провадження № 2/208/4637/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду міста Кам`янського Гречана В.Г., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Європостачання» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтернешнл Дрінкс Продакшн Імпекс» про визнання недійсною довіреності та зобов`язання повернути безпідставно набуте майно, -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2025 року до Заводського районного суду міста Кам`янського з Шевченківського районного суду міста Києва надійшла цивільна справа № 761/13527/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Європостачання» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтернешнл Дрінкс Продакшн Імпекс» про визнання недійсною довіреності та зобов`язання повернути безпідставно набуте майно.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07.04.2025 р. цивільну справу № 761/13527/25 було передано до Заводського районного суду міста Кам`янського за підсудністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2025 р. цивільну справу № 761/13527/25 було розподілено судді Гречаній В.Г.

У позовній заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «Європостачання» просить:

1.Визнати недійсною Довіреність за № 1, видану від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Європостачання» в особі директора Білоцерківець Ганни Іванівни в місті Києві 15 листопада 2023 року на повіреного ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ).

2.Зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Європостачання» (), безпідставно набуте майно, перелік якого наведено у позовній заяві.

На підставі ст. 187 ЦПК України, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, крім іншого, суддя перевіряє додержання усіх передумов відкриття провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною першою статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватно-правових відносин.

Положеннями ч. 2 ст. 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також установленими ним передумовами для звернення до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

При цьому, як вбачається зі змісту ст. 20 ЦПК України, а також ст. 21 ГПК України, не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Так, позовній заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «Європостачання» просить:

- Визнати недійсною Довіреність за № 1, видану від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Європостачання» в особі директора Білоцерківець Ганни Іванівни в місті Києві 15 листопада 2023 року на повіреного ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ).

-Зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Європостачання» (), безпідставно набуте майно, перелік якого наведено у позовній заяві.

Зі змісту Довіреності за № 1, виданої від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Європостачання» в особі директора Білоцерківець Ганни Іванівни в місті Києві 15 листопада 2023 року на повіреного ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), вбачається, що останнього наділено повноваженнями від імені Товариства отримувати будь-які товари, матеріали та інші товарно-матеріальні цінності, необхідні для здійснення господарської діяльності ТОВ «Європостачання» () та підписувати відповідні первинні бухгалтерські документи (видаткові накладні, акти прийому-передачі будь-якого обладнання, що належить на праві власності іншим юридичним особам будь-якої форми власності.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, установлених актами цивільного законодавства.

Частиною третьою статті 244 ЦК України передбачено, що довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

За своєю правовою природою довіреність є одностороннім правочином, що укладається у вигляді письмового документа, у якому визначаються повноваження представника. Довіреність свідчить про надання представнику довірителем відповідних повноважень стосовно вчинення правочину, стороною якого є третя особа.

Згідно Довіреності № 1 від 15.11.2023 Христофоров Іван Вікторович уповноважений вчиняти дії від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Європостачання», що пов`язані з виконанням правочинів у процесі здійснення господарської діяльності Товариства.

З огляду на це, враховуючи норми п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України, зазначені у Довіреності № 1 від 15.11.2023 дії стосуються, зокрема, представництва Товариства у правовідносинах, пов`язаних із його господарською діяльністю, спори щодо яких належать до господарської юрисдикції.

Інша вимога про зобов`язання ОСОБА_1 повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Європостачання» безпідставно набуте майно на підставі ст. 1212 ЦК України підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Водночас, вказана вимога є наслідком задоволення первісної позовної вимоги щодо недійсності Довіреності.

На переконання суду, з метою захисту порушених прав, позивач повинен був звернутися до господарського суду з вимогою про визнання недійсною Довіреності № 1 від 15.11.2023, та у разі задоволення зазначеного позову, звертатися з позовом про зобов`язання відповідача повернути безпідставно набуте майно.

При цьому, наявність вказаної похідної вимоги не впливає на характер правовідносин та на предметну юрисдикцію цього спору, оскільки у цій справі основною вимогою є визнання недійсною довіреності, зміст якої свідчить про належність заявленого спору до господарської юрисдикції.

Також, суд зазначає, що роз`єднання позовів, які підлягають розгляду у порядку різного судочинства, у цьому випадку не можу бути здійснене в силу норм ст. 20 ЦПК України.

Таким чином, позивач об`єднав в одне провадження вимоги, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства господарського та цивільного, що, згідно з п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, є підставою для повернення позовної заяви позивачеві, у разі якщо провадження у справі не відкрито.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Європостачання» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтернешнл Дрінкс Продакшн Імпекс», про визнання недійсною довіреності та зобов`язання повернути безпідставно набуте майно, з доданими до неї документами повернути позивачу.

Роз`яснити, що відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Суддя В.Г. Гречана