ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/21214/24

Провадження № 22-ц/820/1972/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретар: Шевчук Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 07 липня 2025 року (суддя Кульбаба А.В.) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У серпні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19 листопада 2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту № Z06.00212.004553635, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит в сумі 49999 грн., із процентною ставкою в розмірі 21,99 % річних від залишкової суми кредиту, строком до 19.11.2021 року. Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши кредит, проте, відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 19.11.2023 року існує заборгованість в сумі 121957,81 грн., яка складається з наступного: заборгованість за основним боргом 40891,69 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 35269,92 грн., заборгованість по оплаті за обслуговуванням кредиту 45796,20 грн.

19 грудня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу № 19/12-2023, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» права вимоги, в тому числі і за кредитним договором № Z06.00212.004553635 від 19.11.2018 р.

22 грудня 2023 року між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» передав (відступив) ТОВ «ФК «Профіт Капітал» права вимоги, в тому числі і за кредитним договором № Z06.00212.004553635 від 19.11.2018 р.

Посилаючись на зазначене, позивач просив суд стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість в розмірі 121957,81 грн., яка складається з : заборгованості за тілом кредиту 40891,69 грн., заборгованості за відсотками 35269,92 грн., заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту 45796,20 грн., а також судовий збір в розмірі 3028 грн., судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 07 липня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про невиконання свого зобов`язання (повернення кредиту та сплати процентів комісії) відповідачем перед кредитодавцем (АТ «Ідея Банк»). За випискою по рахунку ОСОБА_1 за період з 19.11.2018 - 19.12.2023 рік, заборгованість у відповідачки відсутня, оскільки за арифметичними підрахунками надання коштів дорівнює поверненню коштів.

На виконання ухвали суду про витребування доказів представником позивача не надано оригіналу довідки - розрахунку про наявність заборгованості відповідача перед АТ «Ідея Банк», оригінали договорів факторингу, оригінали витягів з реєстру боржників тощо.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Профіт Капітал», посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги і повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що суд першої інстанції не обґрунтував, чому подані позивачем докази не відповідають оригіналам, обмежившись формальним посиланням на їх відсутність, що суперечить принципу мотивування судового рішення. Відповідач не надав доказів, які б підтверджували недостовірність поданих позивачем документів, натомість, суд першої інстанції безпідставно прийняв позицію відповідача, не вимагаючи від нього доказів щодо недостовірності копій, що порушує принципи змагальності та рівності сторін. Такий вибірковий підхід до оцінки доказів, коли суд безпідставно віддає перевагу запереченням відповідача, не підкріпленим доказами, над сумлінно виконаними позивачем процесуальними обов`язками, є явною ознакою упередженості суду. На думку апелянта, в матеріалах справи містяться усі необхідні докази, які дають можливість встановити факт заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем за кредитним договором № Z06.00212.004553635 від 19.11.2018 року. Посилаючись на практику Верховного Суду, апелянт також зазначив, що суд у межах наданих йому процесуальним законодавством повноважень не позбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості, якщо не погоджується з розрахунком, наданим позивачем, оскільки незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для залишення позовних вимог без задоволення. На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність заборгованості у відповідача. Виписка по рахунку складена АТ «Ідея Банк» сформована та підписана згідно до вимог чинного законодавства, як первинний бухгалтерський документ посвідчує наявність заборгованості, відповідно до - ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІУ. Згідно даної виписки у графі «Кредит» можна прослідкувати кошти, що надійшли, шляхом поповнення картки, а в графі «Дебет» відображаються ті ж самі суми коштів, однак, із розподіленням їх на погашення по тілу, відсотках, комісії. У графі «Призначення» відображено інформацію, щодо здійснення фінансової операції по рахунку. Проте, суд першої інстанції належним чином не дослідив та неправильно зрозумів природу відображених у виписці операцій, внаслідок чого зробив необґрунтований висновок щодо відсутності боргу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, такими що не відповідають дійсним обставинам справи. Зазначає, що суд у своєму рішенні дійшов обґрунтованого висновку що довідка-розрахунок заборгованості за кредитним договором № Z06.00212.004553635 від 19.11.2018 року є неналежним, недопустимим та недостатнім доказом, оскільки вона не підтверджує наявність заборгованості в сумі 121957,81 грн., не підтверджена первинними документами, та суперечить копії виписки по рахунку за КД № Z06.00212.004553635 від 19.11.2018 року. Позивачем не надано оригіналів письмових доказів для їх дослідження в суді, а також не надано доказів на підтвердження належного повідомлення відповідачки про відступлення права вимоги за договорами факторингу №19/12-2023 від 19.12.2023 року та №22/12-2023 від 22.12.2023 року.

Представник апелянта ТОВ «ФК «Профіт Капітал», в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, судова повістка доставлена до електронного кабінету.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Згідно з частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статей 526, 530, 598, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

За приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.

Судом встановлено, що 19 листопада 2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № Z06.00212.004553635.

Відповідно до п.1.1. Кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 49999 грн., а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом із процентами згідно з умовами цього Договору.

Згідно п.1.4. договору за обслуговування кредиту Банком Позичальник сплачує проценти в розмірі 21, 99 % річних від залишкової суми кредиту.

Відповідно до п.1.11. Договору за обслуговування кредиту банком Позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі відповідно до Графіку платежів.

Банк на виконання умов Договору надав Позичальнику грошові кошти в сумі 49999 грн. строком до 19.11.2021 року, а Позичальник зобов`язався повернути його разом із платежами згідно з умовами цього Договору. Ця обставина підтверджується копією Кредитного договору № Z06.00212.004553635 від 19 листопада 2018 року.

Факт видачі кредитних коштів підтверджується копією ордера-розпорядження № 1 про видачу кредиту від 19.11.2018 року, визнається відповідачкою, тому в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Як слідує з наданої позивачем виписки, за період з 19 грудня 2018 року по 19 грудня 2023 року відповідач отримала кредитні кошти, користувалася ними та частково погашала кредит, однак, своїх зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі належним чином не виконала

Відповідно до виписки по кредиту № Z06.00212.004553635 від 19.11.2018 ОСОБА_1 , за період з 19.11.2018 по 19.12.2023 року на погашення кредиту внесено кошти в загальній сумі 97560,19 грн., які розподілялись банком на погашення кредиту № Z06.00212.004553635, строкових процентів по кредиту, плату за обслуговування кредиту, прострочених основного боргу та процентів.

19 грудня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладений договір факторингу № 19/12-2023, згідно з умовами якого (п. 2.1.) АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «Оптіма Факторинг», а останнє прийняло права вимоги та в їх оплату зобов`язувалося передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених договором факторингу. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) у розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. Так, ТОВ «Оптіма Факторинг» зобов`язання за договором факторингу виконало в повному обсязі, та відповідно перерахувало грошові кошти на користь АТ «Ідея Банк».

Надалі 22 грудня 2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладений договір факторингу № 22/12-2023, згідно з умовами якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передало (відступило), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняло права вимоги за кредитним договором № Z06.00212.004553635 від 19 листопада 2018 року.

Отже, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22 грудня 2023 року відповідно до умов договору факторингу № 22/12-2023 перейшло право вимоги за кредитним договором № № Z06.00212.004553635 від 19 листопада 2018 року, укладеним між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .

За розрахунками позивача, у зв`язку з неповерненням кредитних коштів за кредитним договором Z06.00212.004553635 від 19 листопада 2018 року, станом на 19 грудня 2023 року заборгованість ОСОБА_1 становить 121957,81 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 40891,69 грн..; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 35269,92 грн. ; заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 45796,20 грн.

Розмір заборгованості позивач підтверджує довідкою-розрахунком (а.с.24 т.1).

Як вбачається із матеріалів справи сторона відповідача не заперечувала укладення кредитного договору між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , а також визнає те, що на виконання умов зазначеного кредитного договору нею сплачувалися платежі, що підтверджується наявною випискою за період з 19.11.2018 року по 19.12.2023 рік. Крім того зазначала, що доданою до матеріалів справи виписки із датою складання 19.12.2023 року підтверджується відсутність заборгованості за кредитом.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції, суд вважав не доведеним невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, заборгованість за яким підтверджується довідкою-розрахунком позивача.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в умовах кредитного договору від 19 листопада 2018 року сторони погодили строк його дії на 36 місяців (до 19.11.2021 року). Крім того, за пунктом 6.1 кредитного договору сторони встановили графік щомісячних платежів. Щомісячні внески наведені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. За зазначеною Таблицею загальна вартість кредиту станом на 19.11.2021 року складає 114037,36 грн.

Як вбачається із виписки банку від 19.12.2023 року, відповідачка частково погашала заборгованість за кредитом станом на 15.02.2021 року нею було сплачено на погашення кредитних зобов`язань 97560,19 грн. Станом на 19.11.2021 року нею заборгованість за кредитом в повному обсязі не погашено та складає 16476,81 грн. (114037,36 грн. 97560,19 грн.). Починаючи із 20.11.2021 року банк не мав права нараховувати проценти за користування кредитом, комісію, оскільки такі нарахування виходять за межі строку дії кредитного договору.

Зважаючи на наявність у справі доказів, які підтверджують неналежне виконання відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № Z06.00212.004553635 від 19 листопада 2018 року, наявність у неї заборгованості у розмірі 16476,81 грн., а також недоведення позивачем позовних вимог в іншій частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками та комісією, колегія суддів доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача, до якого на підставі договору факторингу № 22/12-2023 від 22 грудня 2023 року перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором, заборгованості у розмірі 16476,81 грн., що підтверджується належними та допустимими доказами у справі.

З огляду на встановлені у цій справі обставини, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову. З ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» підлягає стягненню заборгованість за кредитом в сумі 16476,81 грн. В решті позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частинами 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Профіт Капітал» підлягають стягненню понесені останнім пропорційно розміру задоволених позовних вимог судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 1022,70 грн. (7570 грн. (3028 грн.+ 4542 грн.) ?13,51%).

Крім того, оскільки наявні у справі докази підтверджують понесені витрати позивача на професійну правничу допомогу, відповідають обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, є співмірними з предметом позову та складністю справи, за відсутності заяви сторони відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» слід стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 945,70 грн. (7000 грн. ?13,51%).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» задовольнити частково.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 07 липня 2025 року скасувати та ухвалити нове.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» заборгованість за кредитом в сумі 16476,81 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» судовий збір в розмірі 1022,70 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 945,70 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 вересня 2025 року.

Судді: Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк