Справа № 646/9330/25
Провадження № 2-о/646/161/2025
У Х В А Л А

17.09.25 м. Харків

Суддя Основ`янського районного суду міста Харкова Серпутько Д.Є., при прийнятті заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті в порядку статті 317 ЦПК України,

ВСТАНОВИВ:

До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшла вказана заява.

Відповідно до статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільний справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору.

Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами ДРАЦСу може бути видано свідоцтво про смерть:

1. Встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України);

2. Встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою внаслідок нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (п.9 ч.1 ст. 315 ЦПК України);

3. Встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (ст. 317 ЦПК України);

4. Визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України).

Законом України від 01.07.2022 № 2345-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи в умовах воєнного чи надзвичайного стану та на тимчасово окупованих територіях» (що набрав чинності 07.08.2022) було внесено зміни до ст. 317 ЦПК України.

Зокрема вказаним законом:

-розширено дію статті 317 ЦПК України для надання можливості скористатися спрощеною процедурою встановлення фактів народження або смерті жителям інших територій, що охоплені війною;

-зазначено, що заява про встановлення факту народження/смерті особи на тимчасово окупованій території може бути подана до будь-якого суду за межами такої території України та розглядається невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

-розширено дію статті 317 ЦПК України , щодо кола осіб, які можуть звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті особи.

Особливість розгляду в порядку ст. 317 ЦПК:

- підсудність (заява подається до будь-якого місцевого суду України, незалежно від місця проживання);

- невідкладний розгляд;

- законодавець обмежив коло заявників щодо встановлення факту смерті - це члени сім`ї померлого (їхні представники), інші заінтересовані особи (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси);

-рішення суду підлягає негайному виконанню, його оскарження не зупиняє виконання.

Відповідно до вимог ст. 317 ЦПК України, заявник повинен надати до суду докази родинних зв`язків з померлим. Дана позиція співпадає з постановою Верховного суду від 29.01.2020 у справі № 243/385/19ц.

Відповідно до практики Верховного суду (постанова від 27.09.2021 у справі № 756/8168/21) заява про встановлення факту смерті може бути подана до будь-якого суду України за межами тимчасово окупованої території, незалежно від місця проживання заявника (частина перша статті 317 ЦПК). При цьому положення статті 317 ЦПК України не вимагають від осіб, які звертаються із заявою до суду про встановлення відповідного факту, подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів.

Доказами, що підтверджують факт народження/смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути:

-пояснення заявників, свідків; -

-письмові докази;

-речові докази, зокрема звуко- і відеозаписи, висновки експертів;

-копії лікарського свідоцтва/довідки про народження/смерть

-наказ командира військової частини про виключення із особового складу;

-скріншоти особистого листування;

-дані, отримані з відкритих джерел чи соціальних мереж, які доводять факт ведення бойових дій у конкретній місцевості у певний час;

-акти про настання смерті (довільна форма, приклад акту, розробленого суддею ВС, розміщено на сайті; колективний акт про настання смерті). З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази ( ч. 2 ст. 294 ЦПК України)

Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

У відповідності до ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Заявником не вказано в заяві заінтересовану особу, а саме орган державної реєстрації актів цивільного стану.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175 - 177 ЦПК України.

Таким чином, заявнику необхідно привести заяву у відповідність вимогам закону.

Крім того, відповідно до ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Однак, судом встановлено, що додані до заяви ксерокопії документів, не завірені належним чином як копії.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи, що заяву подану без додержання вимог ст. 175, 318 ЦПК України, відповідно до положень ст. 185 ЦПК України, її слід залишити без руху і надати строк для усунення вказаних недоліків.

Зважаючи на викладене, та у зв`язку з тим, що заяву подану без додержання вимог ст.ст. 175, 318 ЦПК України, суд приходить до висновку про неможливість відкриття провадження за заявою про встановлення факту смерті та відповідно до положень ст. 185 ЦПК України, надає заявнику строк для усунення недоліків шляхом подання заяви про встановлення факту смерті в новій редакції яка відповідає вимогам законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 95, 175, 177, 185, 260, 261, 317, 318 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті в порядку статті 317 ЦПК України - залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали про залишення заяви без руху.

В разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Є. Серпутько