Провадження № 2-зз/752/65/25
У Х В А Л А

Іменем України

12 вересня 2025 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк А.В.,

за участю секретаря - Білас С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву адвоката Ларіонової Олени Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про скасування заходів забезпечення позову, вжиті ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14 лютого 2024 року у справі №752/26513/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання відсутнім права іпотекодержателя, визнання іпотеки припиненою та скасування державної реєстрації іпотеки, зняття заборони відчуження нерухомого майна та скасування державної реєстрації заборони відчуження, скасування рішення державного реєстратора, -

в с т а н о в и в

У грудні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 про визнання відсутності права іпотекодержателя, визнання іпотеки припиненою та скасування її державної реєстрації, зняття заборони відчуження та скасування рішення державного реєстратора.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 14 лютого 2024 року задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову. Заборонено органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, крім Міністерства юстиції України, вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, вносити зміни до відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо нерухомого майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

У квітні 2024 року Ларіонова О.О. в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14 лютого 2024 року у справі 752/26513/23 за заявою ОСОБА_2 .

Заяву обґрунтовувала тим, що суд не врахував існування в державному реєстрі чинного запису про заборону вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

Зокрема, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04 грудня 2023 року по справі №752/25278/23 було задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_1 : заборонено державним реєстраторами будь-яких органів, особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, іншим суб`єктам державної реєстрації в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» проводити дії щодо державної реєстрації (перереєстрації) прав власності, інших речових прав та їх обтяжень, будь-які інші реєстраційні дії щодо квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

Вжиті ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва по справі №752/25278/23 заходи були скасовані судом 05 лютого 2024 року в зв`язку з неподанням ОСОБА_2 відповідного позову, але активний запис про заборону в державному реєстрі і досі не скасований.

Відтак, на думку представника заявника, відсутні підстави для нових забезпечень, оскільки вони лише дублюють вже діючі обмеження. При наявності чинного запису про заборону в державному реєстрі, вчинення будь-яких реєстраційних дій з майном, неможливе.

Також судом не було враховано, що спір між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на даний час є вирішеним в межах іншої справи № 752/19664/19. Крім того, постановляючи ухвалу, суд не міг знати, що вжиті ним заходи забезпечення у вигляді заборони вчинення будь-яких реєстраційних дії зі спірним нерухомим майном, перешкоджають відновленню права власності, набутого відповідачем ще в 2016 році, законність набуття якого підтверджена судовими рішеннями.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд заяви без його участі.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про місце, дату, час були належним чином повідомлені, про причини неявки суду не повідомили.

Суд, вивчивши заяву про скасування заходів забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові активи, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З аналізу ст. 149 - 150 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

З наведених положень закону вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволенні позову.

При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Скасування заходів забезпечення позову передбачає зняття застосованих судом обмежень, покликаних забезпечити можливість виконання судового рішення, у випадку зміни ситуації в порівнянні з тією, що існувала при застосуванні таких обмежень, коли в результаті такої зміни потреба в застосованих обмеженнях припинила своє існування.

Вжиті судом заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

За змістом даних норм скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатом розгляду справи і вирішенням спору по суті, чи залишенням позову без розгляду, або закриттям провадження у справі.

Таким чином заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Встановлено, що на час розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання відсутнім права іпотекодержателя, визнання іпотеки припиненою та скасування державної реєстрації іпотеки, зняття заборони відчуження нерухомого майна та скасування державної реєстрації заборони відчуження, скасування рішення державного реєстратора, вирішена по суті - рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 29 серпня 2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено, однак рішення про відмову у задоволенні позовних вимог не набрало законної сили.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для скасування заходів забезпечення позову, оскільки це суперечитиме меті заходів забезпечення позову.

Скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатами розгляду справи і вирішенням спору по суті чи залишенням позову без розгляду, або закриттям провадження у справі (ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України).

За таких обставин, оскільки доводи заявника, наведені ним у заяві про скасування заходів забезпечення позову, зводяться до оспорювання ним правомірності вжиття судом заходів забезпечення позову і не пов`язані із їх скасуванням. При цьому чинним процесуальним законом передбачено, що якщо сторона не погоджується з судовим рішенням, вона має право оскаржити його в установленому законом порядку, для чого передбачена відповідна процедура апеляційного та касаційного оскарження.

Сторона відповідача скористалася таким процесуальним правом та оскаржила ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 14 лютого 2024 року про забезпечення позову в апеляційному порядку. Доводи апеляційної скарги були аналогічними доводам даної заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 серпня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ларіонової О.О. залишено без задоволення, а ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 14 лютого 2024 року залишено без змін.

В даному випадку жодного доводу з приводу того, яким чином ситуація на час подання заяви про скасування заходів забезпечення позову змінилася в порівнянні з тією, що існувала на час ухвалення судового рішення про застосування заходів забезпечення, і яким чином така зміна обумовлює припинення необхідності у таких заходах, представником ОСОБА_1 не наведено.

Звертаючись з вимогою про скасування заходів забезпечення заявник фактично оскаржує висновки суду, зроблені при вжитті таких заходів, що в рамках передбаченої ст. 158 ЦПК України процедури не може бути здійснено.

Процесуальні дії суду щодо вжиття заходів забезпечення позову і їх скасування врегульовані окремими нормами, є різними за своїм юридичним змістом і за обставинами, які підлягають встановленню.

Скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатами розгляду справи і вирішенням спору по суті чи залишенням позову без розгляду, або закриттям провадження у справі (ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України).

За таких обставин, оскільки доводи заявника, наведені ним у заяві про скасування заходів забезпечення позову, зводяться до оспорювання ним правомірності вжиття судом заходів забезпечення позову і не пов`язані із їх скасуванням, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 158, 258, 260, 261, 352, 353, 354 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

заяву адвоката Ларіонової Олени Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про скасування заходів забезпечення позову, вжиті ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14 лютого 2024 року у справі №752/26513/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання відсутнім права іпотекодержателя, визнання іпотеки припиненою та скасування державної реєстрації іпотеки, зняття заборони відчуження нерухомого майна та скасування державної реєстрації заборони відчуження, скасування рішення державного реєстратора, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Повний текст ухвали складено 18 вересня 2025 року.

Суддя А.В. Слободянюк