Справа №766/3350/25
Пров. №2/766/8227/25
18 вересня 2025 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області в складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Петішкін О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Херсона" про зняття арешту,-
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила зняти арешт з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про обтяження, яке накладено постановою АА 727976 від 07.02.2007 року відділом державної виконавчої служби Комсомольського району у м. Херсоні, зареєстрованого в реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень №4486932 від 13.02.2007 р.
В обґрунтування позову вказала, що вона є співвласницею 1/3 частки квартири, на яку постановою відділу державної виконавчої служби Комсомольського району у м. Херсоні АА 727976 від 07.02.2007 року накладено арешт. Вказала, що жодних боргових зобов`язань вона не має та ніколи не мала. З огляду на викладене, змушена звернутися до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.03.2025 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.05.2025 р. залучено до участі у справі співвідповідача Міське комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Херсона", підготовче засідання відкладено.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.05.2025 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
В судовому засіданні 29.07.2025 р. представник позивачки ОСОБА_2 підтримав позов в повному обсязі та дав пояснення, аналогічні викладеним у позові, просив його задовольнити в повному обсязі. Після оголошення перерви представником подано заяву про завершення розгляду справи у відсутність сторін, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Представники відповідачів в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини не явки суд не повідомляли, відзив не подано.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення.
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
ОСОБА_1 є власницею 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 , що підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №415023134 від 25.02.2025 р. З вказаного витягу вбачається, що 13.02.2007року зареєстровано обтяження на вказану вище частку майна, що належить ОСОБА_1 на підставі постанови ДВС у Комсомольському районі в м. Херсоні АА №727976 від 07.02.2007 р., виконавчий лист №2-6615 від 25.12.2003 р. Комсомольського районного суду м. Херсона.
З копії рішення місцевого суду Комсомольського району м. Херсона від 10.11.2003 року у справі №2-6615 вбачається, що стягнуто з ОСОБА_1 на користь Виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона заборгованість за надані послуги по водопостачанню та водовідводу в сумі 303,07 грн, держмито в сумі 51 грн. З вказаного рішення встановлено, що позов пред`явлено до ОСОБА_1 , яка є абонентом ВУВКГ м. Херсона за адресою: АДРЕСА_3 . В той же час, вказане рішення не містить жодних ідентифікуючих ознак особи ОСОБА_1 (дата народження, місце реєстрації, РНОКПП тощо).
Відповідно до ч.1, 2 ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Частиною 4 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено вичерпний перелік підстав для зняття арешту з усього майна боржника виконавцем. Відповідно до ч.5 ст.59 зазначеного Закону у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Згідно з п. 11 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі припинення юридичної особи чи смерті власника.
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Оскільки право позивачки на належну їй частку нерухомого майна є порушеним накладенням арешту, то воно підлягає захисту.
На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст.41 Конституції, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.
Зазначений принцип відображено й конкретизовано в ч.1 ст.321 Цивільного кодексу, згідно з якою право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним зі способів захисту права власності є гарантована в ст.391 цього кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.
Згідно п.2. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно з ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Згідно ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Позов про зняття арешту з майна боржника може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права та є різновидом негаторного позову (пункт 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц, провадження № 14-496цс18).
Позивачка є власницею 1/3 частки майна на яке накладено арешт, фактично володіє та користується цим майном. Спору щодо права власності немає.
Судом з`ясовано, що виконавче провадження, в рамках якого був накладений арешт відсутнє, інших виконавчих проваджень відносно позивачки в АСВП не виявлено, проте арешт залишився не знятим.
Враховуючи, що існування арешту перешкоджає позивачці реалізувати своє право власності, відсутність на виконанні будь-яких виконавчих проваджень, в тому числі в рамках якого було накладено арешт на все майно, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.
Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися.
Рішення в повному обсязі складено 18.09.2025 року.

На підставі викладеного, ст.6-13, 81, 254, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, буд. 42), Міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Херсона" (, місцезнаходження: м. Херсон, пл. ім. Ю. Тутушкіна, буд. 9) про зняття арешту задовольнити.

Зняти арешт з 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 , який було накладено на майно ОСОБА_1 , в межах виконавчого провадження державною виконавчою службою Комсомольського районного управління юстиції постанова АА727976 від 07.02.2007 року, номер запису про обтяження 55412902 від 13.02.2007 року.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою. відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України до Херсонського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення. Якщо повне рішення не були вручено у день його складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Херсонського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СуддяО. В. Ус