Справа №464/6318/25
пр.№ 2/464/2757/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2025 року суддя Сихівського районного суду м.Львова БЕСПАЛЬОК О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, з участю третіх осіб Президента України, Уповноваженого Верховної ради України з прав людини про відшкодування шкоди, заподіяної органом державної влади, їх посадовою особою,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом, в якому просить надати висновок про невідповідність процесуальних дій та ухвали Вищої ради правосуддя від 02 липня 2025 року, якою відмовлено у відкритті дисциплінарної справи за його скаргами стосовно суддів Львівського апеляційного суду, суддів Верховного Суду нормам конституційного та процесуального верховенства права та визнати незаконними; навести висновок з обґрунтуванням, що процесуальні дії та рішення Сихівського районного суду м.Львова від 03 вересня 2025 року відповідають нормам Конституції України; визнати ухвалу Вищої ради правосуддя від 02 липня 2025 року про відмову у відкритті дисциплінарної справи за його скаргами стосовно суддів Львівського апеляційного суду, суддів Верховного Суду такою, що не відповідає нормам конституційного та процесуального верховенства права; стягнути з Вищої ради правосуддя, як органу державної влади, в особі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заподіяну йому шкоду у розмірі 500272650 грн. 18 коп. або 10340100 євро у перерахунку на грн. за курсом НБУ на день набуття судовим рішенням законної сили.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, вивчивши зміст позову, ознайомившись з додатками до позовної заяви, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексах випадках(ч.1 ст.13 ЦПК України).

Частиною 1 ст.19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Акти, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, установлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до ч.1 і 2 ст.55 Конституції України. Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Статтею 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Положеннями п.2 ч.1 ст.4 КАС України визначено, що публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За змістом п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб`єкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належить вирішення спорів фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

При цьому, відповідно до ч.4 ст.22 КАС України, Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Вищої ради правосуддя.

Законом України «Про Вищу раду правосуддя» визначено, що Вища рада правосуддя є колегіальним, незалежним конституційним органом державної влади та суддівського врядування, який діє в Україні на постійній основі для забезпечення незалежності судової влади, її функціонування на засадах відповідальності, підзвітності перед суспільством, формування доброчесного та високопрофесійного корпусу суддів, додержання норм Конституції і законів України, а також професійної етики в діяльності суддів і прокурорів.

Відповідно до п.3, 5, 6, 8 ч.1 ст.3 Закону, Вища рада правосуддя здійснює, зокрема, такі повноваження: забезпечує здійснення дисциплінарним органом дисциплінарного провадження щодо судді; розглядає скарги на рішення відповідних органів про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді чи прокурора; ухвалює рішення про звільнення судді з посади; ухвалює рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя.

Згідно положень ч.1, 2 ст.35 Закону, рішення Вищої ради правосуддя може бути оскаржене до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Порядок та підстави оскарження рішення Вищої ради правосуддя визначаються законом. Підстави оскарження окремих рішень Вищої ради правосуддя визначаються цим Законом.

При цьому, відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч.5 ст.21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Згідно положень ч.1 ст.266 КАС України , правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: 1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; 2) законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) законності актів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 4) законності рішень Вищої ради правосуддя, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат.

Позивач, обґрунтовуючи зміст позовних вимог, просить фактично встановити незаконне вчинення відповідачем дій (бездіяльності) по відношенню до нього, встановити у зв`язку з цим завдання йому шкоди, та відшкодувати вказану шкоду, заподіяну діями (бездіяльністю) відповідача.

Наведене свідчить, що вказаний спір є публічно-правовим і стосується належного виконання Вищою радою правосуддя своїх повноважень під час розгляду скарг про притягнення до дисциплінарної відповідальності певних суддів.

При цьому, обсяг та зміст конкретних обставин цієї справи та їх нормативне регулювання дають підстави вважати, що вимоги, з якими звернувся позивач, а саме встановлення нанесення шкоди через незаконні дії відповідача під час розгляду скарги про притягнення до дисциплінарної відповідальності певних суддів, відшкодуванням вказаної шкоди спричиняють публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням владних управлінських функцій, що підпадає під юрисдикцію адміністративних судів.

Оскільки даний спір стосується захисту прав, свобод і інтересів фізичної особи (позивача) у сфері публічно-правових відносин, то, відповідно до ст.19 ЦПК України, не підлягає розгляду в поряду цивільного судочинства.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.4,13,19,186,441,353-355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, з участю третіх осіб Президента України, Уповноваженого Верховної ради України з прав людини про відшкодування шкоди, заподіяної органом державної влади, їх посадовою особою.

Роз`яснити ОСОБА_8 право на звернення з позовною заявою до відповідного адміністративного суду за правилами підсудності, встановленими КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК