Справа № 136/352/25
провадження № 2/136/116/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Присяжного О.І.,

за участі секретаря судових засідань Мельник В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку письмового провадження, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій учасників справи.

ОСОБА_1 (далі позивач), через свого представника - адвоката Зубань Олександра Олександровича звернулась до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) в якому просить стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх доходів, але не менше як 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Позивач обґрунтовує підставність позову тим, що сторони перебували в шлюбі, проте, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2019 року шлюб між ними було розірвано. В період спільного проживання у сторін народилася спільна дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В країні почалася війна, тому позивач з метою збереження життя та здоров`я дитини вивезла дитину на тимчасове проживання за кордон. Дитина проживає разом з позивачкою за кордоном в Німеччині та повністю перебуває на її утриманні. Оскільки дитина проживає з мамою то мама має право подати цей позов за правилами альтернативної підсудності до Липовецького районного суду Вінницької області. Позивач з відповідачем не досягли остаточної згоди щодо розміру та порядку сплати ним коштів на утримання дитини, відповідач не надає кошти на утримання дитини, тому позивач вимушена звернутися до суду з даною позовною. Відповідач відмовляється повідомляти позивача про точне місце своєї роботи та точний розмір отримуваних доходів, проте, він є особою молодого віку, працездатний, та має змогу сплачувати аліменти на дитину, проте добровільно матеріальну допомогу не надає. Враховуючи теперішній рівень цін на продукти харчування та дитячий одяг та взуття, медикаменти, стан здоров`я дитини, позивач вважає, що з відповідача потрібно стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх його доходів щомісячно. Такий розмір аліментів, в сумі з тими коштами, які витрачає на дитину позивач, дасть змогу забезпечити дитині належні умови утримання та матеріального забезпечення.

У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подав.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 19.03.2025 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

16.04.2025 представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи без участі та присутності позивача.

Ураховуючи те, що поштова кореспонденція, яка направлялась за встановленим судом зареєстрованим місцем проживання відповідача поверталася до суду у зв`язку із "закінченням терміну зберігання", відповідача про судовий розгляд справи за його участю було повідомлено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Таким чином, суд вжив усіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи.

Будь-які докази по справі, крім поданих представником позивача разом із позовною заявою та заявою від 26.02.2025 від учасників справи на адресу суду не надходили.

Враховуючи вищевикладене та положення статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положень частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2019 по справі № 127/29404/19 було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що був зареєстрований 26.06.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 27. Судове рішення набрало законної сили 03.01.2020 (а.с. 10-11).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 9).

Позивач звернулась до суду із позовом в якому просить суд присудити із відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини, вказуючи, що у добровільному порядку останній їх не надає.

Частиною першою статті 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (частина друга статті 181 СК України).

Відповідно до довідки від 02.06.2022 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12-13). Таким чином дитина проживає за адресою місця проживання своєї матері, а отже позивач наділена правом на звернення до суду із даним позовом. При цьому, зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_2 , а тому справа підсудна Липовецькому районному суду Вінницької області (альтернативна підсудність за вибором позивача).

Пункти 1, 2 статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачають, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини третьої статі 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі статтею 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище як платника аліментів так і дитини; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів щодо стану здоров`я дітей та відповідача, відсутні підтвердження матеріального стану таких осіб.

У відповідності з частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Правилами статті 141 Сімейного кодексу України, передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, у тому числі щодо її утримання.

Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов`язок по утриманню дитини, яка проживає із позивачкою.

Обов`язок щодо доведеності обставин вказаних у позові чи відзиві визначено статтями 76, 77, 81 ЦПК України.

Вирішуючи питання щодо можливість відповідача надавати матеріальну допомогу дитині, суд враховує, що останній не надав відзиву у межах визначеного судом строку.

При цьому, суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, спроможній платити аліменти дитини, яка проживає із позивачем.

Визначаючи розмір аліментів на неповнолітню дитину, які слід стягувати із відповідача, суд враховує встановлені вище обставини, можливість надання матеріальної допомоги обома батьками, а також обставини, зазначені у статті 182 Сімейного кодексу України, та вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу дитині у спосіб обраний позивачем, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення до суду позову і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 26.02.2025.

З огляду на викладене, суд задовольняє позов повністю.

Суд вважає за необхідне допустити рішення суду до негайного виконання в частині стягнення аліментів за один місяць.

Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат керується правилами Глави 8 ЦПК України.

Ураховуючи те, що позов задоволено, а при подачі його до суду позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що його слід стягнути із відповідача в дохід держави.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 180-183, 191 Сімейного кодексу України, статтями 2, 12, 13, 259, 263, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх доходів, але не менше як 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову 26.02.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , в дохід держави судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 );

Відповідач ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 ).

Суддя Олексій ПРИСЯЖНИЙ