Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/626/25
Провадження № 2/391/319/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2025р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Ревякіної О.В., за участю секретаря Качинської О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в смт. Компаніївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів в розмірі 191916,82 грн.

Позовні вимоги мотивувала тим, що 25.09.2007 Шполянським районним судом Черкаської області з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , 2006 р.н., видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження. 08.07.2024 державним виконавцем Компаніївського ВДВС у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального урпавління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, заборгованість зі сплати аліментів станом на 11.06.2024 на момент повноліття дитини складає 191916,82 грн. Після отримання виконавчого листа № 2-488/07 від 25.09.2007 позивач його втратила, в зв`язку з чим звернулася до Шполянського районного суду Черкаської області з заявою про отримання його дубліката. Ухвалою суду від 19.03.2025 в задоволенні заяви було відмовлено, в зв`язку з чим вважає, що наведені обставини є підставою для стягнення з відповідача заборгованості зі сплати аліментів.

Враховуючи наведене, позивач просила стягнути з ОСОБА_2 заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 191916,82 грн.

Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 15.08.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач, будучи належно повідомлений про дату та час судового засідання, в судове засідання не з`явився, правом подачі відзиву на позов не скористався, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подав.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

З 21.01.2006 року сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 10.08.2007 року (а.с.11,13,14).

Позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 10).

21.08.2009 року позивач ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с.12).

З наданої відповідачем копії виконавчого листа №2-488/07, виданого 25.09.2007 року встановлено, що з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.06.2007 і до повноліття дитини (а.с.15).

На момент повноліття дитини заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 склала 191916, 82 грн, що підтверджується копією довідки Компаніївського ВДВС у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) №2345 від 04.04.2025 (а.с.16).

Постановою держаного виконавця Компаніївського ВДВС у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 08.07.2024 виконавчий лист №2-488/07, виданий 25.09.2007 повернуто стягувачу, що підтверджується копією постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 08.07.2024, вп №42444462 (а.с.17).

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 19.03.2025 в задоволені заяви ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа по справі 2-488/07 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів відмовлено (а.с.18).

Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стосовно стягнення заборгованості по аліментах суд зазначає наступне.

Згідно ч. 4 ст. 195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений Законом України «Про виконавче провадження» і суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

Ніяких даних, які б свідчили про те, що існує спір з приводу неправильності нарахування суми заборгованості по аліментам матеріали справи не містять.

Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Саме до цього зводяться висновки ВСУ викладені під час розгляду справи № 6-850 св 17.

Внаслідок неналежно виконання відповідачем аліментних зобов`язань щодо утримання дитини станом на 11.06.2024 виникла заборгованість за аліментами у розмірі склала 191916,82 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача.

В обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості по аліментам позивач посилається на те, що дія виконавчого листа про стягнення аліментів закінчилась і видано постанову про повернення виконавчого листа стягувачу, а після його повернення виконавчий лист було втрачено.

Відповідно до ст. 194 Сімейного кодексу України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченомустаттею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Згідно з ч. 3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Отже, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.

Враховуючи викладене, сума заборгованості по аліментах в даному випадку не підлягає стягненню в судовому порядку, а має стягуватись державним виконавцем у порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються на підставі судового рішення, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів.

Повторне стягнення із боржника суми, яка має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, від 09 вересня 2020 року у справі № 204/8019/16-ц, від 28 жовтня 2020 року у справі № 537/4755/16-ц.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі про визначення розміру і стягнення заборгованості за аліментами (постанова від 10 квітня 2024 року у справі № 761/43598/21 (провадження № 61-2588св24) зробив наступний висновок: згідно з частиною першою статті 187 СК України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. Вказані норми матеріального права визначають порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні, за заявою платника, поданою відповідно до статті 187 СК України, і саме в цьому випадку закон передбачає право на звернення до суду та стягнення заборгованості за аліментами. Стягнення ж заборгованості за аліментами, які вже стягуються на підставі судового рішення, закон не передбачає. Суд, при наявності спору може лише визначити розмір такої заборгованості, яка має бути стягнена в межах виконавчого провадження, при виконанні рішення суду про стягнення аліментів, і ухвалення окремого (додаткового) рішення суду про стягнення цієї заборгованості не потребує. У цій справі суд визначив розмір заборгованості за аліментами, стягнення якої не може бути самостійним предметом позову, оскільки підлягає стягненню державним виконавцем у порядку передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" на виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2013 року про стягнення аліментів.

Згідно частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень у разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи, що заборгованість утворилася за аліментами, які вже стягуються на підставі судового рішення від 25.09.2007 року, виданого Шполянським районним судом Черкаської області, відсутні підстави для стягнення такої заборгованості в судовому порядку. Отже, стягнення заборгованості за аліментами у даній справі не може бути самостійним предметом позову, оскільки підлягає стягненню державним виконавцем у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", на виконання судового рішення від 25.09.2007 року, виданого Шполянським районним судом Черкаської області, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 191916,82 грн.

Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 76, 81, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя О.В. Ревякіна