Справа № 161/8658/25
Провадження № 2/202/3472/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі судді Михальченко А.О.,

секретар судового засідання Пономаренко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 202/8658/25

за позовом

ОСОБА_1

до

Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області,

третя особа приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Валянська Тетяна Петрівна,

про визнання права власності в порядку спадкування, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

06.05.2025 ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивували тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого Житлово-комунальним відділом Авдіївського коксохімічного заводу 04.03.1994 на підставі рішення від 28.02.1994 № 293, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , батькам позивачки, на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Право власності зареєстроване у КП БТІ м. Донецька за реєстровим номером 5028.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Після смерті ОСОБА_4 , його частку успадкувала його дружина ОСОБА_3 , шляхом звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але документально не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла.

Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем першої черги є вона, ОСОБА_1 , як донька, яка 02.11.2023 у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Валянської Т.П. із заявою про прийняття спадщини, та була зведена спадкова справа.

Крім того, спадкоємцем першої черги є її сестра ОСОБА_5 (дівоче прізвище ОСОБА_6 ), яка подала 03.11.2023 до нотаріуса заяву про відмову від належної їй частки спадщини на користь позивачки.

25.04.2025 у вчиненні нотаріальної дії позивачці було відмолено, оскільки відсутня державна реєстрація права власності спадкодавця та неможливості отримання підтверджуючих документів з архівів БТІ.

Факт тимчасової окупації як міста Авдіївка, де знаходиться спадкове майно, так і місто Ясинувата, де зберігались архівні справи БТІ, офіційно підтверджується Переліком тимчасово окупованих територій.

Таким чином, через відсутність державної реєстрації права власності спадкодавця, недоступність архівів БТІ, позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права та зареєструвати право власності на успадковану квартиру в позасудовому порядку.

Враховуючи викладене, просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 .

04.06.2025 по справі відкрите загальне позовне провадження, судом витребувана копія спадкової справи до майна померлої ОСОБА_3 та відповідачу встановлений строк для подання відзиву на позов.

Відповідач своїм процесуальним правом не скористався, відзив на позов не подав.

30.07.2025 до суду надійшли витребувані документи.

07.08.2025 підготовче провадження по справі закрито, справа призначена до судового розгляду.

Повідомлена про час та місце судового розгляду позивачка у судове засідання не з`явилася, але представник позивачки Грушецький І.Л. через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача - Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про час та місце судового розгляду повідомлений судовою повісткою, яка доставлена до його кабінету у системі «Електронний суд», надав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Третя особа про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, заяви чи клопотань до суду не надала.

Приписами ч.1 ст.223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи викладене суд вважає за можливе розглянути справу без учасників справи, оскільки про дату, час і місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином (отримання судових повісток в підсистемі «Електронний суд», оголошення про виклик), причини неявки суду невідомі.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.03.1994 Житлово-комунального відділу Авдіївського коксохімзаводу ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є власниками на праві приватної спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1 . Право власності зареєстроване у КП БТІ м. Донецька за реєстровим номером 5028.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про власність», який втратив чинність у зв`язку з прийняттям ЦК України 2004 року, об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення.

Громадянин набував права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом (частина друга статті 12 цього Закону)

Відповідно до ч.2 ст.15 ЗУ «Про власність» наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сім`ї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України.

Крім того, за положеннями статті 128 Цивільного кодексу Української РСР право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві.

Таке правове регулювання правовідносин з права власності на майно застосовується до прав, які виникли, або могли виникнути до січня 2004 року.

Приписами чинної ст.328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Отже, 04.03.1994 ОСОБА_2 і ОСОБА_3 набули право власності на квартиру АДРЕСА_1 , як у розумінні ЗУ «Про власність» (який діяв на момент виникнення правовідносин), так і у розумінні діючої ст.328 ЦК України.

Належна ОСОБА_2 і ОСОБА_3 квартира, згідно даних технічної характеристики квартири, є двокімнатною, загальною площею 59,20 кв.м., житловою площею 43,50 кв.м.

Стаття 181 ЦК України визначає поняття нерухомої та рухомої речі. Зокрема, до рухомих речей відносяться речі, які можна вільно переміщувати у просторі; до нерухомих належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення, на відміну від рухомих речей, підлягають державній реєстрації (частина перша статті 182 ЦК України).

Отже вирішуючи спір, що випливає з правовідносин, які виникли до набрання чинності ЦК України та тривають до цього часу, суд, вирішуючи питання про набуття права власності на майно, відповідно до положень статті 5 цього Кодексу виходить з положень законодавства, яке діяло на час виникнення правовідносин, встановлює час та підстави виникнення права власності, з`ясовує чи відноситься майно до нерухомих речей та чи підлягає воно реєстрації відповідно до законодавства, яке діяло на той час та на момент виникнення спору.

При цьому, встановлюючи правовий статус майна, суд, відповідно до статей 181, 188 ЦК України встановлює і вид цього майна (нерухоме майно, рухоме майно, зокрема гараж, будівельні матеріали, складна річ тощо).

В даній справі судом встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є власниками нерухомого майна у розумінні ст. 181 ЦК України.

Як встановлено судом у даній справі, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 набувши право власності на квартиру зареєстрували своє право власності у КП БТІ м. Донецька у порядку передбаченому на момент виникнення права.

З відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб судом встановлено, що КП «БТІ м. Донецька» зареєстроване за адресою: м. Донецьк, вул. Кобозева, 66.

Загальновідомим та таким, що не підлягає доказуванню у даній справі, є факт, що починаючи з 07.04.2014 м. Донецьк тимчасово окуповано, що також визначено у Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженому Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309.

Суду не надано доказів переміщення КП «БТІ м. Донецька» з м. Донецька, як не надано і доказів евакуації реєстраційних справ щодо нерухомого майна з м. Донецька.

Відтак, суд приходить до висновку, що станом на 06.05.2025 доступу до реєстраційних справ, які зберігаються у КП «БТІ м. Донецька», ОСОБА_1 та державні реєстратори не мають.

03.08.2004 набув чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а з 01.01.2013 в Україні запроваджено систему державної реєстрації прав.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 6 червня 2018 р. № 484) затверджено Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Приписами абз.1 п.3 ч.3 ст.10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

Розпорядженням Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області №8 від 08.01.2024, вулицю Гагаріна в місті Авдіївка перейменовано на вулицю Дмитра «Да Вінчі» Коцюбайла.

Судом перевірені відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та встановлено, що вони не містять відомостей щодо права власності ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 .

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

11.08.2009 ОСОБА_3 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є її доньки, ОСОБА_1 і ОСОБА_5 .

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_7 не встановлено.

03.11.2023 ОСОБА_5 звернулася до нотаріуса із заявою про відмову від належної їй спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 , на користь дочки спадкодавця ОСОБА_1

02.11.2023 позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , але25.04.2025 їй відмовлено у зв`язку з відсутністю підтвердженої інформації про реєстрацію права власності на спадкове майно в установленому законом порядку.

Вказані обставини підтверджуються копією спадкової справи, яка надана нотаріусом на вимогу суду.

Таким чином, в даній справі судом встановлено, що позивачка спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла у встановленому законом порядку, але оформити свої спадкові права в позасудовому порядку можливості не має, оскільки у неї відсутні документи, що підтверджують право власності.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 13, 141, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 59,20 кв.м., житловою площею 43,50 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до абз. 2 ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суддя склав 11.09.2025.

Суддя АНАСТАСІЯ МИХАЛЬЧЕНКО