Справа № 570/4565/25
Номер провадження 2/570/2147/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2025 р.

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань: Захарук Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне заяву судді про самовідвід у цивільній справі за позовом виконувача обов`яків керівника Рівненської окружної прокуратури, Рівненської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів, відновлення становища, яке існувало до порушення, -

в с т а н о в и в :

До провадження головуючого судді були передані матеріали цивільної справи № 570/4565/25.

До суду надійшла заява про самовідвід.

Зазначається, 12 квітня 2021 року суддею Красовським О.О. було ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Тобто, суддею вже було всебічно досліджено обставини справи, оскільки предметом спору є ті ж земельні ділянки, детально надано оцінку доказам, висловлено власну позицію щодо предмета спору, тому, з метою уникнення звинувачень у необ`єктивності, упередженості та заінтересованості в результаті розгляду справи суддя заявив про самовідвід.

Суд вважає за доцільне задоволити заяву про самовідвід.

За результатами розгляду заяви про самовідвід суд зазначає наступне.

Обставини справи.

За положеннями ЦПК України заява про самовідвід розглядається у день її надходження. Участь сторін при розгляді заяви є необов`язковою.

12 квітня 2021 року суддею Красовським О.О. було ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Тобто, суддею вже було досліджено обставини справи, надано детальну цінку доказам, висловлено власну позицію щодо предмета спору.

У зазначених справах предметом спору є ті ж самі земельні ділянки.

Положення законодавства.

Національне законодавство встановлює таку підставу відводу, як наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості.

В даному випадку приймається до уваги право учасників процесу на справедливий суд, що закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів, при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики (пункт 4). Єдність судової практики є фундаментальною засадою здійснення судочинства і визначається тим, що має гарантувати стабільність правопорядку, об`єктивність і прогнозованість правосуддя. Застосування ж судами різних підходів до тлумачення законодавства, навпаки, призводить до невизначеності закону, його суперечливого та довільного застосування. Також єдність судової практики є складовою вимогою принципу правової визначеності.

ВП ВС в ухвалі від 15.09.2022 р. у справі № 201/10234/20 нагадала, що головною метою відводу є гарантія безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

У відповідності до частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VII та частини 4 статті 263ЦПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду і зокрема Великої Палати Верховного Суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, і у суддів відсутні права для не застосування таких висновків.

Суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Індра проти Словаччини», згідно якого рекомендовано заявити про самовідвід, коли виникають обґрунтовані сумніви в безсторонності судді, і ця безсторонність може бути пов`язана з розглядом справи та прийняттям рішення щодо тих же осіб, і з тих же обставин чи фактів, щодо яких вже було винесене рішення.

Висновки суду.

У даному випадку виникла ситуація, яка зі сторони поміркованого учасника процесу чи слухача, у разі незадоволення заяви про самовідвід, свідчила б про те, що головуючий дійсно порушує справа сторін та є заінтересованим в ухваленні певного рішення через його небезсторонність.

За наведеного суд вважає, що наявні інші підстави, які унеможливлюють розгляд головуючим даної цивільної справи.

Тому, з метою уникнення звинувачень у необ`єктивності, упередженості та заінтересованості в результаті розгляду справи, запобіганню будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді суд вважає за доцільне задоволити заяву про самовідвід.

Керуючись ст. 40 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Заяву про самовідвід - задоволити.

Справу передати до канцелярії суду для її розподілу у визначеному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Красовський О.О.