Провадження № 2-о/761/343/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Анохіна А.М.

при секретарі - Лазуренко А.В.,

за участі представника заявника - ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи 1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В обґрунтування заяви зазначено, що в період з 07 березня 2016 року до 04 листопада 2021 року рідна сестра заявника - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом з заявником в квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , адже в силу хвороби сестра потребувала постійного стороннього догляду.

В 2013 році сестра заявника була госпіталізована до Відділення лазерної ендоскопічної спинальної нейрохірургії Центрального госпіталю МВС України, де вперше був поставлений діагноз: Хвороба Альцгеймера з переважним мнестичним зниженням, з епізодами конфабуляторної сплутаності, лобним (псевдопаралітичним синдромом.

Оскільки діагноз, який був поставлений ОСОБА_5 з кожним роком тільки погіршував її стан здоров`я, а діти сестри, які є заінтересованими особами у даній справі не могли постійно проживати зі своєю матір`ю, адже мають кожен свою сім`ю, працюють на роботах лише щоденно навідувались до останньої, а їх матір стала потребувати постійно цілодобового догляду та контролю, а тому проживала разом з заявником.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

Відповідно лікарського свідоцтва про смерть №1099 від 05 виданого 05.11.2021 року, місце смерті моєї рідної сестри заявника вказано: АДРЕСА_1 де ОСОБА_3 та ОСОБА_5 проживали з 2016 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина за законом, адже за життя остання заповіту не залишила. Заявник як рідна сестра померлої ОСОБА_5 є спадкоємцем другої черги.

На день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 належало наступне майно:

- жилий будинок, жилою площею 51,3 кв.м., який розташований з адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельна ділянка площею 0,2488 га., цільове призначення: будівництво та обслуговування жилого будинку і госп. будівель, кадастровий номер N1:01:021:0041, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельна ділянка площею 0,0352 га., цільове призначення: ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер N1:01:021:0042, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказує, що з метою оформлення спадкових прав в квітні 2025 року звернулась до ОСОБА_6 приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу з усним зверненням та в подальшому для подання заяви про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовила заявнику у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті рідної сестри.

Заявник вважає, що оскільки постійно проживала зі свою сестрою з 07.03.2016 року по день відкриття спадщини, тобто смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому має право на звернення до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

27 травня 2025 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана заява передана на розгляд судді Анохіну А.М.

Ухвалою суду від 30.05.2025 відкрито провадження по справі та справу призначено до судового розгляду.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала та просила суд постановити рішення, яким позов задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення поданої заяви не заперечувала.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, до суду подано заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення заяви не заперечує.

Заслухавши представника заявника, заінтересовану особу, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Судом встановлено, заявник ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є рідними сестрами.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 померла.

На день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 належало наступне майно:

Жилий будинок, жилою площею 51,3 кв.м., який розташований з адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі - продажу житлового будинку від 25.08.1999 року.

Земельна ділянка площею 0,2488 га., цільове призначення: будівництво та обслуговування жилого будинку і госп. будівель, кадастровий номер N1:01:021:0041, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується державним актом на земельну ділянку серії ЯЕ № 107926.

Земельна ділянка площею 0,0352 га., цільове призначення: ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер N1:01:021:0042, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується державним актом на земельну ділянку серії ЯЕ № 107931.

ОСОБА_3 з метою оформлення спадкових прав звернулась до приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Люзняк Світлани Василівни з заявою про прийняття спадщини.

Листом № 34_/01-16 від 02.04.2025 заявнику було відмовлено у оформленні спадщини та рекомендовано звернутись до суду у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 проживала зі своєю сестрою ОСОБА_5 , в квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки остання потребувала постійного нагляду, так як хворіла, та не могли вести господарство, самостійно себе обслуговувати.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , яка є сусідкою ОСОБА_3 підтвердила, що ОСОБА_3 років 6 проживала зі своєю рідною сестрою ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки остання хворіла та потребувала догляду.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , який є сусідом ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_3 років 5-6 проживала зі своєю рідною сестрою ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 була тяжко хвора та померла у квартирі заявника.

Відповідно до положень ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт постійного спільного проживання її померлої сестри зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання сестри заявника з спадкодавцем на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать його її майнові права на спадщину.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 5, 6, 10, 263-265, 315-319, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 з 07.03.2016 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29.08.2025.

Суддя Андрій АНОХІН