РІШЕННЯ

іменем України

03 вересня 2025 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Патока О. П.,

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач 1 - ОСОБА_3 ,

представник відповідача 1 - ОСОБА_4 ,

відповідач 2 - Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант", представник відповідача 2 - Олійник Є. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих злочином,

у с т а н о в и в:

12.02.2024 у кримінальному провадженні № 0000210 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України, потерпілий ОСОБА_1 подав позовну заяву до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, з наступними вимогами: стягнути з ОСОБА_3 на його користь 2 345 957 грн 22 коп. майнової шкоди; стягнути з ОСОБА_3 на його користь 300 000 грн 00 коп. моральної шкоди.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 26.03.2025 апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 задоволено частково. Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 15 квітня 2024 року в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_1 - скасовано. Призначено новий розгляд провадження в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_1 у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. В решті вирок суду - залишено без змін.

06.06.2025 представник позивача ОСОБА_2 надіслав до суду уточнену позовну заяву до ОСОБА_3 , ТДВ Страхова компанія "Альфа-Гарант" з наступними вимогами: стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 2 285 157 грн 22 коп.; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 300 000 грн 00 коп.; стягнути з ТДВ Страхова компанія "Альфа-Гарант" майнову шкоду у розмірі 60 800 грн 00 коп.

На обґрунтування позову зазначено, що вироком Зміївського районного суду Харківської області від 15.04.2024 по справі №621/194/24 (за наслідком розгляду обвинувального акта в кримінальному провадженні №0000210 від 06.08.2022) ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, від відбування якого його звільнено з випробуванням.

ОСОБА_1 у вказаному вище кримінальному провадженні №0000210 від 06.08.2022 є потерпілим, оскільки внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 під час керування транспортним засобом йому було спричинено тяжкі, середньої тяжкості та легкі тілесні ушкодження.

Крім того, протиправними діями ОСОБА_3 ОСОБА_1 спричинено матеріальну і моральну шкоду.

Відповідач з часу вчинення протиправних дій і до цього часу не вчинив жодної дії, спрямованої на добровільне відшкодування шкоди, спричиненої його діями, тому позивач вважав за необхідне заявити позов про стягнення матеріальної і моральної шкоди.

Так, ОСОБА_1 з 17.03.2022 добровільно вступив на службу до Збройних Сил України (ВЧ НОМЕР_1 ), в званні: "рядовий", де проходить військову службу. 05.08.2022 ОСОБА_1 рухався на мотоциклі Ваjaj а67 Dominar D400, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по автодорозі "Мерефа-Лозова-Павлоград" від с. Безпалівка Чугуївського району Харківської області в напрямку с. Пасіки Чугуївського району Харківської області. Автодорога по якій рухався ОСОБА_1 мала дві смуги для руху (по одній в кожному напрямі). По маршруту руху ОСОБА_1 рухався по своїй (по правій) смузі автодороги, однак із полоси для зустрічного руху, не переконавшись в безпечності маневру, на нього виїхав автомобіль марки ЗАЗ Sens, реєстраційний номер НОМЕР_3 (VIN номер: НОМЕР_4 ), під керуванням ОСОБА_3 та спричинив зіткнення транспортних засобів (дорожньо-транспортна пригода), через що відбулось падіння ОСОБА_1 разом із мотоциклом Ваjaj а67 Dominar D400, реєстраційний номер НОМЕР_2 , після чого останнього госпіталізовано з численними травмами.

Станом на 05.08.2022 (згідно відомостей із Веб-сайту: МТСБУ https://policy.mtsbu.ua/) відповідальність водія вказаного вище автомобіля була застрахована у ТДВ СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АЛЬФА-ГАРАНТ" ().

Відповідно висновку експерта від 22.03.2023 №12-14/40-Зм/23 у ОСОБА_1 мали місце садна в області правого стегна, закритий перелом обох щиколоток лівого гомілково-ступеневого суглоба, зі зміщенням, відкритий 3В ступеня внутрішньо-суглобовий багато уламковий перелом проксимального відділу обох кісток лівої гомілки зі зміщенням уламків.

У висновку від 22.03.2023 №12-14/40-Зм/23 експертом визначено ступені тяжкості: 1) садна в області правого стегна відносяться до легких тілесних ушкоджень; 2) закритий перелом обох щиколоток лівого гомілково-ступеневого суглоба зі зміщенням відноситься до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень; 3) відкритий 3В ступеня внутрішньо-суглобовий багато уламковий перелом проксимального відділу обох кісток лівої гомілки зі зміщенням уламків відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Згідно з висновком експерта у судовій автотехнічній експертизі від 01.11.2023 №СЕ-19/121-23/20235-ІТ у вказаній дорожній обстановці в діях водія автомобіля марки ЗАЗ Sens- ОСОБА_3 наявні невідповідності вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками. Спричинення ОСОБА_3 дорожньо-транспортної пригоди призвело до спричинення ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди.

Після спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, останній тимчасово не проходив військову службу. Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 6764, ОСОБА_1 перебував в стаціонарі КП "Міська клінічна багатопрофільна лікарня № 17" з 06.08.2022 по 06.09.2022 з діагнозом: відкритий 3В ступеня внутрішньо-суглобовий багатоуламковий перелом проксимального відділу обох кісток лівої гомілки зі зміщенням уламків, закритий перелом обох щиколоток лівого гомілково-ступневого суглобу зі зміщенням, садна шкіри правого стегна. Згідно виписним епікризом з медичної картки стаціонарного хворого № 3594 від 29.12.2022, станом на 29.12.2022 позивач мав повільно консолідуючий багато уламковий перелом проксимального метаепіфізу великогомілкової кістки з тимчасовим порушенням функцій, який оперативно лікований: 05.08.2022, 26.10.2022, 17.12.2022. Крім того, із виписного епікризу вбачається, що станом на 29.12.2022 (дата підписання епікризу): - ОСОБА_1 не має можливості виконувати обов`язки військової служби; - ОСОБА_1 перебував на лікуванні та обстежені у ВМКЦ ПнР з 05.08 по 06.08.2022, у КНП "МКБЛ №7" ХМР з 06.08. по 06.09.2022, у ВМКЦ ПнР з 06.09 по 08.09.2022, у КНП СОР ОКЛ з 08.09. по 12.09.2022, у ВМКЦ ПнР з 17.10 по 22.10.2022, у КНП "МКБЛ №7" ХМР з 22.10. по 09.11.2022, у ВМКЦ ПнР з 16.12 по 21.12.2022, у військовій частині НОМЕР_5 з 21.12.2022 по 29.12.2022; - ОСОБА_1 непридатний до військової служби з переглядом через 6 місяців.

Отже, вказані обставини свідчать, що ОСОБА_1 починаючи із 05.08.2022 (дата спричинення обвинуваченим травм внаслідок ДТП) не міг виконувати свої обов`язки щодо проходження військової служби і перебував на лікуванні та обстежені в різних медичних закладах, і станом на 29.12.2022 визнаний непридатним до військової служби з переглядом через 6 місяців, тобто після 29.06.2023. Придатним до військової служби ОСОБА_1 визнано лише 27.07.2023, а на службу його повернули у вересні 2023. ОСОБА_1 під час проходження служби в Збройних Силах України як військовослужбовець отримував відповідне грошове забезпечення, яке є його доходом. Відомості про джерела та суми нарахованих та отриманих доходів відображені в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період: 1 кв. 2022 по 4 кв. 2023, виплата ОСОБА_1 як військовослужбовцю у місяці (липень 2022) який передував місяцю (серпень) в якому, ОСОБА_3 спричинив шкоду, тобто у місяці де ОСОБА_1 повноцінно ніс службу та виконував військові обов`язки у Збройних Силах України, складала 298 620 грн 61 коп. Внаслідок спричинених тілесних ушкоджень з 05.08.2022 по 31.08.2023 ОСОБА_1 перебував на лікуванні та реабілітації, що унеможливлювало повноцінне несення служби у Збройних Силах України і його виплати постійно зменшувались, що вбачається із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період: 1 кв. 2022 по 4 кв. 2023. Так у серпні 2022 ОСОБА_1 отримав 107 775 грн 61 коп, а у серпні 2023 - 16 028 грн 09 коп., хоча міг би отримувати по 298 620 грн 61 коп. щомісячно, однак через спричинення тілесних ушкоджень втратив дохід, який би міг реально отримати внаслідок повноцінного несення служби в Збройних Силах України. Отже, ОСОБА_1 завдано збитків через втрату доходу який би він міг реально отримати (виплати військовослужбовцям) у періоді з серпня 2022 по серпень 2023 у загальній сумі 2 285 157 грн 22 коп. Вказана сума була розрахована як різниця між нарахованими згідно податкових відомостей щомісячними доходами військовослужбовця у період з серпня 2022 по серпень 2023 та доходом за липень 2022 помноженим на 12 місяців.

Крім того, внаслідок спричиненого відповідачем ДТП було пошкоджено належний ОСОБА_1 мотоцикл Ваjaj а67 Dominar D400, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість ремонту якого складає 60 800 грн 00 коп.

ОСОБА_1 було враховано, що згідно відомостей із Веб-сайту: МТСБУ (https://policy.mtsbu.ua/) станом на 05.08.2022 (дата ДТП) відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ТДВ СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АЛЬФА-ГАРАНТ" ().

Відповідно до абз. 2 п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який діяв станом на дату ДТП (05.08.2022)) передбачено, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України №1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Враховуючи, спричинення ОСОБА_1 шкоди у вигляді пошкодження мотоцикла Ваjaj а67 Dominar D400, реєстраційний номер НОМЕР_2 , із ТДВ СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АЛЬФА-ГАРАНТ" як страховика, підлягають стягненню кошти у розмірі 60 800 грн 00 коп., які є вартістю відновлювального ремонту вказаного мотоцикла.

Крім того, протиправними діями ОСОБА_3 моральному здоров`ю ОСОБА_1 була спричинена значна шкода, тому що весь період намагання поновити порушені права його життя було перенасичене негативними емоціями, психічними переживаннями. ОСОБА_1 : - страждає від постійного болю від отриманих в результаті ДТП травм; - змушений був тривалий час пересуватись за допомогою милиць та з підтримкою сторонніх осіб, що позбавляє можливості нормального життя, адже самостійно навіть не міг відвідувати туалет; - вимушений витрачати час та ресурси на пошук і підготовку заяв, судових позовів, відвідування установ органів державної влади, щоб досягти належного захисту порушених прав. При цьому, до моменту ДТП він захищав Україну та її населення від збройного нападу зовнішнього ворога, а ОСОБА_3 , усвідомлюючи негативні наслідки вчиненого, не вчинив жодної дії та не виявив жодної ініціативи, спрямованої на добровільне та позасудове відшкодування спричиненої ним шкоди.

Враховуючи присутність психологічно травмуючого фактору (неправомірних дій ОСОБА_3 ), користуючись принципами розумності та справедливості, розмір моральної шкоди визначено - 300 000 грн 00 коп.

18.04.2025 матеріали справи надійшли до Зміївського районного суду Харківської області.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 21.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 14.05.2025.

14.05.2025 за клопотаннями представників позивача та відповідача 1 підготовче засідання відкладене на 17.06.2025.

06.06.2025 представник позивача Бабич Ю. В. надіслав до суду уточнену позовну заяву до ОСОБА_3 , ТДВ Страхова компанія "Альфа-Гарант".

06.06.2025, 20.06.2025, 05.08.2025 представник позивача Бабич Ю. В. надіслав до суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

16.06.2025 представник відповідача 1 Кундіус Г. В. надіслала відзив на позовну заяву, де зазначила, що ОСОБА_3 в цілому не згоден з вимогами щодо відшкодування шкоди. Водночас, визнала, що в частині відшкодування моральної шкоди позивачу стягненню підлягає сума - 287 000 грн.

За умовами укладеного ОСОБА_3 страхового полісу, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, підлягає відшкодуванню страховиком ТДВ СК "Альфа Гарант" в межах 260 000 гривень, а отже моральна шкода, яка підлягає виплаті страховиком в разі пред`явлення вимог до нього, становить 5% від цієї суми, а саме - 13 000,00 гривень. Інша частина моральної шкоди, що присуджується судом на користь потерпілого, в розмірі 247 000 гривень, підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином, ОСОБА_3 , погоджується із стягненням моральної шкоди в розмірі 247 000 грн 00 коп.

В частині стягнення матеріальної шкоди ОСОБА_3 не з згоден з позовом в повному обсязі. Відповідно до матеріалів справи цивільно-правова відповідальність обвинуваченого на час вчинення ДТП була застрахована ТДВ СК "Альфа-Гарант", що підтверджується страховим полісом №АТ/1591739 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним з ТДВ СК "Альфа-Гарант", . Згідно умов вказаного полісу, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, підлягає відшкодуванню страховиком ТДВ СК "Альфа Гарант" в межах 260 000 грн 00 коп.; за шкоду, заподіяну майну потерпілого - в межах 130 000 грн 00 коп. Сума франшизи складає 2500 грн 00 коп. Позивачем ОСОБА_1 до цивільного позову додано розрахунок вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу - мотоциклу, в розмірі 60 800 грн 00 коп., що знаходиться в межах страхової суми, визначеної в полісі, а отже вказана сума шкоди має бути стягнута зі страховика в разі пред`явлення до нього відповідного позову.

Крім того, позивачем ОСОБА_1 не заявлено вимоги та не надано доказів понесених витрат, пов`язаних з його лікуванням. Не дивлячись на апеляційний перегляд справи в частині цивільного позову у кримінальному провадженні, позивачем до позовної заяви так і не надано належних доказів, підтверджених закладом охорони здоров`я, про час втрати працездатності, а також довідки про середній або сукупний місячний заробіток (дохід) за три останні календарні місяці до роботи, що передували ушкодженню здоров`я, в зв`язку з чим визначити розмір втраченого особою доходу неможливо, отже позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу громадянина ОСОБА_1 з березня 2022 по вересень 2023 року не є належним доказом, що достовірно відображує суми нарахованого щомісячного доходу позивача з розшифровкою одноразових виплат, допомог та компенсацій. Крім того, позивачем на підтвердження розміру матеріальної шкоди до позову надано: замовлення-наряд на виконання робіт, складений ТОВ "Сервіс-Харків", згідно якого вартість запасних частин та матеріалів на ремонт мотоцикла складає 50 800 грн 00 коп., а вартість ремонтних робіт - 10 000 грн 00 коп. Загальна сума за нарядом складає 60 800 грн 00 коп. Водночас, вказаний наряд не містить дати оформлення, виконання, а також відомостей щодо факту виконання вказаних ремонтних робіт, з чого випливає, що сервісною організацією виконано попередній розрахунок необхідної вартості запасних частин та ремонту пошкодженого мотоцикла позивача.

На підставі викладеного, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення майнової шкоди просила суд відмовити в повному обсязі.

17.06.2025 прийнято до провадження уточнену позовну заяву представника позивача ОСОБА_2 та відкладено підготовче засідання на 04.08.2025.

15.07.2025, 01.09.2025 представник відповідача 2 Олійник Є. О. надіслала відзиви на позовну заяву, в яких просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

На обґрунтування уточненого відзиву зазначено, що порядок прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) страховиком та порядок його виплати визначено статтею 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинний на дату вчинення ДТП). Підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) визначені у пункті 37.1 статті 37 цього Закону. Разом з тим цією нормою не передбачено відмови у виплаті страхового відшкодування в разі неузгодження страховиком та заявником (потерпілим) розміру страхового відшкодування. Пунктом 22.1. ст. 22 Закону N 1961-IV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.35 Закону N 1961-IV, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. До заяви про виплату страхового відшкодування додаються документи, які мають відношення до даної дорожньо-транспортної пригоди в оригіналі або належним чином оформлені копії. Згідно із ст.34 Закону N 1961-IV страховик протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. Враховуючи викладене, обов`язок у ТДВ СК "Альфа-Гарант" щодо прийняття рішення стосовно виплати страхового відшкодування виникав би у страхової компанії лише після звернення із відповідною заявою та наданих, визначених у ст. 35 Закону N 1961-IV документів про ДТП. Настання події, що має ознаки страхового випадку, мало місце 05.08.2022. Однак, на цей час ОСОБА_1 із заявою про страхове відшкодування до ТДВ СК "Альфа-Гарант" не звертався. При цьому, у потерпілої особи також існує право не звертатися до страховика із заявою про страхове відшкодування, а звернутися одразу із позовною заявою до суду. Так, із уточненою позовною заявою про стягнення страхового відшкодування у розмірі 60 800 грн 00 коп. Позивач звернувся тільки 06.06.2025, тобто практично через 3 роки. У постанові від 11 грудня 2019 року (справа № 465/4287/15, провадження № 14 406цс19) Велика Палата Верховного Суду визначила, що "зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV строк є присічним і поновленню не підлягає", а "тому саме річний строк звернення із заявою про виплату страхового відшкодування є припинювальним і з його спливом у страховика настає право на відмову у виплаті страхового відшкодування".

Страховий випадок (ДТП) стався 05.08.2022, отже потерпіла особа протягом річного строку, тобто до 05.08.2023, за власним розсудом могла звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду. Так само цей позов було подано до суду з пропуском наведеного строку 06.06.2025, тобто практично через 3 роки з дати вчинення ДТП. Отже, доказів, які б підтверджували звернення позивача до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування у строк встановлений Законом №1961-ІV до позовної заяви не додано.

Матеріали не містять даних про те, що позивач звертався до ТДВ СК "Альфа-Гарант" із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду для подальшого узгодження часу та місця огляду пошкодженого автомобіля, отже страховик ТДВ СК "Альфа-Гарант" взагалі був позбавлений можливості виконати свій обов`язок щодо направлення свого представника для огляду пошкодженого автомобіля та визначення розміру шкоди, тому самостійне відновлення його до моменту огляду представником страховика позбавляє потерпілу особу права на отримання страхового відшкодування. Вартість відновлювального ремонту ТЗ Ваjaj а67 Dominar D400, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 60 800 грн 00 коп. на підставі замовлення наряду, водночас оцінка пошкоджень відбулася за відсутності представника страховика.

04.08.2025 вирішено всі питання підготовчого провадження, та ухвалою суду закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 11:55 годину 04.08.2025.

04.08.2025 у зв`язку з першою неявкою представників відповідачів судовий розгляд відкладений на 03.09.2025.

Представники відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які повторно не з`явився в судове засідання, при цьому повідомлявся повістками, направленими в електронному вигляді (а. с. 177, 178), не повідомили про причини повторного нез`явлення в судове засідання, будь-яких заяв з процесуальних питань не подавали.

Виходячи з того, що під час підготовчого провадження представники відповідачів ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та ТзДВ Страхова компанія "Альфа-Гарант" - Олійник Є. О., скористалися своїми цивільними процесуальними правами на подачу відзиву на позов; про необхідність подачі або витребування додаткових доказів, які мали б значення для вирішення цієї справи учасники не заявляли, будь-яких інших клопотань, які б впливали на вирішення справи не подавали, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності тих учасників справи, які не з`явилися на судове засідання.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі №361/8331/18).

У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

03.09.2025 під час судового розгляду представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, водночас в частині стягнення моральної шкоди з відповідача ОСОБА_3 висловив узгоджену позицію, зазначену у відзиві представником ОСОБА_4 , та вважав, що на відшкодування моральної шкоди стягненню підлягатиме сума - 287 000 грн 00 коп.

Вислухавши представника позивача Бабича Ю. В., дослідивши доводи заяв по суті спору, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 15 квітня 2024 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнено ОСОБА_3 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України покладено на ОСОБА_3 наступні обов`язки : - періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; -повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Також, вирішено цивільний позов потерпілого ОСОБА_1 (а. с. 92-98).

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 26.03.2025 апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 задоволено частково. Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 15 квітня 2024 року в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_1 - скасовано. Призначено новий розгляд провадження в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_1 у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. В решті вирок суду - залишено без змін (а. с. 1-9).

Під час розгляду кримінального провадження №0000210 від 06.08.2022, судом було установлено обставини правопорушення:

05 серпня 2022 року близько 11:15 годині, ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем "ЗАЗ Sens", реєстраційний номер НОМЕР_6 , рухався в межах своєї смуги по автодорозі "Мерефа-Лозова-Павлоград"+24 км, за межами населеного пункту с.Таранівка в напрямку с. Беспалівка Чугуївського району Харківської області. Проїжджа частина являла собою горизонтальну ділянку місцевості з сухого асфальтобетону, шириною 7,1 м, призначена для двох напрямків руху, до якої з обох боків примикають узбіччя.

В цей час, у зустрічному напрямку, в межах своєї смуги рухався мотоцикл "Bajaj a67 Dominar D400", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час руху свого транспортного засобу, ОСОБА_3 , з метою об`їзду перешкоди у виді бетонних блоків, розташованих на його смузі руху, не переконавшись у безпечності здійснення маневру, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з мотоциклом "Bajaj a67 Dominar D400", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який в цей час рухався у зустрічному напрямку по своїй смузі.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної події водію мотоцикла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до висновку експерта № 12-14/40-Зм/23 від 22.03.2023 року були спричинені: - садна в області правового стегна, що відноситься до легких тілесних ушкоджень (згідно п.2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995); - закритий перелом обох щиколоток лівого гомілково-ступневого суглобу зі зміщенням, що відноситься до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень за тривалістю розладу здоров`я, характерних для даного виду травми та її тяжкості (згідно п. 2.2.1 "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995); - відкритий 3В ступеня внутрішньо-суглобовий багатоуламковий перелом проксимального відділу обох кісток лівої гомілки зі зміщенням уламків, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя (згідно п.2.2.3 "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995).

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 порушив вимоги підпунктів 10.1 Правил дорожнього руху, згідно з якими "перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху".

Згідно висновку автотехнічної експертизи №СЕ-19/121-23/20235 від 01.11.2023 року, з технічної точки зору, порушення водієм ОСОБА_3 вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху, знаходиться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події та її наслідками.

Частиною 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, обставини винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України, де потерпілим є позивач по справі ОСОБА_1 , не підлягають доказуванню у цій справі.

Даними копій посвідки на постійне проживання № НОМЕР_7 від 04.07.2019, витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 60 від 17.03.2022, довідки командира військової частини НОМЕР_1 № 1571/5460 від 14.05.2025, підтверджується, що ОСОБА_1 , з 17.03.2022 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду водія 2 комендантського відділення 1 комендантського взводу комендантської роти військової частини НОМЕР_1 , ВОС - 790037А. Проходить військову службу за контрактом та станом на 14.05.2025 має військове звання "сержант" (а. с. 26, 86, 87, 110).

Даними копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 8659 Військово-медичного клінічного центру Північного регіону підтверджується, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у період з 05.08.2022 по 06.08.2022 (а. с. 90).

Даними копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 6764 КП "Міська клінічна багатопрофільна лікарня № 17" Харківської міської ради підтверджується, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у період з 06.08.2022 по 06.09.2022 (а. с. 89).

Даними копії медичної характеристики, виданої 13.10.2022 військовою частиною НОМЕР_1 , підтверджується, що позивач ОСОБА_1 05.08.2022 отримав травмування в ДТП, був госпіталізований до ВМКЦ ПнР з діагнозом: відкритий 3В ступеня внутрішньо-суглобовий багатоуламковий перелом проксимального відділу обох кісток лівої гомілки зі зміщенням уламків; закритий перелом обох щиколоток лівого гомілково-ступневого суглобу зі зміщенням; садна шкіри правого стегна. 05.08.2022 була проведена операція. З 06.09 до 08.09.2022 знаходився на лікуванні в ВМЦ ПнР. З 08.09 до 12.09.2022 знаходився в КНП СОР СОКЛ. Рішенням ВЛК від 13.09.2022 рекомендована відпустка за станом здоров`я на 30 днів (а. с. 35, 36, 105).

З 15.09.2022 позивач ОСОБА_1 проходив амбулаторне лікування в КНП "Міська поліклініка № 25" ХМР (а. с. 30, 31, 91, 107).

Даними копії виписного епікризу від 29.12.2022 із медичної карти стаціонарного хворого № 3594 в/ч НОМЕР_5 , підтверджується, що позивач ОСОБА_1 в травматологічному відділенні проходив стаціонарне лікування у період з 21.12.2022 по 29.12.2022 з повним діагнозом: Повільно консолідуючий багатоуламковий перелом (05.08.20222), проксимального метаепіфізу великогомілкової кістки, лікований оперативно (05.08.2022, 26.10.20222, 17.12.2022) з тимчасовим порушенням функцій, та визначено, що солдат ОСОБА_1 непридатний до військової служби з переоглядом через 6 місяців. Документи направлені на затвердження в 12 ВЛК м. Харкова (а. с. 37, 38, 99).

Даними копій направлень на ВЛК з метою визначення придатності до військової служби від 08.11.2022, від 11.12.2022, підтверджується, що 08.11.2022 та 11.12.2022 солдата ОСОБА_1 було направлено військовою частиною НОМЕР_1 на військово-лікарську комісію для визначення придатності для проходження військової служби (а. с. 33, 34, 106).

Даними довідки гарнізонної військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_8 № 6391 від 27.07.2023 підтверджується, що ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби під час проходження медичного огляду у Гарнізонній військово-лікарській комісії, після отримання тілесних ушкоджень 05.08.2022 (а. с. 102).

З копій відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, відповідь на запит в електронному вигляді від 24.01.2024 вбачається, що позивач у 2022 році отримував дохід від Харківського ОТЦКтаСП: у березні - 40 616 грн 64 коп.; у квітні - 113 919 грн 36 коп.; у травні - 128 435 грн 49 коп.; у липні - 298 620 грн 61 коп.; у серпні - 107 775 грн 61 коп.; у вересні - 114 551 грн 20 коп.; у жовтні - 114 550 грн 50 коп.; у листопаді - 127 962 грн 20 коп.; у грудні - 114 739 грн 53 коп. (а. п. 40, 41, 108, 109).

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 на час дорожньо-транспортної пригоди 05.08.2022 була забезпечена ТзДВ СК "Альфа-Гарант", що підтверджується договором добровільного страхування наземного транспорту "Пряме врегулювання до автоцивілки" від 09.12.2021, полісом № АТ/1591739 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (діє на території України) (а. с. 48-51).

Так, полісом № АТ/1591739 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (діє на території України), передбачена страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 260 000 грн 00 коп.; за шкоди, заподіяну майну - 130 000 грн 00 коп. Строк дії поліса визначений до 09.12.2022.

Даними замовлення наряду у Servis Kharkov, на замовлення позивача ОСОБА_1 , було складено висновок щодо вартості відновлення пошкодженого транспортного засобу мотоцикла "Bajaj a67 Dominar D400", реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість запчастин і матеріалів складає 50 800 грн 00 коп., вартість послуг з відновлення складає 10 000 грн 00 коп. (а. с. 39, 112).

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, примусове виконання обов`язку в натурі, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Статтею 23 ЦК України передбачене право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах.

Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Отже, позивач, якому неправомірними діями відповідача завдано матеріальну та моральну шкоду має право на її відшкодування.

Щодо вимоги про стягнення 2 285 157 грн 22 коп. як втрати доходу, який позивач мав би отримати.

Статтею 1195 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв`язку з втратою здоров`я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів.

Договором або законом може бути збільшений обсяг і розмір відшкодування шкоди, завданої потерпілому каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 жовтня 2022 року по справі № 906/1318/19 (295/16026/18) (провадження № 12-68гс21) сформулювала наступні висновки:

71. Частиною першою статті 1197 ЦК України, зокрема, встановлено, що розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності.

72. Таким чином, для обрахунку суми відшкодування необхідно встановити ступінь втрати потерпілим професійної працездатності.

73. Разом із цим, у статті 1197 ЦК України зазначено, що розмір втраченого заробітку (доходу) визначається саме з урахуванням ступеня втрати професійної працездатності. Тобто закон не пов`язує виникнення відповідного права на відшкодування з моментом встановлення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.

74. Вказане свідчить, що встановлення ступеня втрати професійної працездатності особи має значення для визначення розміру втраченого нею заробітку і не може бути визначальним фактом, від якого залежить відновлення порушеного права позивача. Визначальним є заподіяння шкоди в результаті ДТП 02.08.2013.

76. Відповідно до частини четвертої статті 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення. Згідно з частиною першою статті 1203 ЦК України потерпілий має право на збільшення розміру відшкодування шкоди, якщо його працездатність знизилася порівняно з тією, яка була у нього на момент вирішення питання про відшкодування шкоди. Частиною першою статті 1204 ЦК України передбачено, що особа, на яку покладено обов`язок відшкодувати шкоду, завдану каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я потерпілого, має право вимагати зменшення розміру відшкодування шкоди, якщо працездатність потерпілого зросла порівняно з тією, яка була в нього на момент вирішення питання про відшкодування шкоди.

77. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що в залежності від фактичних обставин справи розмір відшкодування може бути як збільшено, так і зменшено за рішенням суду.

Зі змісту доданих до позовної заяви доказів, що зазначені вище, вбачається, що після дорожньо-транспортної пригоди 05.08.2022, позивач ОСОБА_1 дійсно перебував на лікуванні, востаннє на стаціонарному лікуванні з 21.12.2022 по 29.12.2022. 08.11.2022 та 11.12.2022 позивача ОСОБА_1 направлено на ВЛК для визначення стану придатності для проходження військової служби. Також і у виписному епікризі від 29.12.2022, на який посилався позивач з метою підтвердження його непридатності до військової служби з переоглядом через 6 місяців, зазначено, що документи направлені на затвердження в 12 ВЛК м. Харкова.

Водночас, висновків ВЛК, які мав проходити ОСОБА_1 на підставі направлень від 08.11.2022 та 11.12.2022, а також висновку 12 ВЛК м. Харкова, якій на затвердження направлялися медичні документи ОСОБА_1 , до матеріалів справи не надано.

Після виписки 29.12.2022 зі стаціонару у в/ч НОМЕР_5 ОСОБА_1 пройшов ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте документального підтвердження підстав, з яких ОСОБА_1 не пройшов ВЛК до вказаного числа, зокрема і на підставі вказаних вище направлень, суду не надано.

Також, суду не надано висновку, на підтвердження встановлення ступеня втрати професійної працездатності ОСОБА_1 , що має значення для визначення розміру втраченого ним заробітку.

З приводу визначення позивачем розміру втраченого заробітку суд зазначає наступне. Надані до судувідомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, відповідь на запит в електронному вигляді від 24.01.2024, містять відомості про нарахування доходу у травні 2022 року - 128 435 грн 49 коп., наступне нарахування у липні - 298 620 грн 61 коп. Як видно, відсутні відомості про нарахування та виплату доходу у червні 2022 року, а наступне нарахування у липні є більше ніж у двічі більшим за виплату у травні. З цього слідує висновок, що позивач безпідставно стверджує, що отримав за один місяць - липень 2022 року дохід у розмірі - 298 620 грн 61 коп., оскільки цей дохід нарахований за два місяці, тобто червень і липень 2022 року.

При цьому, розрахунку доходів позивача, із зазначенням його складових, з якого можливо б було отримати відомості про нараховані та виплачені доходи позивача за попередні місяці, в тому числі за липень 2022 року, не надано. Хоча позивач та його представник не були позбавлені можливості надати суду розрахунок з військової частини НОМЕР_1 , де містилися б суми нарахованого грошового забезпечення військовослужбовця по місячно. Однак, під час судового розгляду представник позивача пояснив, що надавати такий розрахунок позивач не вважав за потрібне.

Отже, позивачем не надано доказів середнього заробітку, що отримувався ним на момент ДТП, а також і не надано доказів ступеню втрати працездатності, виходячи з якого має рахуватися втрачений заробіток потерпілого.

З цих підстав належить відмовити у позові в частині вимог про відшкодування позивачеві майнової шкоди у вигляді втраченого заробітку.

Щодо стягнення відшкодування матеріальної шкоди з ТзДВ СК "Альфа-Гарант".

Статтею 29 "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (редакції на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди) передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Позивачем та його представником доведено факт пошкодження належного ОСОБА_1 транспортного засобу та надано докази на підтвердження розміру матеріальної шкоди на суму 60 800 грн 00 коп.

Будь-яких відомостей або доказів на спростування зазначеного розміру шкоди, відповідачем та представниками відповідачів суду не надано.

Крім того, суд відхиляє доводи представника відповідача ОСОБА_5 щодо несвоєчасного звернення позивача до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування, оскільки лише 26.03.2025 набрав законної сили вирок, яким ОСОБА_6 визнаний винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України.

Отже в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Визначаючи розмір компенсації, що підлягає стягненню на користь позивача в якості відшкодування моральної шкоди, суд взяв до уваги конкретні обставини справи, незручності, яких зазнав позивач у зв`язку зі спричиненням тілесних ушкоджень, ступінь вимушеного порушення нормального укладу життя та необхідність докладання для його організації додаткових зусиль. Виходячи із суті позовних вимог, засад розумності і справедливості, з урахуванням уточненої позиції представника позивача, висловленої під час судового розгляду, та позиції відповідача, зазначеної у відзиві, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 287 000 гривень.

Відповідно до частини 6 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позов ОСОБА_1 частково задоволено та він звільнений від сплати судового збору (первісна позовна заява подана під час розгляду кримінального провадження), з відповідачів належить стягнути судовий збір до Державного бюджету України, пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 95, 141, 223, ст. 247, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 287 000 (двісті вісімдесят сім) грн 00 коп. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" на користь ОСОБА_1 60 800 (шістдесят тисяч вісімсот) грн 00 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Державного бюджету України 2 870 (дві тисячі вісімсот сімдесят) грн 00 коп. судового збору.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" на користь Державного бюджету України 608 (шістсот вісім) грн 00 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 .

Відповідач 1 - ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_10 .

Відповідач 2 - Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, буд. 26, м. Київ, 01133, .

Повне рішення складене 12.09.2025.

Головуючий: В. В. Овдієнко