Справа № 948/540/25
Номер провадження 2/948/373/25
19.09.2025 Машівський районний суд Полтавської області у складі :
головуючого судді Косик С.М.,
за участю секретаря Порохні І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
у червні 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що 03.11.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою телекомунікаційної системи товариства було укладено договір №6074717 про надання споживчого кредиту, підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно з умовами договору, сума кредиту складає 10 000,00 грн, строк кредиту 350 днів, стандартною процентною ставкою 1,99% в день в межах строку кредиту, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 25 днів.
25.09.2023 року ТОВ «Авентус Україна» на підставі договору факторингу №25.09/23-Ф за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 26 915,00 грн, з яких: 10 000,00 грн сума кредиту, 16 915,00 грн сума процентів за користування кредитом.
Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена, і складає 31 890,00 грн: 10 000,00 грн тіло кредиту, 16 915,00 грн нараховані відсотки та 4 975,00 грн нараховані позивачем відсотки за 25 календарних днів, яку позивач просить стягнути, а також витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн та сплачений судовий збір 2 422,40 грн.
Також позивач просить в порядку ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України за формулою: Розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, Розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С сума основного боргу; 3 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 кількість днів у році; Дн. кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування. (а.с.1-10).
Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (а.с.62).

Ухвалою від 02.07.2025 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, витребував письмові докази з АТ КБ «Приватбанк» та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с.94-95).

У судове засідання сторони не з`явилися вдруге та повторно, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронного листа на електронну адресу за поданою заявою (а.с.99-103, 110, 111), відповідач рекомендованими повідомленнями, які 11.07.2025 та 29.08.2025 повернуті з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с.103,104, 112,113 ).

Представник позивача у змісті позовної заяви просить розгляд справи проводити без участі позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.10).

Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку.

Судом установлено, що 03.11.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено договір № 6074717 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого ОСОБА_1 надано грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн, строком на 350 днів, сплатою процентів кожні 25 днів, стандартною процентною ставкою 1,99% в день в межах строку кредиту та зниженою процентною ставкою 0,100% (а.с.72-77).

Пунктом 1.1 Договору передбачено, що укладення договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через вебсайт або мобільний застосунок «CreditPlus». Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і відключення до вебсайту/ІТС Товариства (а.с.72).

Відповідно до п.2.1 Договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок клієнта за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 (а.с.73).

За п. 3.1 Договору проценти, що нараховуються за договором, є платою за користування кредитом. Нарахування процентів здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році (а.с.73).

Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, зазначеного в п.5.3 договору (п.5.1 договору) (а.с.74).

Вказаний договір, додаток № 1 (таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит), паспорт споживчого кредиту підписані ОСОБА_1 електронним підписом «А769662» 03.11.2022 о 20 год 49 хв (а.с.14-15,77,78).

Згідно з паспортом споживчого кредиту загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою становлять 69 650,00 грн, з урахуванням зниженої процентної ставки 64 923,75 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою 79 650,00 грн, з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставка 74 923,75 грн, реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою 36 237,56%, з урахуванням періоду застосування зниженої 9665,58%. Повернення кредиту 14 платежами, кожні 25 днів, за стандартною ставкою:13 платежів по 4 975,00 грн, останній 14 платіж 14 975,00 грн; за стандартною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки: перший платіж 248,75 грн, наступні 12 платежів по 4 975,00 грн, останній 14 платіж 14 975 грн (а.с.14-15).

На а.с.62-64 зазначена інформація, яка надана ТОВ «Пейтек Україна» про успішне перерахування коштів на платіжні картки клієнтів від ТОВ «Авентус Україна» згідно списку.

За інформацією АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 емітовано картку НОМЕР_2 , на яку 03.11.2022 здійснено переказ коштів у сумі 10 000,00 грн (а.с.106).

З розрахунку заборгованості, наданої ТОВ «Авентус Україна», видно, що заборгованість ОСОБА_2 за договором №6074717 від 03.11.2022, станом на 24.09.2023 складає 26 915,00 грн, в т.ч. 10 000,00 грн тіло кредиту, 16 915,00 грн нараховані відсотки (а.с.81-89).

25.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №25.09/23-Ф, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 26-34).

Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 25.09.2023 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» переданий Реєстр боржників відповідно до умов договору факторингу №25.09/23-Ф від 25.09.2023, підтверджує факт переходу до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» прав вимоги заборгованості (а.с.35).

На електронну адресу ОСОБА_1 ТОВ «Авентус Україна» було направлено повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором новому кредитору ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», а також зазначені реквізити для платежів нового кредитора (а.с.79).

Згідно з витягом з реєстру боржників, що є додатком до договору факторингу №25.09/23-Ф від 25.09.2023, до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 26 915,00 грн (а.с.20).

Відповідно до платіжних інструкцій, зазначених на а.с.37-39, позивачем здійснено сплату ТОВ «Авентус Україна» за договором факторингу №25.09/23-Ф від 25.09.2023.

Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за договором №6074717 про надання споживчого кредиту від 03.11.2022, позивачем нараховано ОСОБА_1 проценти за користування грошовими коштами у розмірі 4 975,00 грн за період з 25.09.2023 по 19.10.2023 (а.с.16).

Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ « ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування останнього на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (а.с.62).

За приписами ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.

Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частинами 1-3 ст.1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Ураховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість, право вимоги за якою набув позивач, суд дійшов висновку про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 31 890,00 грн з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія « Фінтраст Капітал».

Щодо вимог позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч. ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні трати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. ч. 10, 11 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченомурозділом VIIцього Кодексу.

Тобто, при прийнятті рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд може вирішити питання нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. Однак, це є правом суду, а не обов`язком, та має вирішуватись з урахуванням обставин конкретної справи.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Кредитні відносини між сторонами у справі виникли 03.11.2022 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час.

Отже, суд вважає, що вимоги позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч. ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні трати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача витрати, понесені на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн (а.с.13 на зв.).

Відповідно до ч. 1ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою . Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав: заявку №8818 на виконання доручення до договору №10/12-2024 від 10.12.2024, ордер на надання правничої допомоги адвокатом Столітнім С.С. від 16.06.2025, акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №9422/10 від 18.09.2020, договір №10/12-2024 про надання правової допомоги, рахунок на оплату №8818-16/06-2025 від 16.06.2025 (а.с.11,13,19,51,65-66,80).

Згідно з договором про надання правової допомоги між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітнім С.С. сторони визначили предмет договору у виді юридичної допомоги в обсязі та на мовах, передбачених даним договором. Пунктом 2.2 Договору визначено види послуг щодо надання правової допомоги.

Розділом 4 договору визначено порядок оплати послуг адвоката та отримання винагороди адвоката за надання правової допомоги (а.с.65 на зв.-66).

У рахунку на оплату №8818-16/06-2025 від 16.06.2025 зазначено надання правових послуг у виді надання усної первинної консультації та роз`яснень з правових питань: час-0,5 год, вартість 440,00 грн; дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи: час-1год, вартість 840,00 грн; аналіз чинного законодавства та судової практики: час-0,5 год, вартість 440,00 грн; підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання: час -1 год, вартість 840,00 грн; письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики та обраної клієнтом позиції захисту: час-1 год, вартість 840,00 грн; проведення адвокатом заходів спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів: час-1 год, вартість 840,00 грн; складання позовної заяви: час-2 год, вартість 1640,00 грн; складання та оформлення інших документів (крім процесуальних): час-1 год, вартість 840,00 грн; складання та оформлення процесуальних документів, необхідних для розгляду справи: час-2 год, вартість 1640,00 грн; представництво клієнта під час дійснення цивільного судочинства за позовною заявою: час -2 год, вартість 1640,00 грн (а.с.80).

Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що дана справа не є складною, підготовка її до розгляду не потребує аналізу великої кількості норм чинного законодавства, значних затрат часу та зусиль, а відтак уважає, що визначені в переліку послуг вказані дії не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, та не є співмірними зі складністю справи та уважає що з відповідача на користь позивача потрібно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1-18, 81, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 6074717 від 03.11.2022 у розмірі 31 890,00 грн, що складається з тіла кредиту в розмірі 10 000,00 грн, відсотків у сумі 16 915,00 грн та нарахованих позивачем відсотків за 25 календарних днів у розмірі 4 975,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», місцезнаходження юридичної особи: вул.Загородня, 15, офіс 118/2, м. Київ, 03150, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя С. М. Косик