Справа № 279/4269/25
Провадження № 2/279/1934/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2025 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу №279/4269/25 за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина за законом. Вона у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини не подала, так як проживала з батьком на день його сметі і вважала що спадщину прийняла, вона здійснює догляд за спадковим будинком, прибудинковою територією, у неї знаходяться всі правовстановлюючі документи. В 2025 року вона звернулась з відповідною заявою до нотаріуса, однак отримала письмову відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як нею пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини. Просила визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, розгляд справи просила проводити за її відсутності, про що вказала в заяві до суду.

Відповідач не прибув, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність його представника, не заперечує проти задоволення позову.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів.

Дослідивши письмові матеріалами справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне:

Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача, ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина за законом. Згідно інформації від нотаріуса, після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась.

З даних довідки Ушомирської сільської ради слідує, що на день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 , разом з ним була зареєстрована співмешканка ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (ступінь споріднення відсутній).

Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України.

Відповідно до статей 1216, 1217ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував своє право на прийняття спадщини через, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року у справі №459/2973/18 (провадження № 61-12504св21) зазначено, що: «поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61?21447св19). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкове майно, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні».

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обміркувавши аргументи позовної заяви, суд зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , тому останнім днем визначеного законом строку прийняття спадщини було 01.03.2005 року. До нотаріуса позивач звернулась в червні 2025 року, а тому пропуск позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини складає більше двадцяти років.

Мотивуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, позивач посилалася на те, що вона проживала з батьком на день його смерті без реєстрації, а тому вважала що прийняла спадщину.

Отже, позивачем не надано, а судом не встановлено існування поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Жодних доказів щодо поважності причин зволікання зі зверненням до нотаріуса позивачем не надано, а особисті міркування позивача щодо прийняття спадщини не є правовою підставою для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

При цьому, позивачем не надано доказів наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення цих дій.

Відповідно до ч.2 ст.1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За таких обставин, установивши, що у позивача були відсутні об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщини, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1270, 1272 ЦК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Територіальна громада в особі Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області, місце знаходження: 11571, с. Ушомир, вул. Березюка, 15, Коростенський район, Житомирська область, РНОКПП 04348131.

Суддя Леся НЕДАШКІВСЬКА

копія згідно з оригіналом