Справа №465/864/24 Головуючий у 1 інстанції:Марків Ю.С.
Провадження №22-ц/811/486/25 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А.
У Х В А Л А

18 вересня 2025 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м.Львова в складі судді Марків Ю.С. від 18 грудня 2024 року у справі за позовною заявою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду від 13 червня 2025 року розгляд справи було призначено на 18 вересня 2025 року на 10 год. 00 хв.

Як вбачається з матеріалів справи, у лютому 2024 року Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» звернулось в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, в якому просило:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в сумі 7355,98 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначали, що згідно довідки з місця проживання вбачається, що у квартирі проживають відповідачі відповідно користуються послугами з централізованого опалення та послугами з централізованого постачання гарячої води. Відповідачу для здійснення оплати за надання послуг з теплопостачання був відкритий особовий рахунок. Станом на 28.12.2022 р. за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2021 року по 28.12.2022 року у відповідачів перед ЛМКП «Львівтеплоенерго» рахується заборгованість в сумі 7355,98грн., яка залишилась неоплаченою, що підтверджується довідкою про стан розрахунків заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Таким чином, неправомірні дії відповідачів призвели до порушення майнових прав законних інтересів позивача. Додає, що через несвоєчасність проведення розрахунків відповідачами за надані послуги позивач ЛМКП «Львівтеплоенерго» не може забезпечити своєчасну оплату податків, внесків до пенсійного фонду, а також має заборгованість перед іншими підприємствами. Також 02 жовтня 2023 Франківським районним судом м. Львова було видано судовий наказ, який ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 31.10.2023 було скасовано.

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 18 грудня 2024 року позов Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задоволено.

Зобов`язано стягнути з ОСОБА_2 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з теплопостачання в розмірі 7355 (сім тисяч триста п`ятдесят п`ять) гривень 98 коп.

Вказане рішення оскарживОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Франківського районного суду м.Львова від 18 грудня 2024 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовуЛьвівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, оскільки винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зазначає, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Такі договори укладаються відповідно до типових, або примірних договорів, затверджених КМУ, або іншими уповноваженими законом державними органами, відповідно до Закону. З пропозицією про укладання договору про надання компослуг, або внесення змін до нього, може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово, другій стороні, проект відповідного договору, складений згідно з типовим договором. По сьогоднішній день від ЛМКП «Львівтеплоенерго» ніяких пропозицій про укладення договору не надходило. Відповідно відповідачка немає ніяких цивільних обов?язків перед ЛМКП «Львівтеплоенерго». Щодо заяви, поданої до ЛКП «Південне» від 24.11.21р., про непрацюючі батареї центрального опалення, та відсутністю опалення в зв?язку з тим, то це обладнання перебуває у розпорядженні та на балансі Управляючої компанії будинку - ЛКП, яке несе повну відповідальність за справність та технічний стан опалювального обладнання, а не ЛКП «Львівтеплоенерго», яке є теплопостачальною організацією та постачає та здійснює транспортування теплоносія. Щодо повідомлення (повторне) від 15.10.24., а не від 18.12.24р., адресоване ЛМКП «Львівтеплоенерго», що неправильно зрозуміле і тлумачене судом, являється не відмовою від надання підприємством послуг, а повторна констатація факту не споживання і не отримання послуг і стосується спірного періоду (з 01.11.2021р.). Додає, що відповідачка у зв?язку з хворобою і психічним станом не могла брати участь у судових засіданнях, та належним чином реалізувати своє право на захист, як сторона по справі. Про що подавалось клопотання від 24.06.24р., про призначення амбулаторної судової психіатричної експертизи ОСОБА_2 , яке було проігноровано та взагалі не взяте судом до уваги.

Відповідно до ч.ч.2,5 ст.12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У справах про дискримінацію позивач зобов`язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача. У справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави позивач зобов`язаний навести у позові фактичні дані, які підтверджують зв`язок активів з особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та їх необґрунтованість, тобто наявність визначеної частиною другою статті 290 цього Кодексу різниці між вартістю таких активів та законними доходами такої особи. У разі визнання судом достатньої доведеності зазначених фактів на підставі поданих позивачем доказів спростування необґрунтованості активів покладається на відповідача. У справах щодо застосування керівником або роботодавцем чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, зменшення розміру заробітної плати тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою обов`язок доказування, що прийняті рішення, вчинені дії є правомірними і не були мотивовані діями позивача чи його близьких осіб щодо здійснення цього повідомлення, покладається на відповідача. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Суд може витребувати докази, також, до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу. Суд може уповноважити на одержання таких доказів заінтересовану сторону. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази. У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. У випадках, передбачених законом, апеляційний загальний суд за місцезнаходженням доказів може витребувати докази на прохання третейського суду чи міжнародного комерційного арбітражу або за заявою сторони (учасника) третейського (арбітражного) розгляду за згодою третейського суду чи міжнародного комерційного арбітражу у справі, що розглядається третейськимсудом (міжнародним комерційним арбітражем), у порядку, встановленому цією статтею. У разі задоволення відповідної заяви суд може зобов`язати особу, у якої такі докази витребовуються, надати такі докази безпосередньо третейському суду або міжнародному комерційному арбітражу або стороні, за заявою якої такі докази витребовуються, для подальшого їх подання третейському суду (міжнародному комерційному арбітражу). В ухвалі про витребування доказів суд вирішує питання забезпечення чи попередньої оплати витрат осіб, пов`язаних із поданням відповідних доказів.

Враховуючи вказані норми закону, а також предмет спору, обставини справи, доводи позову та апеляційної скарги, зважаючи на необхідність повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, колегія суддів вважає за необхідне витребувати у позивача (Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго») інформацію про те чи мали місце звернення від відповідачки до позивача з приводу надання неналежної якості послуг з теплопостачання, ненадання послуг, неналежної кількості, тощо за спірний період і чи здійснювались представниками підприємства відповідача відповідні заходи реагування на такі заяви та чи були складені відповідні акти реагування, огляду, тощо. У випадку коли вказане мало місце, на підтвердження цього, суду слід надати відповідні докази.

Вказані докази (у випадку наявності таких) слід надати суду до 09.10.2025 року.

У зв`язку із витребуванням вказаних документів у розгляді справи слід оголосити перерву.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 84, 368 ЦПК України, -

у х в а л и л а:

зобов`язати Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» повідомити Львівський апеляційний суд до 09.10.2025 про те чи мали місце звернення від відповідачки ОСОБА_2 (чи її уповноваженого представника) до позивача (ЛМКП «Львівтеплоенерго») з приводу надання неналежної якості послуг з теплопостачання, ненадання послуг з теплопостачання, неналежної кількості, тощо у спірний період та чи здійснювались представниками ЛМКП «Львівтеплоенерго» відповідні заходи реагування на такі заяви та чи були складені відповідні акти реагування, огляду, тощо із наданням відповідних доказів на підтвердження наданої суду інформації.

У розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м.Львова від 18 грудня 2024 року оголосити перерву до 16 жовтня 2025 року 14 год 30 хв. та розгляд справи продовжити в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Попередити Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», що за неподання доказів (у випадку наявності таких), винні особи несуть відповідальність, встановлену законом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Судді: Я.А. Левик

Н.П. Крайник

М.М. Шандра