справа № 756/3224/25 головуючий у суді І інстанції Майбоженко А.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 вересня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Кияшко К.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 05 червня 2025 року, постановлено під головуванням судді Майбоженко А.М., в м. Києві, дата складання повного тесту судового рішення 19 червня 2025 року, у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про видачу дублікату виконавчого листа №2-6605/10 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду із заявою, в якій просило видати дублікат виконавчого листа № 2-6605/10, виданого Оболонським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість у розмірі 2 869 065 грн. 62 коп. щодо боржника ОСОБА_1 .

Заява обґрунтована тим, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2010 року було задоволено позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1916/ФК-07 від 07 листопада 2007 року та договорів поруки до цього кредитного договору, стягнуто солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 869 065,62 грн. та судові витрати у розмірі 1730,00 грн. На виконання вищевказаного рішення, ПАТ «Дельта Банк» було отримані виконавчі листи про солідарне стягнення з боржників основної заборгованості та судового збору. 02 жовтня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір відступлення права вимоги № 2307/К, за яким останній набув права вимоги за рядом кредитних договорів, зокрема за вищевказаним кредитним договором. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10 червня 2021 року, яка постановою Київського апеляційного суду залишена без змін, замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Діджи Фінанс» у виконавчих листах, виданих на виконання заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2010 року за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості. В ході виконання рішення суду виконавчий лист щодо солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_1 було втрачено. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб листом від 01 листопада 2023 року на запит ТОВ «Діджи Фінанс» надано відповідь, якою повідомлено, що за результатами вчинення заходів з приймання-передачі матеріалів та документів від АТ «Дельта Банк», виконавчі листи Оболонського районного суду м. Києва по справі № 2-6605/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 1916/ФК-07 від 17 листопада 2007 року та судового збору на адресу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не передавалися. Також, у Фонді відсутня інформація про повторне пред`явлення АТ «Дельта Банк» вищезазначених виконавчих листів. Оболонським відділом ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції заявнику надано відповідь від 01 листопада 2023 року щодо боржника ОСОБА_1 , якою повідомлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 49486383 про стягнення основного боргу з ОСОБА_1 та 16 липня 2020 року державним виконавцем на підставі п. 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Дана постанова разом з оригіналом виконавчого документа направлена ПАТ «Дельта Банк» за адресою: 01015, м. Київ, вул. Фрунзе, буд. 39. Відповідно строк повторного пред`явлення зазначеного виконавчого листа мав би бути до 16 липня 2023 року. У зв`язку із запровадженням воєнного стану в Україні 15 березня 2022 року прийнято Закон України «Про внесення змін до розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» № 2129-ІХ, який набрав чинності 26 березня 2022 року, відповідно до якого розділ ХІІІ Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 10-2, відповідно до якого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану, отже строк пред`явлення цього виконавчого листа не сплив. Боржником зобов`язання за виконавчим листом не виконанні, заборгованість не погашена, заявник має намір скористатися правом подачі виконавчого документа на примусове виконання до органів виконавчої служби.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 05 червня 2025 року заяву ТОВ «Діджи Фінанс» про видачу дубліката виконавчого листа задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм процесуального права та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «Діджи Фінанс» про видачу дубліката виконавчого листавідмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що ТОВ «Діджи Фінанс» 14 грудня 2023 року вже зверталося до Оболонського районного суду м. Києва із заявою про видачу дубліката виконавчого листа по справі 2-6605/10 та поновлення строків, яку залишено без задоволення ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 березня 2024 року та постановою Київського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року. Крім того, стягувачем пропущені процесуальні строки для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Діджи Фінанс» вказує, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи та постановив законну та обґрунтовану ухвалу, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Оболонського районного суду міста Києва від 05 червня 2025 року без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Ухвалюючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що оскільки строк пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив, суд вважав за необхідне видати дублікат виконавчого листа № 2-6605/10, виданого Оболонським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість у розмірі 2 869 065 (два мільйони вісімсот шістдесят дев`ять тисяч шістдесят п`ять) грн. 62 коп. щодо боржника ОСОБА_1 , тому заява про видачу дублікату виконавчого листа підлягає задоволенню.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

ЄСПЛ наголосив, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

За змістом частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з підпунктом 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

У постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11, від 03 лютого 2021 року у справі

№ 643/20898/13-ц, від 20 травня 2021 року у справі № 1005/7133/2012,

від 19 липня 2022 року у справі № 750/13088/14, від 14 грудня 2022 року у справі № 753/20452/21, від 01 березня 2023 року у справі № 433/1335/14-ц,

від 09 червня 2023 року у справі № 607/13804/13 зазначено, що дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Від останнього його відрізняє спеціальна позначка «Дублікат». При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму не можна. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

У справі, яка переглядається, встановлено, що виконавчий документ № 2-6605/10 від 25 травня 2011 року в межах встановлених законом строків пред`являвся стягувачем до виконання неодноразово. Постановою державного виконавця від 16 липня 2020 року даний виконавчий лист повернутий стягувачу на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з пунктом 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII, який є чинним з 2016 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

За змістом статті 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Водночас 26 березня 2022 року набрав чинності Закон України

від 15 березня 2022 року № 2129-IX «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», яким розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону

№ 1404-VIII доповнено пунктом 102, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»

від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, визначені Законом № 1404-VIII строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативно-правовим актом, у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Воєнний стан, який запроваджено в Україні 24 лютого 2022 року, наразі не припинено та не скасовано.

Таким чином, з огляду на положення пункту 102 розділу ХІІІ Закону № 1404-VIII, заява ТОВ «Діджи Фінанс» про видачу дубліката виконавчого листа, подана 07 березня 2025 року, є такою, що подана у межах строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Стягувач стверджував, що оригінал виконавчого листа в нього відсутній, як і не перебуває на примусовому виконанні.

Товариством до заяви долучено відповідь Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 01 листопада 2023 року, про те, що 16 липня 2020 року державним виконавцем, керуючись п.2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Згідно супровідного листа, дана постанова разом з оригіналом виконавчого документу направлена ПАТ «Дельта Банк» за адресою: 01015 м. Київ, вул. Фрунзе, буд. 39. Повідомити трекінг відправлення та надати відповідні докази, відділ не має можливості, оскільки відповідно ч. 2 Розділу ХІ правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України 07.06.2017 № 1829/5, та ст. 128 Типового положення про відділ державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, строк зберігання реєстрів вхідної та вихідної кореспонденції становить один рік. Після закінченого вказаного строку реєстри вхідної та вихідної кореспонденції підлягають знищенню.

Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на запит ТОВ «Діджи Фінанс» 01 листопада 2023 року про надання інформації про наявність оригіналів виконавчих листів повідомлено, що за результатами вчинення заходів з приймання - передачі матеріалів та документів Банку, виконавчі листи Оболонського районного суду міста Києва по справі № 2-6605/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованості за Кредитним договором № 1916/ФК-07 від 17 листопада 2007 року та судового збору на адресу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не передавались.

За цих обставин, суд першої інстанції правильно вважав, що наявні докази свідчать про втрату виконавчого документа.

Отже, виконавчий лист відсутній як у стягувача, так і у органів примусового виконання судових рішень, а в справі відсутні відомості про те, що судове рішення у справі № 2-6605/10, яке набрало законної сили виконано.

Встановивши, що оригінал виконавчого документа втрачено, а строки для пред`явлення виконавчого документу до виконання стягувачем не пропущено, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення заяви ТОВ «Діджи Фінанс» про видачу дублікату виконавчого документа.

У цьому випадку видача дубліката виконавчого документа є забезпеченням гарантованого Конституцією України права на виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ТОВ «Діджи Фінанс» 14 грудня 2023 року вже зверталося до Оболонського районного суду м. Києва із заявою про видачу дубліката виконавчого листа по справі 2-6605/10 та поновлення строків, яку залишено без задоволення ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 березня 2024 року та постановою Київського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року, апеляційний суд відхиляє, оскільки сам факт того, що ТОВ «Діджи Фінанс» було відмовлено у задоволенні попередніх заяв про видачу дублікату виконавчого документа постановою Київського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року і ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 березня 2024 року, правильності висновків суду першої інстанції у цій справі не спростовує.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 листопада 2024 року у справі № 186/871/14-ц констатувала, що ухвала про відмову в задоволенні (про задоволення) заяви про видачу дубліката виконавчого документа, постановлена під час вирішення судом процесуального питання, пов`язаного з виконанням судового рішення, не є ухваленням рішення, яке набрало законної сили в розумінні статей 186, 255 ЦПК України. Тому державний/приватний виконавець чи заявник має право звертатися до суду з відповідним поданням, заявою, направленими на виконання статті 129 Конституції України щодо обов`язковості судового рішення, стільки раз, скільки це необхідно, аби виконати судове рішення (за винятком випадків, передбачених статтею 44 ЦПК України).

Колегією суддів не встановлено обставин, що свідчать про зловживання ТОВ «Діджи Фінанс» своїми процесуальними правами, а звернення у цій справі направлено на виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2025 року № 199/367/16-ц (провадження 61-14176св24).

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи та доводами апеляційної скарги не спростовуються.

Враховуючи положення статті 375 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 05 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повне судове рішення складено 11 вересня 2025 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.