Справа № 490/601/23
н/п 2-п/490/78/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Черенкової Н.П.,

при секретарі Романовій К.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 03.05.2025 року у справі №490/601/23 за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -

ВСТАНОВИВ:

17.06.2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даною заявою про перегляд заочного рішення від 03.05.2025 року у справі №490/601/23 за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

В обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення заявниця вказала, що з березня 2022 року виїхала за межі України до Швейцарії. До України повернулася 14.05.2025 року, а тому у судові засідання не могла з`являтися. Судові повістки та копію позовної заяви вона також не отримувала і не знає її зміст. Таким чином, вона була позбавлена можливості знати про час і місце розгляду справи, тому що не була повідомлена належним чином. Тому просила визнати причину її неявки в судове засідання поважною.

Враховуючи, що її не було повідомлено належним чином про розгляд даної цивільної справи, а тому вона була позбавлена можливості подавати докази та заперечувати, вважає, що є підстава для скасування заочного рішення.

Ухвалою судді від 19.06.2025 року дану заяву залишено без руху, надано заявниці строк для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали.

27.06.2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків, вказаних в ухвалі судді від 19.06.2025 року.

Ухвалою суду від 30.06.2025 року вказану заяву прийнято до розгляду, призначено судове засідання, запропонувано ОСОБА_1 , в підтвердження поважності причин пропуску строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення, надати докази перебування за межами України в період розгляду справи №490/601/23 та винесення заочного рішення 03.05.2023 року, а також докази щодо неправильності та неповноти встановлених судом обставин справи.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви чи клопотання про розгляд справи без їх участі або відкладення судового засідання суду не надали.

У відповідності до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін, які не з`явилися.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.05.2023 року під головуванням судді Черенкової Н.П., позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінасова компанія «Фангарант Груп» заборгованість в розмірі 55 697,02 грн, з яких: 37 168,32 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару; 18 528,07 грн. - сума штрафних санкцій, а також витрати на судовий збір у сумі 2684,00 грн.

Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Викладене вище давало суду підстави для ухвалення в справі заочного рішення.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд,якщо така заява подана протягом двадцятиднів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Згідно вимог ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Використання законодавцем в конструкції коментованої ст. 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

ЄСПЛ вказав, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykhv. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України» наголошує на тому, що право на справедливий судовий розгляд повинно тлумачитися з урахуванням принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи й постановлення нового рішення.

Також, відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 07.07.1989 по справі "Юніон Аліметаріа Сандерс проти Іспанії", зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою. Норми, які регулюють строки подачі заяв, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

За такого, з огляду на заяву про перегляд заочного рішення та, оцінюючи надані відповідачкою докази на предмет їх значення для правильного вирішення справи, суд не вбачає можливим погодитись із доводами заявниці, оскільки в заяві про перегляд заочного рішення остання не наводить посилань на докази, що мають, на її думку, істотне значення для правильного вирішення справи, і які не досліджувались судом при розгляді справи у зв`язку із неявкою відповідачки. Доказів, що б підтверджували необґрунтованість вимог позивача до заяви не додано, вказані посилання ОСОБА_1 не мають істотного значення для вирішення справи та не можуть вплинути на ухвалене заочне рішення.

Зважаючи на надані сторонами докази про договірні правовіднониси, встановлено, що такі умови кредитного договору погоджені позичальником, а тому він має дотримуватися принципу добросовісності, який лежить в основі доктрини venire contra factum proprium, є стандартом чесної та відкритої поведінки. Це означає повагу до інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Сама доктрина venire contra factum proprium базується на римській максимі non concedit venire contra factum proprium «не можна діяти всупереч своїй попередній поведінці».

Таким чином, добросовісності та чесній діловій практиці суперечать дії, що не відповідають попереднім заявам або поведінці, якщо інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (постанова Об`єднаної палати КЦС ВС від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17).

Згідно ст. 287 ч.3 п.1 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, приймаючи до уваги посилання, викладені у заяві відповідачки, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 258-260, 287, 288 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 03.05.2025 року у справі №490/601/23 за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова