб, а саме без відкриття ( направлення) доказів всім сторонам. Суду надані беззаперечні докази, що дитина зазнавала тілесних ушкоджень від батька у присутності матері, їй вчасно не було надано медичної допомоги та як наслідок була доставлена у лікарню зі черепно-мозковими травмами, саднами на тілі. Відповідачка нехтуючи здоров`ям дитини самовільно залишила лікарню, тому к дитина і не отримала відповідну медичну допомогу. В судовому засіданні відповідачка /мати дитини/ не заперечувала, що такий факт мав місце, що говорить про те, що остання безвідповідально ставиться до своїх батьківських обов`язків, не бажала щоб дитині надавалася медична допомога, в той час як була у неї черепно-мозкова травма. Залишаючи дитину з матір`ю, суд ставить під загрозу життя та здоров,я дитини, бо чи успіють в наступний раз якщо щось подібне станеться з дитиною працівники поліції, щоб зберегти життя дитині. Відповідачка зловживала спритними напоями, позбавлялася батьківських прав й щодо своєї першої дитини та в судовому засіданні не заперечувала даний факт та добавила, що вона пішла до нотаріуса та написала відмову від дитини, при цьому говорила спокійно з легкістю, на що звернула увагу суду представник позивача, але суддя почала перебивати виступ та робила все щоб виправдати становище відповідачки. Також суд не з`ясував з ким буде знаходиться дитина, коли мати буде працювати. Крім того, відповідачка не вчиняла тривалий час дій щодо повернення дитини, не зверталася до компетентних органів з відповідними заявами, що свідчить про те, що її не цікавить дитина.

03.07.2025 ОСОБА_4 подала відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Зазначила, що суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для позбавлення її батьківських прав. Позивач не була позбавлена можливості ознайомитись з наданими нею доказами, що спростовують позовні вимоги. Судом встановлено, що тілесні ушкодження дитина отримала в результаті дій свого батька - ОСОБА_10 , який вчиняв домашнє насильство щодо неї. Доказів того, що це правопорушення сталися в результаті п`янства обох батьків суду не надано. З січня 2025 вона проживає окремо від ОСОБА_10 , разом, має постійне місце роботи, позитивну характеристику за місцем роботи, алкогольні напої не вживає, хоче повернути дитину від бабусі і виховувати самостійно.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про народження серія серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_6 . Його матір`ю записана ОСОБА_4 , батьком - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 14).

Згідно витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 22).

Наказом №25 від 04.09.2024 Служби у справах дітей Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 взято на облік як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах (а.с. 23-24).

Відповідно до наказу № 26 від 04.09.2024 Служби у справах дітей Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області, тимчасово влаштовано малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як дитину, яка залишилася без батьківського піклування, в сім`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , яка є бабусею дитини (а.с. 25-26).

Згідно акту обстеження умов проживання від 04.09.2024 року за адресою: АДРЕСА_2 , визначено, що умови проживання задовільні, в будинку чисто, охайно, в достатній кількості меблі, побутова техніка, предмети домашнього вжитку, в наявності новий запас продуктів харчування, дитина мешкає у спільній з бабусею кімнаті, в наявності одяг, взуття, іграшки, предмети гігієни (а.с. 42).

Відповідно до висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здоровий (а.с. 51).

Із довідок ГО «РЕСТАРТ+» убачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за власним бажанням проходили курс психо-соціальної корекції у тренінговому центрі для нарко-алко залежних (а.с. 28-34).

Рішенням Золочівського районного суду Харківскої області від 02.11.2015 року у справі №622/1176/15 позбавлено ОСОБА_4 батьківських прав щодо її малолітньої дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 35-36).

Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 02.08.2023 року у справі №619/3786/23 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та піддано до адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень. Рішення обґрунтовано тим, що факт вчинення адміністративного правопорушення стосовно свого неповнолітнього сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: психологічне, яке виразилося у сварці між батьками, що могло завдати шкоду його психічному здоров?ю, що підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 28.07.2023 серії ВАВ №872857, поясненнями, копією свідоцтва про народження, копією паспорта, рапортом, поясненнями.(а.с. 40).

Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 06.09.2024 у справі №619/6719/24 визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП. Рішення обґрунтовано тим, що своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 1732 КУпАП, а саме: домашнє насильство, тобто умисне вчинення будь-яких діянь психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_4 вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті (а.с. 37-39).

Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 11.08.2023 у справі №619/4070/23 ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та піддано до адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень. Рішення обгурнтовано тим, що що факт вчинення адміністративного правопорушення стосовно свого неповнолітнього сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 28.07.2023 серії ВАВ №553004, поясненнями, копією паспорта, рапортом, поясненнями (а.с. 41).

Згідно характеристики від 10.09.2024 ТОВ «Сахарок» ОСОБА_1 з листопада 2023 року працює кондитером у вказаному ТОВ. За час роботи ОСОБА_1 зарекомендувала себе поважною, зрівноваженою та неконфліктною людиною. Порушень трудової дисципліни не було. Характеризується як чуйна, чесна і добра людина (а.с.54).

Згідно довідки №54 від 10.09.2024 виданої ТОВ «Сахарок» дохід за останні шість місяців ОСОБА_1 складає 69 141,55 грн (а.с. 56).

ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягувалась, що підтверджується витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» (а.с. 58).

Згідно з висновком Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області відносно доцільності позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_4 та громадянина ОСОБА_3 стосовно їх малолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вбачається доцільним ухвалення рішення про позбавлення вказаних осіб батьківських прав відносно зазначеної дитини.

За час проживання на території с-ща Пересічне гр. ОСОБА_4 зарекомендувала себе з негативного боку: були усні скарги мешканців щодо періодичного вживання гр. ОСОБА_4 алкогольних напоїв; були усні скарги мешканців щодо постійних конфліктів у родині ОСОБА_4 , які негативно впливали на малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зі слів близьких до родини людей мати ОСОБА_4 не проявляє належної турботи за дитиною.

За дитиною піклюється ОСОБА_1 1973 року народження та ОСОБА_2 1969 року народження. Дотримуються здорового харчування, гігієни та санітарних умов проживання.

Громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_3 неодноразово було запрошено на комісію з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Солоницівської селищної ради на якому розглядалася питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав у відношенні малолітнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 була присутня на комісії 06.01.2025 року, але 24.02.2025 року не з`явилася.

Згідно випивки із медичної карти амбулаторго (стаціонарного) хворого від 27.01.2024 року ОСОБА_4 з 24.01.2025 по 27.01.2025 пройшла курс відновлювального та проти рецедивного лікування алкогольної залежності (а.с. 122)

11.03.2025 складений акт Солоніцевською селищно радою про обстеження житлового-побутових умов ОСОБА_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 . З якого вбачається, що за вказаною адресою на даний час фактично зареєстрований та фактично проживає ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також проживає без реєстрації його мати: ОСОБА_4 з 15.01.2025 року (а.с. 125-126).

За останньою інформацією чоловік ОСОБА_4 , який виховув її старшого сина ОСОБА_13 помер. ОСОБА_14 проживає з сином ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 99-104).

Судова колегія вважає що суд правильно встановив обставини у справі та застосував до них норми матеріального права що їх регулюють.

Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Відповідно п. 38 постанови Верховного суду України від 18 квітня 2025 року у справі № 644/7516/23 інтереси дитини вимагають збереження зв`язків дитини з її сім`єю, за винятком випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною, і це може завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини (див., наприклад, пункт 143 рішення Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 14 березня 2017 року у справі «KB та інші проти Хорватії», заява № 36216/13). Розрив таких зв`язків означає відрізання дитини від її коріння, що можна зробити лише в дуже виняткових випадках, необхідно зробити все для збереження особистих стосунків і, якщо і коли це доречно, для «відбудови» сім`ї. У цьому контексті ЄСПЛ підкреслив, зокрема, зобов`язання держави вживати заходів для збереження зв`язку між батьками та дитиною, наскільки це можливо (див., наприклад, пункт 48 рішення ЄСПЛ від 13 жовтня 2015 року у справі «СH проти Італії, заява № 52557/14).

Вирішення питання про позбавлення відповідачки батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у її право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.

Пунктом 45. Постанови зазначено, що при визначенні, чи був захід по втручанню у право відповідачки, «необхідним в демократичному суспільстві», Верховний Суд, беручи до уваги справу в цілому, розгляне підстави, наведені для виправдання застосованого заходу, на предмет їх відповідності та обґрунтованості відповідно до пункту 2 статті 8 Конвенції. Беззаперечно, що аналіз того, що має найкраще задовольняти «інтереси дитини», є дуже важливим у таких справах (пункт 53 згадуваного вище рішення у справі «Хант проти України»).

Верховний Суд наголошує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагає ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися (п.46 Постанови)

ЄСПЛ в своїй прецедентній практиці вказує, що оцінюючи, чи був оскаржуваний захід «необхідним у демократичному суспільстві», Суд має розглянути, чи, у світлі справи в цілому, причини, наведені для виправдання оскаржуваного заходу, були «відповідними та достатніми» для цілей статті 8 Конвенції. З цією метою Суд повинен з`ясувати, чи національні суди провели поглиблений аналіз усієї сімейної ситуації та цілого ряду факторів, зокрема факторів фактичного, емоційного, психологічного, матеріального та медичного характеру, і здійснили збалансовану та обґрунтовану оцінку відповідних інтересів кожної особи, постійно піклуючись про те, яке рішення було б найкращим для дитини. Суд також повинен буде визначити, чи процес ухвалення рішення, розглядаючи його в цілому, був справедливим і забезпечив заявниці необхідний захист її інтересів, гарантований статтею 8 Конвенції (пункт 47 рішення ЄСПЛ від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11).

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків (абз. 2 п. 18 Постанови).

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

За приписами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останньої батьківських прав, покладено на позивача (див. постанову Верховного Суду від 29 травня 2020 року у справі № 739/2159/18).

Відповідно до висновку, сформованого у постанові Верховного Суду від 15.04.2021 у справі №243/13191/19-ц, висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер, який повинен містити відомості щодо наявності виключних обставин, підтверджених відповідними доказами, які б свідчили про свідоме нехтування батьком / матір`ю своїми обов`язками і були законною підставою для застосування такого крайнього заходу впливу, як позбавлення батьківських прав, що найкраще відповідатиме інтересам дітей.

Враховуючи те, що висновок Солоницівської селищної ради № 02-22/1122 від 24.02.2025 щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачку ОСОБА_4 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду (частини п`ята, шоста статті 19 СК України) та в ньому не наведено достатніх мотивів для ухвалення такої крайньої міри, як позбавлення батьківський прав, суд обґрунтовано не взяв його до уваги.

Умовою ухилення від обов`язків по вихованню дитини, як передбаченої пунктом 2 частини першої статті 164 СК України підстави позбавлення батьківських прав, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.

Враховуючи, що ОСОБА_4 забезпечена житлом, за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується актом обстеження від 11.03.2025 року та згідно виписки із медичної карти амбулаторго (стаціонарного) хворого від 27.01.2024 року ОСОБА_4 з 24.01.2025 по 27.01.2025 пройшла курс відновлювального та протирецедивного лікування алкогольної залежності, має постійне місце роботи в ТОВ «Куховар», згідно з характеристикою з місця роботи зарекомендувала себе як дисциплінований та акуратний працівник, судова колегія вважає, що суд правильно встановив обставини справи, рішення суду в частині відмови у задоволені позову про позбавлення батьківських прав є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Згідно абзацу 2 ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення судом норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки допущені судом порушення норм процесуального права при вирішенні питання про доручення наданих ОСОБА_4 на спростування позовних вимог доказів не призвели до неправильного вирішення справи по суті, колегія суддів відхиляє доводи скаржника про скасування рішення суду з зазначених підстав.

За таких обставин, з урахуванням інтересів дитини і того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, встановивши, що відсутні підстави для застосування статті 164 СК, суд обґрунтований висновок про відмову в задоволенні позовних вимог в частині позбавлення відповідачки батьківських прав.

Одночасно відповідачка обгрунтовано попереджена судом про необхідність змінити ставлення до виховання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і покладено на органи опіки та піклування контроль за виконанням нею своїх батьківських обов`язків. Невиконання зазначеного попередження може бути підставою для повторного звернення позивачів до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому апеляційну скаргу ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 належить залишити без задоволення, рішення суду - залишити без змін.

Підстави для перерозподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 05 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 18.09.2025.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук