ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1895/25 Справа № 695/1122/24
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

17 вересня 2025 року м. Черкаси

Суддя судової палати в цивільних справах Черкаського апеляційного суду Новіков О.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Єремова Михайла Сергійовича на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 липня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 липня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1168-5608 від 10 березня 2023 року у розмірі 57 500, 00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Із вказаним рішенням суду не погодилася ОСОБА_1 та через свого представника адвоката Єремова М.С. подала апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду через систему «Електронний суд».

В апеляційній скарзі, окрім іншого, скаржник просить звільнити відповідача від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», відповідно до якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Вказує, що ОСОБА_1 має статус споживача фінансових послуг, а вказана апеляційна скарга подається у зв`язку із порушенням прав відповідача.

Однак, клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі ЗУ «Про захист прав споживачів» задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

За змістом ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Споживачі як позивачі у справах, пов`язаних з порушенням їх прав звільняються від сплати судового збору на всіх стадіях судового розгляду (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц).

У справі № 695/1122/24 ОСОБА_1 має процесуальний статус відповідача, у зв`язку з чим до неї не можуть застосовуватися положення ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», а судовий збір за подання цієї апеляційної скарги повинен сплачуватися на загальних підставах.

Вказана правова позиція підтверджена в ухвалі Верховного Суду від 03 жовтня 2024 року у справі №703/1672/23.

Посилання скаржника на постанову Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №761/24881/16 апеляційний суд відхиляє, оскільки у вказаній справі споживач банківських послуг мав статус позивача у справі, а касаційний суд дійшов до висновку, що порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді.

Слід додати, що згідно з преамбулою Закону України "Про захист прав споживачів" цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Стаття 22 ЗУ "Про захист прав споживачів" підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством, і встановлює певні особливості судового захисту їх прав, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними щодо положень статті 5 ЗУ "Про судовий збір", оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб`єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії (об`єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій.

Згідно з п.22 ч.1 ст.1 Закону №1023-ХІІ споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У відповідності до ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Із пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12 квітня 1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості, зокрема, про те, яке право споживача, передбачено Законом України «Про захист прав споживача», порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду.

Хоча апеляційна скарга і містить посилання на порушення законодавства про захист прав споживача, заборони вводити в оману споживача щодо реальної вартості послуги, її умов, нечесної підприємницької практики, однак в ній не наведено підтверджень того, що в дійсності між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до даних правовідносин, можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови, процедури виконання договору, та інше, тобто ті які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають інші правовідносини, які регулюються відповідними Законами (Цивільний кодекс України, Закону України «Про банки та банківську діяльність», Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні», Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії».)

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Тобто, права особи, як споживача охоплюються і мають місце на стадії придбання, замовлення, використання або реалізації наміру придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, а коли така продукція вже придбана, замовлена або використовується, то діють правила і норми відповідних договірних правовідносин, тому до спорів щодо виконання договору Закон України «Про захист прав споживачів» не може застосовуватись.

Як вбачається із позовної заяви, підставою звернення позивача з позовом до суду не є порушення відповідачем Закону України «Про захист прав споживача», позов стосується стягнення заборгованості із відповідача за кредитним договором, тому між сторонами виник спір, що не регулюється ЗУ «Про захист прав споживачів», а є цивільно-правовими відносинами, які регулюються ЦК України.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору немає.

В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 липня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Укр Кредит Фінанс» відмовити.

Відповідно до частини 3 статі 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другої цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, відповідачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі: 2 422,40 грн *150%*0,8= 2 906,88 грн.

Отримувач ? ГУК у Черк.обл./тг м. Черкаси/ 22030101; Код за ЄДРПОУ ? 37930566; Банк отримувача ? Казначейство України (ел.адм.подат.); МФО ? 899998; Рахунок отримувача ? UA0023759; код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Таким чином, апелянту слід надати до апеляційного суду квитанцію про сплату судового збору у розмірі 2 906,88 грн.

Частиною 2 ст. 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог встановлених ст. 356 цього Кодексу, а також в разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу, тобто апеляційна скарга повинна бути залишена без руху і апелянту надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

На підставі викладеного, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати апелянту строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Єремова Михайла Сергійовича про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Єремова Михайла Сергійовича на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 липня 2025 року залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Копію ухвали направити апелянту для виконання.

Роз`яснити апелянту, що в разі невиконання цієї ухвали в зазначений термін апеляційна скарга відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Новіков