Справа № 464/4587/25
пр.№ 2/464/2117/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2025 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова у складі судді Шашуріної Г.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу № 464/4587/25 за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про захист прав споживачів,

у с т а н о в и в:

Адвокат Герич Т.В., від імені та в інтересах позивача, через підсистему «Електронний суд», звернулася до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить: визнати умови індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії не-справедливими, а договір від 01.12.2021, що укладений між позивачем та відповідачем недійсним у цілому; визнати умови укладеного індивідуального договору про надання послуг з постачання гарячої води несправедливими, а договір від 01.12.2021, що укладений між сторонами недійсним у цілому; зобов`язати відповідача закрити особовий рахунок № НОМЕР_1 , який був відкритий на ім`я позивача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями таку передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Ухвалою судді від 15 липня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву за змістом якого позовні вимоги заперечили, зазначивши, що з моменту укладання публічних договорів приєднання про надання послуг з постачання гарячої води у порядку, встановленому Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а саме з 01.12.2021 року розподіл та нарахування вартості наданих послуг здійснюється, відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіонбуду від 22.11.2018 року №3315, який зареєстрований у Мінюсті від 28.12.2018 року №1502/32954. Дана методика передбачає, що в кожному розрахунковому періоді виконавцем послуг визначається обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи ГВО. Тобто, це теплова енергія, яку будинок споживає для роботи внутрішньої системи гарячого водопостачання. При цьому, будинок позивача такою системою обладнаний. Обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньо будинкової системи ГВО розподіляється між усіма співвласниками будівлі, пропорційно до опалювальних площ їх квартир та нежитлових приміщень, без врахування фактичних обсягів споживання гарячої води споживачами.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно із ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу постачання теплової енергії врегульовано положеннями Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», «Про житлово-комунальні послуги» та Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, яка затверджена Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018р. № 315.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . Квартира розташована на 5-му поверсі 5-типроверховрго будинку, складається з 6-ти кімнат, житловою площею 102 кв.м. Квартира обладнана холодним водопроводом, каналізацією, газопостачанням та індивідуальним опаленням.

Відповідач ЛМКП «Львівтеплоенерго» 01.12.2021 року відкрив особовий рахунок № НОМЕР_1 та визнав позивачку споживачем послуг та платником згідно індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії та про надання послуг з постачання гарячої води.

Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Виконавцями послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності визначено суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальну організацію), якою є Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго».

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановленні договором або законом.

Відповідно до п.1, п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до положень ч.1 та ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування текс-ту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Таким чином, укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг, підготованих виконавцем послуг на основі типового договору, визначено як обов`язок, а не як право споживача.

Відповідно до ст.634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Таким чином, між позивачем та відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання, які ґрунтуються на умовах договору приєднання.

У зв`язку із цим, такі відносини врегульовані і Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, яка затверджена Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018р. № 315, який набрав чинності 25.01.2019 року. Цією Методикою передбачено порядок розподілу між споживачами спожитих послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання.

Відповідно до п.2 розділу ІV Методики у разі, якщо приготування гарячої води відбувається у індивідуальному тепловому пункті або автономній теплогенеруючій/когенераційній установці будівлі/будинку, то обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи ГВП, за наявності циркуляції, визначається в міжопалювальний період як різниця між показаннями вузла комерційного обліку теплової енергії та обсягом теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води, визначеного у відповідності до фор-мули 27 цієї Методики.

Визначений обсяг спожитої гарячої води розподіляється між споживачами відповідно до пункту 2 розділу IX цієї Методики. Обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи ГВП, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень у будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) незалежно від обсягу спожитої гарячої води у кожному розрахунковому періоді в міжопалювальний період пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

Умовами договору приєднання від 01.12.2021 передбачено, що витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) розподіляються на усіх споживачів, у тому числі тих, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.

Судом встановлено, що квартира відповідачки не підключена до системи теплопостачання та гарячого водопостачання, однак, відповідно до п.13. Правил надання послуги з постачання гарячої води, відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), який розраховується та розподіляється між усіма споживачами, відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 №315 (далі Методика розподілу).

Цією ж Методикою розподілу (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року №358), визначено, що обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

Згідно позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 22 грудня 2020 року у справі № 311/3489/18, власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов`язанні брати участь у загальних ви-тратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною. Особа, якій належить квартира (нежитлове приміщення) зобов`язана нести витрати з теплопостачання, утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку.

Як вбачається з ВОтаЗТЕ ЛМКП «Львівтеплоенерго» №15 проведено огляд та опломбування вузла комерційного обліку опалення та гарячого водопостачання, що встановлений за адресою: АДРЕСА_2 .

До матеріалів справи позивачем долучено відповідь в.о. генерального керівника ЗАТ «Проектно-будівельне об`єднання «Львівміськбуд» Шимчишина І.С., в якій останнім зазначено, що будинок АДРЕСА_2 був збудований і введений в експлуатацію з влаштуванням індивідуального поквартирного опалення та підігріву води в 1-2 під`їздах та централізованого опалення і гарячого водопостачання в 3-6 під`їздах.

Разом з тим, учасниками справи не оспорюється той факт, що в будинку на АДРЕСА_2 в 3-6 під`їздах надаються послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, в 1-2 під`їздах цього ж будинку підключено індивідуальне опалення та підігрів води, а в підвалах таких пролягає теплотраса ЛМКП «Львівтеплоенерго».

Таким чином, відповідь в.о. генерального керівника ЗАТ «Проектно-будівельне об`єднання «Львівміськбуд» Шимчишина І.С. не спростовують того, що за адресою: АДРЕСА_2 ЛМКП «Львівтеплоенерго» надавались послуги з централізова-ного теплопостачання та гарячого водопостачання.

Враховуючи наведене вище, оскільки позивачка є власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 , остання не звільнена від оплати послуг функціонування внутрішньобудинкової системи опалення та гарячого водопостачання, а також абонентського обслуговування, адже такі послуги належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною, а тому вона зобов`язана нести витрати на утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку незалежно від під`їзду.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що відсутні правові підстави для визнання умов індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії несправедливими, а договору від 01.12.2021, що укладений між позивачем та відповідачем недійсним у цілому; визнання умов укладеного індивідуального договору про надання послуг з постачання гарячої води несправедливими, а договір від 01.12.2021, що укладений між сторонами недійсним у цілому; зобов`язання відповідача закрити особовий рахунок № НОМЕР_1 , який був відкритий на ім`я позивача, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

У випадку відмови у задоволенні позову, витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ,

відповідач Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», , м. Львів, вул. Данила Апостола, 1.

Повне рішення суду складено 15 вересня 2025 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Галина ШАШУРІНА