ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 680/208/25

Провадження № 22-ц/820/1579/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 06 травня 2025 року (суддя Яцина О.І.).

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

В березні 2025 року ТОВ «Коллект Центр» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначалось, що 09 вересня 2015 року між відповідачкою та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» був укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0341/82/0130631.

Крім цього, 13 липня 2016 року між відповідачкою та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» був укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0341/82/0146452.

Вказував, що банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитними договорами, надавши позичальниці кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору.

30 листопада 2021 року було укладено договір №114/2-47, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №010/0341/82/0130631.

21 лютого 2022 року було укладено договір №114/2-48 відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №014/0341/82/0146452.

10 січня 2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь позивача права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами №014/0341/82/0146452 та №010/0341/82/0130631.

Вказувалось, що розмір заборгованості відповідачки за договором 014/0341/82/0146452 становить 17127,86 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 9029,18 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 8098,68 грн, а за договором №010/0341/82/0130631 - 36350,26 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 20137,89 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 10179,28 грн; заборгованість за нарахованими процентами згідно із кредитним договором (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 6033,09 грн.

Враховуючи вище викладене, оскільки відповідачка в добровільному порядку не виконала своїх зобов`язань за кредитними договорами, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість за кредитними договорами №014/0341/82/0146452 та №010/0341/82/0130631 у загальному розмірі 53478,12 грн та судові витрати.

Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 06 травня 2025 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за договорами № 014/0341/82/0146452 від 13 липня 2016 року, № 010/0341/82/0130631 від 09 вересня 2015 року у розмірі 53478,12 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» 2422,40 грн сплаченого судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» витрати на праничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Не погоджуючись із рішеннями суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків за кредитами нарахованими за період після закінчення терміну кредитування, а саме за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0341/82/0130631 від 09.09.2015 після 09.09.2019, за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0341/82/0146452 від 13.07.2016 після 13.07.2022 та в частині необґрунтованих витрат на правничу допомогу. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, постановлення рішення всупереч правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12.

Зазначає, що суд першої інстанції всупереч установленої практики Великої Палати Верховного Суду, стягнув з позивачки суму коштів, в яку включені відсотки по кредиту, нараховані банком та колекторськими компаніями за періоди, коли строк кредитування за кредитними договорами закінчився.

Звертає увагу, що за умовами вказаних договорів, сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитами, які надані на 48 та 72 місяці відповідно.

Вказує, що незважаючи на те, що строк дії кредитування за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0341/82/0146452 від 13.07.2016 закінчився 13.07.2022, суд прийняв рішення стягнути з відповідачки відсотки за кредитом нараховані за періоди після цієї дати. При цьому, суд не звернув уваги на те, що умови цього договору навіть не передбачають його пролонгацію.

Так, судом першої інстанції включено до складу заборгованості за відсотками відсотки за кредитом, які було нараховано ТОВ «Вердикт Капітал» в розмірі 3188,09 грн по 10.01.2023, тобто майже за 6 місяців після закінчення терміну кредитування за договором.

Крім того, судом включено до складу заборгованості за відсотками нараховані ТОВ «Коллект центр» відсотки в розмірі 9029,18 грн за період до 03.03.2025, тобто за 2 роки і більше 7 місяців після 13.07.2022 часу завершення строку кредитування за договором №014/0341/82/0146452 від 13.07.2016.

Зазначає також, що суд першої інстанції безпідставно, поза межами строків кредитування стягнув з відповідачки відсотки за кредитом по договору №010/0341/82/0130631 від 09.09.2015.

За умовами вказаного договору, договір укладено на 48 місяців, тобто до 09.09.2019. Всупереч вимогам договору, суд першої інстанції стягнув з відповідачки відсотки нараховані ТОВ «Вердикт Капітал» в сумі 10079,97 грн за період до 10.01.2023 та ТОВ «Коллект центр» в сумі 20137,89 грн за період до 03.03.2025.

На думку скаржника, судом першої інстанції при винесенні рішення не надано належної оцінки тому факту, що АТ «Райффайзен Банк» відступив право вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» за договором №010/0341/82/0130631 від 09.09.2015 30.11.2021. Проте, банк не міг передати право вимоги за чинним договором кредитування, який за позицією суду, продовжений, як мінімум до 09.09.2023.

Суд не звернув уваги і на те, що ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Вердикт Капітал» не володіють правом на продовження договору кредитування.

Судом не оцінено, що згідно п. 7.4 кредитного договору №010/0341/82/0130631від 09.09.2015, кредитний рахунок закривається з моменту відступлення права вимоги. ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» не володіють правом на продовження дії договору.

Вказує, що термін дії банківської картки, з якої відповідачка знімала кредитні кошти за договором закінчився 09.09.2019. Остання проведена операція по рахунку відбулася 03.06.2019, а 25.11.2021 автоматичне зняття відсотків за кредитом.

Таким чином, як вважає відповідачка, суд першої інстанції не оцінив наявні у матеріалах справи докази, не встановив погодженого сторонами строку кредитування за кредитними договорами і прийняв помилкове рішення щодо стягнення відсотків, нарахованих за періоди поза межами строків кредитування.

Зазначає, що надані позивачем розрахунки не можуть бути доказами в розумінні ст.. 76 ЦПК України.

Вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, визначений позивачем є значно завищеним.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Коллект центр» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вказує, що відсотки за користування кредитом нараховані на підставі умов кредитних договорів.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 367 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає в повній мірі.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитними договорами, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка не виконала свої зобов`язання щодо повернення отриманих в борг коштів та наявності в неї боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за кредитними договорами відповідно до договорів відступлення прав вимоги.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитись в повному обсязі з таких підстав.

Встановлено, що 09 вересня 2015 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачкою було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0341/82/0130631, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику картковий рахунок з кредитним лімітом в розмірі 1000 грн, зі сплатою процентної ставки за користування кредитом 45,0%, а позичальник зобов`язалася повернути використану суму в строк до 09 вересня 2019 року (48 місяців) та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 45 % (а.с.7-9).

Пунктом 1.13 договору визначено, що клієнт має право отримувати кредит протягом встановленого пунктом 1.4. договору строку користування кредитом. Без укладання додаткових угод до договору банк має право продовжити строк користування кредитом на той самий строк, за умови, що на останній робочий день строку користування кредитом банк не отримав листа клієнта про відмову від продовження строку користування кредитом. Використання клієнтом за рахунок кредиту будь-якої суми коштів після продовження строку користування кредитом розглядається сторонами як згода клієнта на продовження строку користування кредитом.

Банк у встановленому законодавством України порядку має право без згоди клієнта відступити свої права вимоги за договором будь-якій особі або обтяжити ці права іншим чином на умовах договору (п. 7.1 договору).

Відповідачка підписала заяву на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка», в якій просила встановити ліміт кредитування до поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів (платіжних карток) у розмірі: сума ліміту 1000,00 грн, термін 48 міс, тарифна модель ТМ «Кредитна картка «Прозора». Платіжна картка: «MasterCard Dual» (а.с. 10-11).

До матеріалів справи надано розрахунок заборгованості за договором №010/0341/82/0130631 (а.с.29 на звороті - 30).

Випискою по рахунку виданою АТ «Райффайзен Банк Аваль» на клієнта, підтверджується факт користування кредитними коштами (а.с.19 на звороті - 28).

30 листопада 2021 року укладено договір відступлення права вимоги №114/2-47, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників щодо погашення заборгованості, строк платежу за якою настав (наявна вимога), в тому числі за договором №010/0341/82/0130631 (а.с.56-59). Прізвище відповідачки міститься в реєстрі боржників, сума боргу договором №010/0341/82/0130631 згідно з відомостями з реєстру: сума заборгованості за основною сумою боргу 20137,89 грн, 99,01 грн сума заборгованості за відсотками, загальна сума 20237,20 грн (а.с.59 на звороті, 60).

Отже, за умовами договору, від первісного кредитора фактору передано право вимоги до боржника ОСОБА_1 , строк виконання, якої настав, без передачі фактору права майбутньої вимоги.

10 січня 2023 року укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №010/0341/82/0130631 (а.с.63-66). Прізвище відповідачки міститься в реєстрі боржників, сума боргу договором №010/0341/82/0130631 згідно з відомостями з реєстру: сума заборгованості за основною сумою боргу 20137,89 грн, 10179,28 грн сума заборгованості за нарахованими відсотками, загальна сума 30317,17 грн (а.с.67-69, 72)

Таким чином, ТОВ «Вердиткт Капітал» передав за договором відступлення прав вимоги заборгованість як за отриманим правом вимоги, строк платежу за якою настав, так і за самостійним нарахуванням фактором процентів, після отримання цього права вимоги.

Згідно із розрахунком заборгованості за договором №010/0341/82/0130631, заборгованість відповідачки складає 36350,26 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 20137,89 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 10179,28 грн; заборгованість за нарахованими процентами згідно із кредитним договором (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 6033,09 грн (а.с.70, 51).

Крім того, 13 липня 2016 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачкою було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0341/82/0146452 (а.с.12-14).

Відповідно до умов Договору, кредитор зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші обов`язки, визначені договором (п. 1.1. договору).

Сума кредиту становить 16637,09 грн ( п. 1.1.1 договору).

Відповідно до п. 1.1.2 мета отримання кредиту: 1.1.2.1. на споживчі цілі в розмірі 15000,00 грн; 1.1.2.2. на сплату страхового платежу на користь страховика в розмірі 1637,09 грн.

Дата надання кредиту - 13 липня 2016 року (пп. 1.1.3 договору).

Згідно з пп. 1.1.5 договору, дата повного погашення кредиту 13 липня 2022 року.

Згідно із пп. 1.1.6 строк кредиту 72 місяці з дати надання кредиту.

Згідно із пп. 1.1.7 договору, процентна ставка - фіксована, на період з 13 липня 2016 року по 13 серпня 2016 року розмір процентної ставки за кредитом складає 1% річних. З 14 серпня 2016 року процентна ставка за кредитом застосовується у розмірі 39,9%, без укладення додаткової угоди до договору.

Надання кредиту здійснюється на підставі договору в дату надання кредиту у безготівковій формі шляхом переказу (зарахування) суми кредиту на поточний рахунок. Кошти в розмірі, зазначеному в підпункті 1.1.2.2. пункту 1.1. договору направляються страховику в якості страхового платежу згідно з п. 4.6. договору. Позичальник договором доручає кредитору здійснити в дату надання кредиту договірне списання коштів в розмірі, визначеному в підпункті 1.1.2.1. пункту 1.1. договору, з поточного рахунку на КР. Договірне списання здійснюється на підставі меморіального ордера кредитора. (п. 1.3. договору).

Згідно із п. 2.1., 2.2. договору, проценти за користування кредитом сплачуються позичальником кредитору у складі щомісячного аннуїтетного платежу, вказаного у графіку, і розраховуються, виходячи з процентної ставки, передбаченої підпунктом 1.1.8 пункту 1.1. договору. Проценти нараховуються щомісяця на фактичний залишок заборгованості за весь строк користування кредитом, включаючи день надання кредиту, виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році (метод факт/факт). Проценти підлягають сплаті позичальником у складі аннуїтетних платежів в порядку, визначеному статтею 3 договору.

Пунктами 8.1 договору передбачено, що кредитор у встановленому законодавством України порядку має право без згоди позичальника відступити свої права вимоги за договором будь-якій особі або обтяжити ці права будь-яким чином.

У разі відступлення прав вимоги за договором, новий кредитор набуває усі права та обов`язки кредитора за договором, що випливають з розділу І договору, в повному обсязі, у тому числі право вимоги повернення кредиту, процентів за користування ним, пені. При цьому, новий кредитом, якому було відступлено право вимоги за договором стає вигодонабувачем для отримання страхових виплат за договором (п. 8.2 договору).

Згідно із п. 8.3. договору, кредитор повідомляє позичальника про факт відступлення права вимоги шляхом відправлення повідомлення рекомендованим листом за адресою позичальника, зазначеною в договорі або повідомленою кредитору позичальником в порядку, визначеному договором. Обов`язок кредитора щодо повідомлення позичальника про відступлення вважається належно виконаним за наявності відмітки (квитанції) поштового відправлення про направлення відповідного повідомлення за останньою відомою кредитору згідно із умовами договору адресою позичальника.

Відповідно до Додатку № 1 до договору, сторонами визначений графік платежів за кредитним договором № 014/0341/82/0146452 (а.с.14 на звороті, 15).

В Додатку № 2 до договору міститься розрахунок загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (а.с. 16, 17).

До позовної заяви також надано копію заяви-анкету для отримання готівкового кредиту «Кредит готівкою» від 11 липня 2016 року (а.с. 17 на звороті, 18), умови кредитування та орієнтовна вартість кредиту (а.с. 18 на звороті).

Згідно із випискою по рахунку АТ «Райффайзен Банк» 13 липня 2016 року видано кредит відповідачці відповідно до договору № 014/0341/82/0146452 у сумі 16637,09 грн. Також підтверджується факт користування кредитними коштами (а.с. 31-46).

21 лютого 2022 року було укладено договір відступлення права вимоги №114/2-48, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, щодо погашення заборгованості, строк платежу за якою настав (наявна вимога), в тому числі за договором №014/0341/82/0146452 (а.с.49, 50). Прізвище відповідачки міститься в реєстрі боржників, сума боргу за договором 014/0341/82/0146452 згідно з відомостями з реєстру: сума заборгованості за основною сумою боргу 9029,18 грн, 4910,59 грн сума заборгованості за відсотками, загальна сума заборгованості 13939,77 грн (а.с.59 на звороті, 60).

Отже, за умовами договору, від первісного кредитора фактору передано право вимоги до боржника ОСОБА_1 , строк виконання, якої настав, без передачі фактору права майбутньої вимоги. (а.с.53 на звороті - 55, 61).

10 січня 2023 року було укладено договір про відступлення (купівлю-продажу) прав вимоги №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №014/0341/82/0146452 (а.с.63-66). Прізвище відповідачки міститься в реєстрі боржників, сума боргу договором №014/0341/82/0146452 згідно з відомостями з реєстру: сума заборгованості за основною сумою боргу 9029,18 грн, 8098,68 грн сума заборгованості за нарахованими відсотками, загальна сума 17127,86 грн (а.с.67-69, 73).

Згідно із розрахунком заборгованості за договором №014/0341/82/0146452, заборгованість відповідачки складає 17127,86 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 9029,18 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 8098,68 грн (а.с.71).

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому згідно статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до вимог статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено про стягнення з позичальниці суми основного боргу за кредитами, але безпідставно додатково нарахованих фактором процентів за період з 30.11.2021 по кредитному договору №010/0341/82/0130631 та з 21.02.2022 по кредитному договору №014/0341/82/0146452, як дня передачі грошової вимоги, платіж за якою настав, та до 09.01.2023, що суперечить предмету договорів факторингу, визначених умовами договорів, а також за спливом граничного строку дії кредитного договору №014/0341/82/0146452.

Відповідно до умов договорів відступлення права вимоги, визначення термінів: «право вимоги» право грошової вимоги первісного кредитора до боржників на дату відступлення права вимоги щодо погашення заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, штрафних санкцій, визначених кредитними договорами та інших платежів, що підтверджується документацією.

Тобто, поза увагою суду першої інстанції залишилися обставини стосовно предмету договорів факторингу та розміру грошової вимоги первісного кредитора до боржника з приводу погашення боргу, строк платежу за якою настав (наявної, а не майбутньої вимоги), внаслідок чого помилково враховані до стягнення з відповідачки суми процентів, що перевищують суму наявної грошової вимоги за боргами за обома кредитними договорами та складають 20237,20 грн та 13939,77 грн процентів відповідно, як суми платежів, строк виконання яких настав на час передачі первісним кредитором вимоги фактору.

Тому, враховуючи доводи відповідачки, узгоджені умови кредитних договорів та зміст предмету договорів факторингу, колегія суддів вважає, що у позичальниці мали місце законні очікування того, що з передачею первісним кредитором фактору грошової вимоги, строк виконання якої настав, підстав для додаткового нарахування процентів після цієї дати не відбуватиметься, оскільки наведені обставини надавали право новому кредитору лише на нарахування процентів виключно в порядку, передбаченому положеннями статті 625 ЦК України.

За таких обставин, пред`явлені вимоги про стягнення кредитної заборгованості підлягали частковому задоволенню, а саме у розмірі, визначеному первісним кредитором станом на 30 листопада 2021 року за договором №010/0341/82/0130631 по основному боргу у розмірі сума заборгованості за основною сумою боргу 20137,89 грн, 99,01 грн сума заборгованості за відсотками, загальна сума 20237,20 грн , та за договором №014/0341/82/0146452 сума заборгованості за основною сумою боргу 9029,18 грн, 4910,59 грн сума заборгованості за відсотками, загальна сума заборгованості 13939,77 грн, що разом за обома договорами складає 34176,97 грн.

З огляду на викладене, суд першої інстанції помилився в оцінці зазначених обставин при вирішенні позовних вимог із застосуванням норм матеріального права, внаслідок чого рішення суду в цій частині підлягає зміні з підстав, передбачених пунктами 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України, із частковим задоволенням пред`явлених позовних вимог.

Враховуючи зміну судового рішення в частині підстав та обставин часткового задоволення позову, слід змінити і судове рішення в частині розподілу судових витрат та правничої допомоги.

Згідно з положеннями статті 141 ЦПК України, у зв`язку із зміною рішення суду першої інстанції, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 1548,15 коп судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

При визначенні розміру витрат, що понесені позивачем на правничу допомогу, слід врахувати, судом першої інстанції взято до уваги неспівмірність розміру заявлених позивачем витрат на правничу допомогу в розмір 13000 грн, а тому обґрунтовано зменшено вказані витрати до 5000 грн. Доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду першої інстанції не спростовують. Проте, з врахуванням часткового задоволення апеляційним судом позовних вимог (63,91%), такі витрати підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 3195,5 грн (5000Х63,91/100)

Крім того, підлягає розподілу судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, з огляду на зміну судового рішення та положення статтей 137, 141 ЦПК України, з позивача ТОВ «Коллект Центр» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 2064,79 грн сплаченого нею судового збору, виходячи з оскарження рішення лише в частині та пропорційності розміру позовних вимог у задоволенні яких відмовлено.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 06 травня 2025 року змінити, зазначивши про часткове задоволення позову та зменшивши загальну суму заборгованості, яка стягнута з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» до 34176 грн 97 коп, судового збору - до 1548 грн 15 коп та витрат на правничу допомогу до 3195 грн 50 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2064 грн 79 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 18 вересня 2025 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай