Справа № 277/841/25
Номер рядка звіту 40
РІШЕННЯ

іменем України

"17" вересня 2025 р. с-ще Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.В.

за участю секретаря с/з Лук`янчук Т.В.

розглянувши, відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договорами позики та кредитним договором в загальному розмірі 50841,73 грн. та судові витрати в розмірі 3028,00 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 26.09.2023 року та 19.11.2023 року між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 були укладені договори позики №4638784 та №76973437.

Згідно з п.1 вказаних договорів позики позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстрів боржників №22 від 11.04.2024 року та №2 від 27.03.2025 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20191,71 грн. та в розмірі 14170,29 грн.

05.01.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №706726754.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідно до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року та реєстру боржників №275 від 12.03.2024 року відступило ТОВ «Таліон плюс» право вимоги до відповідача за кредитним договором 706726754.

27.02.2025 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27/0225-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі прав вимоги.

Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 27.02.2025 року до договору факторингу №27/0225-01 від 27.02.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16479,73 грн.

Всупереч умовам договорів позики та кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконує своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. У зв`язку з викладеним позивач змушений звернутись до суду.

04.09.2025 року представником відповідача адвокатом Дармограй-Матвієнко Д.І. надано до суду відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що на її думку позивачем не надано належних доказів на підтвердження укладання договорів та підписання їх відповідачем. Також відсутні докази отримання відповідачем грошових коштів за кредитними договорами.

Крім того представник позивача зазначає, що позивач не є кредитором за спірними кредитними зобов`язаннями, оскільки в договорах факторингу відсутнє посилання на відповідача. У зв`язку з цим представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовної заяви.

Представником позивача 12.09.2025 року надано до суду відповідь на відзив, у якому він просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки вважає відзив відповідача безпідставним та необґрунтованим. На думку представника позивача в матеріалах справи є належні докази того, що відповідачем укладались кредитні договори в електронному вигляді з первісними кредиторами і що сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов цих договорів.

Також представник позивача зазначив, що кошти надавались клієнту у безготівковій формі на реквізити платіжної банківської картки вказаної при реєстрації на сайті первісного кредитора, а тому інформації про перерахування коштів у позивача немає, а відповідач, як власник карткового рахунку може самостійно отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування коштів.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі, вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, представник відповідача надала до суду клопотання про розгляд справи без участі відповідача та його представника.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

26.09.2023 року та 19.11.2025 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договори позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №4638784 та №76973437. Крім того 20.11.2023 року було укладено додаткову угоду до договору позики №76973437 від 19.11.2023 року

За цими договором позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Умови надання позики за договором позики від 26.09.2023року є наступними: сума позики 4000,00 грн., строк позики 30 днів, базова процентна ставка за перший день 17,71 %, базова процентна ставка з другого дня користування позикою становить 3,00 %.

Умови надання позики за договором позики від 19.11.2023 року та додатковою угодою від 20.11.2023 року є наступними: сума позики 6000,00 грн., строк позики 30 днів, базова процентна ставка за один день становить 2,5 %.

Також із вказаних договорів слідує, що вони підписані ОСОБА_1 шляхом накладання електронного підпису. (а.с. 9-13, 25-27).

14.06.2021 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб-боржників, право на одержання яких належить клієнту. (а.с. 15-17).

Як вбачається із ксерокопій додаткових угод №20 від 27.02.2024 року та №22 від 11.04.2021 року, ксерокопій актів прийому-передачі реєстру боржників №19 від 27.02.2024 року та №22 від 11.04.2024 року, витягів з реєстру боржників №19 від 27.02.2024 року та №22 від 11.04.2024 року до договору факторингу №14/06121 від 14.06.2021 року ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до боржників, які зазначені в реєстрі боржників, зокрема і до ОСОБА_1 (а.с. 20-21, 23, 34-35, 37).

05.01.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №706726754, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 3900,00 грн. Кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику на його рахунок використовуючи реквізити платіжної картки 4149-49ХХ-ХХХХ-5302.

Також із ксерокопії вказаного договору слідує, що він підписаний ОСОБА_1 шляхом накладання електронного підпису. (а.с. 48-57).

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідно до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, додаткової угоди №26 від 31.12.2020 року до договору факторингу та реєстру боржників №275 від 12.03.2024 року відступило ТОВ «Таліон плюс» право вимоги до відповідача за кредитним договором 706726754. (а.с. 60-64).

27.02.2025 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) та ТОВ «Таліон плюс» (Клієнт) укладено договір факторингу №27/0225-01, у відповідності до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги,а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта. (а.с. 65-66).

Як вбачається із ксерокопії витягу з реєстру прав вимоги №1 від 27.02.2025 року ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до боржників, які зазначені в реєстрі боржників, зокрема і до ОСОБА_1 (а.с. 68).

Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Частинами 1, 2 ст.207 ЦК України, передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

На обґрунтування позовних вимог щодо наявності заборгованості за договорами позики №4638784 від 26.09.2023 року та №76973437 від 19.11.2023 року та кредитним договором №706726754 від 05.01.2024 року позивач надав, зокрема ксерокопії вказаних договорів позики та кредитного договору, ксерокопії договорів факторингу, ксерокопії додаткових угод, ксерокопії актів прийому-передачі реєстрів боржників, ксерокопії витягів з реєстрів боржників до договорів факторингу та розрахунки заборгованості за кредитними позики та кредитним договором.

Разом з тим згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пункту 42 розділу III Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року №75, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Необхідність дослідження саме первинних документів в справах щодо стягнення кредитної заборгованості знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду України від 30.01.2018 року в справі №161/16891/15-ц.

Правова позиція щодо первинних документів відображена в постанові Верховного Суду України від 14.06.2018 року в справі №364/737/17, де зазначено, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві.

Відповідно ж до пункту 1 договорів позики, які укладені між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 позикодавець зобов`язувався передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Кожен окремий транш за кредитним договором №706726754 від 05.01.2024 року надається позичальнику на його рахунок використовуючи реквізити платіжної картки НОМЕР_1 .

Тобто кредитні кошти мали надаватись позичальнику безготівково шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника.

У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази згідно вимог ст.ст.77-80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, звертаючись з даним позовом до суду, позивач повинен був надати суду докази, з яких можливо було б встановити виконання з боку ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» своїх зобов`язань по договорах позики та кредитному договору, зокрема щодо перерахунку кредитних коштів на картку відповідача відповідно до умов договорів позики та кредитного договору

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.2 ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Отже, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження того, що у ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідача виникли права і обов`язки згідно умов Договорів, так як відомостей про зарахування кредитних коштів на банківський картковий рахунок позичальника матеріали справи не містять, суд дійшов висновку, що доводи позивача щодо виникнення у відповідача зобов`язань по договорах не підтверджені належними доказами, в зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні позову за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст.3, 4, 11-13, 83, 263, 265, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В. В. Заполовський