Справа №:755/6559/23
Провадження №: 2-ві/755/32/25
У Х В А Л А

"16" вересня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва, в складі: головуючого судді - Катющенко В.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Гаврилової О.В., подану в межах розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26.02.2024 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

23.06.2025 до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Гаврилової О.В. яка подана в межах розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26.02.2024 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2025 вирішення питання про відвід судді Гаврилової О.В. передано судді Катющенко В.П.

Вивчивши матеріали справи, доходжу до висновку про необхідність заявлення самовідводу з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 36 Цивільного процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу

Статтею 37 Цивільного процесуального кодексу України визначені обставини недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Згідно ч.1 ст. 39 Цивільного процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч.ч. 1, 9 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Частиною першою статті 41 цього ж Кодексу визначено, що у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Судом встановлено, що у провадженні судді Катющенко В.П. перебувала справа № 755/12349/25, в якій ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28.07.2025 залишено без задоволення скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пишний Артем Володимирович на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити дії.

При цьому, ОСОБА_1 в межах розгляду вказаної справи, оскаржувались дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 755/6559/23 від 14.04.2025.

11.09.2025 матеріали цивільної справи № 755/12349/25 направлені до Київського апеляційного суду у зв`язку із надходженням апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 28.07.2025.

Крім того, в провадженні судді Катющенко В.П. перебуває справа № 755/7842/25 за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пишний Артем Володимирович на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13.05.2025 у справі № 755/7842/25 скаргу повернуто скаржнику без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 22.08.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 13.05.2025 скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В межах розгляду вказаної справи, оскаржуються дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 755/6559/23 від 14.04.2025.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11.09.2025, в складі головуючого судді Катющенко В.П., визнано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Катющенко В.П. необґрунтованою та передано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Катющенко В.П., яка подана в межах розгляду цивільної справи № 755/7842/25, для її вирішення у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є завданням суду (ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції законів України, на засадах верховенства права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Згідно п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

У рішенні від 09.11.2006 по справі «Білуха проти України» Європейський Суд з прав людини вказав, що у відповідності зі сталою практикою названого суду наявність неупередженості відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинно визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Щодо суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надані докази протилежного (справа «Ветштайн проти Швейцарії» (Веттштайн v. Switzerland), Пункт 43).

Згідно об`єктивного критерію, серед інших аспектів, необхідно визначити, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його неупередженості (справа «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, пп . 27 28 і 30, справа «Ветштайн проти Швейцарії» (Веттштайн v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, 2000., ЄСПЛ XII). У кожній окремій справі необхідно з`ясувати, чи мають відносини, що розглядаються, таку природу і ступінь, які свідчать про небезсторонність суду (справа «Пуллара проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Таким чином, наявність неупередженості визначається фактором, що полягає у забезпеченні таких умов, при яких були б неможливі сумніви у неупередженості суду. І такі умови, крім іншого, невід`ємно пов`язані з дотриманням порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи (ст. 33 ЦПК України).

В рішенні «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

Відповідно до висновку №1 Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001 року, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 у справі «Білуга проти України», від 28.10.1999 у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Згідно п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Вимога безсторонності згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справах «Булах проти України», «Салов проти України» та ін.) характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

З урахуванням наведеного, з огляду на встановлені обставини, приходжу до висновку про необхідність заявлення самовідводу від розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Гаврилової О.В., поданої в межах розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26.02.2024 у справі №755/6559/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, оскільки в моєму провадженні перебувала скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа у справі № 755/6559/23, у задоволенні якої було відмовлено та наразі перебуває інша скарга на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа у справі № 755/6559/23, у якій ОСОБА_1 заявлено відвід судді Катющенко В.П.

Відтак, задля недопущення виникнення сумнівів у неупередженості судді, зміцнення довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду, головуючий суддя має бути відведений, заради виключення можливості стверджувати про сумнів щодо його об`єктивності та упередженості.

З огляду на викладене суддя Катющенко В.П. вважає за необхідне заявити самовідвід від розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Гаврилової О.В., поданої в межах розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26.02.2024 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 41, 258-260, 353 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Заявити самовідвід від розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Гаврилової О.В., поданої в межах розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26.02.2024 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя: