У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2025 Справа №607/18637/25 Провадження №2-з/607/67/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Гончарук Олени Станіславівни про забезпечення позову до подачі позовної заяви,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Гончарук Л.С. 09.09.2025 в інтересах ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про забезпечення до подання позовної заяви, у якій просить забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Першої тернопільської державної нотаріальної контори Попіль З.З. про визнання заповіту недійним та перерозподіл спадщини, шляхом накладення заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження частки нерухомого майна: закінченого будівництвом об`єкта квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 53,1 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040, що належить ОСОБА_2 на праві власності (номер відомостей про речове право 52871398). Крім цього, пропонує у різі необхідності застосувати зустрічне забезпечення у розмірі 2000,00 грн.

В обґрунтування даної заяви представник ОСОБА_1 адвокат Гончарук О.С. вказала, що заявник є сестрою ОСОБА_2 , який може набути сторону відповідача у даній справі. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько сторін ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 їх мати. Зазначила, що ОСОБА_1 проживає та працює в Республіці Італії та є громадянином зазначеної країни. За життя батькам на праві власності належало нерухоме майно: квартира АДРЕСА_2 та квартира АДРЕСА_1 . У червні 2025 року заявнику стало відомо, що право власності на зазначене майно зареєстрував її брат ОСОБА_2 , який є спадкоємцем за заповітом щодо спадкового майна у спадщині, яка відкрилась після смерті їх батька. Вказала, що після смерті батька, ОСОБА_1 не змогла вчасно звернутись до нотаріальної контори внаслідок важкої хвороби, а тому вважає, що строк звернення із такою заявою пропущено нею із поважних причин. Також, зазначила, що складений її батьком заповіт вважає недійсним та таким, що порушує її право як спадкоємця за законом, оскільки вважає, що на момент складання заповіту заповідач не розумів значення своїх дій, не міг ними керувати внаслідок свого похилого віку, через наявні у нього захворювання. Крім цього, заявник звертає увагу суду на те, що під час видачі ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за заповітом, нотаріусом не було враховано право позивача на обов`язкову частку у спадщині, яке існувало на момент відкриття спадщини, оскільки вона є непрацездатною особою (63 роки) та особою з інвалідністю, починаючи із 17.05.2023, що підтверджено доказами. Заявник вказала, що ОСОБА_1 має намір подати позов відповідачем у якому визначити свого рідного брата ОСОБА_2 про визнання спірного заповіту складеного на ім`я ОСОБА_2 недійним; визнання частково недійсним, свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 08.12.2023, видане державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори Попіль З.З. на ім`я ОСОБА_4 у частині визначення частки спадщини, а саме щодо частини квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 53,1 кв.м., житловою 29,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040; визнання за ОСОБА_1 права власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на частину квартири АДРЕСА_3 . Вказала, що ОСОБА_3 , який може отримати статус відповідача у справі, як одноосібному власнику квартири АДРЕСА_3 належить правомочності власника володіння, користування та розпорядження майном. Оскільки на даний час, жодних заборон не вчинення ним дій з відчуження спірного майна не існує відповідач вправі розпоряджатись цим майном на власний розсуд, в тому числі відчужити майно, що в подальшому ускладнить виконання рішення суду, якщо воно буде ухвалене на користь позивача.

Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 2 ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням, і його суть полягає в тому, що таке обмеження захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може спричинити неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає рівною мірою інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а має на меті лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

У разі вжиття заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, провадження № 14-729цс19, зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

З матеріалів заяви вбачається, що представник заявника до подання позову просить застосувати заходи забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження частки нерухомого майна: закінченого будівництвом об`єкта квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 53,1 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040, що належить ОСОБА_2 на праві власності (номер відомостей про речове право 52871398), оскільки на думку заявника існує можливість його відчуження останнім, що в подальшому ускладнить виконання рішення суду, якщо воно буде ухвалене на користь позивача.

Відповідно до роз`яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Судом встановлено, що предметом позову, який ОСОБА_1 має намір подати до ОСОБА_2 є визнання недійсним заповіту, частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_3 у частині визначення частки спадщини на спірне нерухоме майно, а також скасування права власності на вказане майно, яке зареєстроване за ОСОБА_3 ..

Відтак, застосування заходів забезпечення позову у видізаборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження частки нерухомого майна: закінченого будівництвом об`єкта квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 53,1 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040, що належить ОСОБА_2 на праві власності (номер відомостей про речове право 52871398) безпосередньо пов`язане із предметом позову.

При цьому, в обґрунтування заявлених вимог представник ОСОБА_1 адвокат Гончарук О.С. вказала, що на даний час існує загроза того, що зазначений об`єкт нерухомості може бути відчужений ОСОБА_2 третім особам, що позбавить позивача можливості реалізувати її право на захист у вибраний нею спосіб та може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав вланості на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.07.2025 №434533009, право власності на закінчений будівництвом об`єкт (реєстраційний номер 040) квартиру АДРЕСА_3 належить ОСОБА_2 на підстві свідоцтва про право на спадщину, виданого 08.12.2023 державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори Попіль З.З.

Згідно даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 та її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Як вбачається із копій свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 , виданих повторно, батьки заявниці - ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно із даними свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 уклали шлюб 24.11.1979 року після чого прізвище дружини присвоєно « ОСОБА_8 ».

Відповідно до копії паспорта № НОМЕР_5 , виданого компетентними органами Республіки Італії, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є громадянкою Республіки Італія.

Згідно даних, які містяться у довідці складеної 26.06.2025 лікарем хірургом ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в Україні, проживає за адресою: АДРЕСА_4 , Рим…Визнана 100 відсотковим інвалідом з 17.05.2023 року.

Враховуючи, що предметом позовних вимог є визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину за ним недійсними у частині визначення частки спадщини, а також скасування вправа власності на зазначене вище майно, судом з`ясовано, що існує реальна загроза в тому, що під час розгляду даної справи спірне майно може бути відчужене ОСОБА_2 , який може набути статусу відповідача у даній справі, на користь третіх осіб, що може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду. Відтак, суд, проаналізувавши заяву про забезпечення позову, матеріали позовної заяви, виходячи із засад розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, з урахуванням забезпечення збалансованості інтересів сторін та зважаючи на наявність загрози утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, вважає, що заяву про вжиття заходів забезпечення позову слід задовольнити частково, вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти ОСОБА_2 будь-які дії щодо відчуження частки нерухомого майна: закінченого будівництвом об`єкта квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 53,1 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040, що належить ОСОБА_2 на праві власності (номер відомостей про речове право 52871398).

Відповідно дост. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом.

Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Суд, проаналізувавши матеріали поданої заяви доходить до висновку про те, що наявні підстави для застосування зустрічного забезпечення позову, оскільки наявні докази того, що майновий стан позивача може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. При цьому, суд зазначає, що заявник, як свідчать матеріали справи постійно проживає за кордоном ( АДРЕСА_4 ), не має постійного проживання на території України та є громадянкою Республіки Італії.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про вжиття заходів зустрічного забезпечення, при цьому визначивши належний спосіб зустрічного забезпечення позову, який є співмірним з забезпеченням позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку щодо вжиття зустрічного забезпечення позову саме в розмірі 35 000,00 грн., встановивши заявнику 10-денний строк на внесення коштів у вказаному розмірі на депозитний рахунок суду.

На підставі наведеного, керуючись статтями 149-153, 154, 261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 ) вчиняти будь-які дії щодо відчуження частки нерухомого майна: закінченого будівництвом об`єкта квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 53,1 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040, що належить ОСОБА_2 на праві власності (номер відомостей про речове право 52871398).

Зобов`язати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_6 ) протягом десяти днів з дня постановлення ухвали внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 35 000 (тридцять п`ять тисяч гривень) 00 коп. та надати суду документи про виконання ухвали про зустрічне забезпечення.

В силу вимог ч.13 ст.158 ЦПК України, зазначені заходи забезпечення позову скасовуються у разі неподання заявником відповідної позовної заяви протягом десяти днів, повернення поданої позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення, незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження (ч.1 ст.157 ЦПК України).

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи, відповідно до ст.158 ЦПК України.

Копію ухвали для виконання направити в Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за вебадресою http://court.gov.ua/fair/sud.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, з дня її проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя В. В. Ромазан