ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Омельчук С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

21.07.2025 року через систему «Електронний суд» представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» адвокат АО «АПОЛОГЕТ» Усенко М.І. направив до Фастівського міськрайонного суду Київської області позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 64 500 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. та 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що 04.01.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №103991058, згідно з умовами якого відповідач отримала кредит у сумі 15 000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитними коштами та інших платежів передбачених кредитним договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачці грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору.

Відповідач не виконала умови кредитного договору. Кредитний договір підписаний електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора.

13.05.2021 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №71-МЛ/Т від 13.05.2021 року, відповідно до умов якого відбулось відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит №103991058 від 04.01.2021 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 . Відповідачка не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, її заборгованість становить 64 500,00 грн., з яких: 15 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 49 500,00 грн. заборгованість за процентами.

10.07.2025 року позивачем на адресу боржника було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості вих.№20808935 від 10.07.2025 року.

13 серпня 2025 року ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. А також, витребувано докази, що становлять банківську таємницю. На виконання ухвали суду від 13.08.2025, ПАТ «БАНК ВОСТОК» надав наступну інформацію, а саме, що платіжна картка № НОМЕР_1 емітована як спосіб доступу до рахунку ОСОБА_1 у національній валюті. Банк підтвердив, що 04.01.2021 відбулася фінансова операція по безготівковому зарахуванню коштів в сумі 15 000, 00 грн. на рахунок № НОМЕР_2 .

03.09.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Русанівської Діни Дмитрівни надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила поновити строк на подачу відзиву, позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» задовольнити частково, а саме стягнути з відповідачки заборгованість за тілом кредиту у розмірі 15 000,00 грн. та заборгованість за відсотками в розмірі 4 500,00 грн., у стягненні витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн. відмовити. Посилаючись на те, що відповідно до умов Договору про споживчий кредит № 103991058 від 04.01.2021 ОСОБА_1 надано грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн., термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 03.02.2021 (п. 1.4 Договору про споживчий кредит). Пунктом 1.5 Договору про споживчий кредит визначено, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 19 500,00 гривень. Проценти за користування кредитом 4 500,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку кредитування кредитом (пп.1.5.2. Договору про споживчий кредит). Строк дії Договору про споживчий кредит № 103991058 складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовилися, що повне виконання зобов`язань повинно відбутися не пізніше дати встановленої в п.1.4 Договору. Отже, Відповідачу надано кредит строк на 30 днів з кінцевою датою повернення 03.02.2021. Матеріали справи не містять доказів того, що строк користування кредитом продовжувався Відповідачем. Також, матеріали справи не містять доказів, що до вказаного Договору про споживчий кредит укладалися додаткові угоди, згідно з якими б продовжувався строк користування Відповідачем кредитними коштами. З розрахунку заборгованості за Договором про споживчий кредит № 103991058 слідує, що проценти за користування кредитом у сумі 45 000,00 грн, що нараховані в період з 04.02.2021 по 04.04.2021 нараховані після встановленого строку, визначено п. 1.4 Договору споживчого кредиту, а тому є безпідставним і такими що всупереч положенням Договору про споживчий кредит нараховані за збільшеною процентною ставкою, а тому не підлягають стягненню з Відповідача.

09.09.2025 через систему «Електронний суд» представником позивача Усенко М.І. подано відповідь на відзив, в якому просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Та зазначив, що пунктом 2.3 передбачена пролонгація кредиту, зокрема п. 2.3.1. передбачає що продовження вказаного в п.1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах. u Водночас, пунктом 2.3.1.2 визначено, що якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку кредитування та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом. Також, представник Позивача вважає, що понесені витрати на правничу допомогу є обґрунтованими, співмірними з фактично виконаними роботами та доцільними в межах розгляду цієї справи. Відповідно, Позивач просить суд задовольнити вимогу щодо компенсації витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі.

16.09.2025 через систему «Електрнний суд» від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Русанівської Д.Д. надійшли додаткові пояснення у справі, які в принципі аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Також, сторона відповідача додала, що відповідно до ст. 17 ЗУ «Про споживче кредитування» визначено, що кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію зобов`язань за договором про споживчий кредит. Реструктуризація зобов`язань за договором про споживчий кредит - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту. Отже, чинним законодавством встановлена заборона на встановлення у договорі про споживчий кредит умови про продовження в односторонньому порядку строку користування кредитом. У разі досягнення згоди між сторонами про продовження строку користування кредитом, таке продовження має здійснюватися виключно шляхом укладення додаткового договору. Зважаючи на вищевикладене, сторона Відповідача вважає, що проценти за користування кредитом у сумі 45 000,00 грн, що нараховані в період з 04.02.2021 по 04.04.2021 нараховані після встановленого строку, визначено п. 1.4 Договору, а тому є безпідставним і такими що всупереч положенням Договору про споживчий кредит нараховані за збільшеною процентною ставкою, а тому не підлягають стягненню з Відповідача. Що стосується стягнення суми понесених судових витрат, то Стороною Позивача не надано документів, які б підтверджували оплату послуг за надану професійну правничу допомогу , а саме: квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, який підтверджує перерахування коштів від сторони Позивача до Адвокатського об`єднання «Апологет».

Учасникам справи було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.01.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №103991058. Договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Згідно з п.1.2 договору про споживчий кредит №103991058 від 04.01.2021 року ТОВ «Мілоан» надало позичальнику кредит в розмірі 15 000,00 грн.

Згідно до п.1.3 договору кредит надається загальним строком на 30 днів з 04.01.2021 року.

Згідно п.1.4 термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом:03.02.2021 року.

Відповідно до п.1.5. договору, загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 4500 грн. в грошовому виразі та 365.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п.1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 19 500,00 грн. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань.

Відповідно п.1.5.1 Договору, комісія за надання кредиту 0.00 грн., яка нараховується за ставкою 0.00 грн. відсотків від суми кредиту одноразово.

Відповідно до п.1.5.2. Договору, проценти за користування кредитом 4 500,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Відповідно до п.1.6-1.7 Договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, тип процентної ставки за цим Договором - фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 Договору.

Платіжним дорученням №24866952 від 04.01.2021 року підтверджується перерахування ОСОБА_1 коштів у сумі 15 000,00 грн., згідно договору 103991058.

Відповідно до Договору відступлення прав вимоги №71-МЛ/Т від 13.05.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений договір відступлення прав вимоги відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договорами №103991058 від 04.01.2021 року.

Відповідно до Договору факторингу №71-МЛ/Т від 13.05.2021 року та витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №71-МЛ/Т від 13.05.2021 року позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №103991058 від 04.01.2021 року у загальній сумі 64 500,00 грн.

Як встановлено із відомостей щодо нарахування та погашення та виписки з особового рахунку за Договором про споживчий кредит №103991058 від 04.01.2021, за період з 04.02.2021 по 04.04.2021 загальний борг відповідача ОСОБА_1 складає 64 500,00 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 15 000,00 грн.; за відсотками 49 500,00 грн.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч.1 ст.205 ЦК).

Положеннями ст.526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.ч.4, 5 ст.11 Закону).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

04.01.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір за умовами якого відповідачка отримала грошові кошти в сумі 15 000 грн. на строк 30 днів до 03.02.2021 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 4500 грн.

Згідно з п.6.1 Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан».

Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «Мілоан» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ «Мілоан» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт товариства , мобільний додаток, або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника (п.6.2 кредитного договору).

За змістом п.6.3 кредитного договору позичальник, приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору; не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього договору про які він не повідомив ТОВ «Мілоан» (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо); вся інформація надана ТОВ «Мілоан», в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; відповідає вимогам заявника, що встановлені розділом 2 правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору.

Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п.6.4 договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п.6.5 договору).

Відповідно до п.п.2.3.1, 2.3.2 договору позичальник за наявності відповідної пропозиції позикодавця має право на пролонгацію строку користування/повернення кредиту на тих самих умовах, на певну кількість днів доступну у пропозиції, відповідно до розділу 6 правил. Для продовження строку користування кредитом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 правил.

Відповідно до графіку платежів за договором про споживчий кредит №103991058 від 04.01.2021 року заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором мала бути сплачена 03.02.2021 в розмірі 19 500,00 грн. з яких: 15 000,00 грн. - кредит, 4 500,00 грн. - проценти, 0.00 грн. - комісія за надання кредиту.

Дійсно, відповідно до п.2.3.1.2 договору №103991058 від 04.01.2021 року, позичальник може збільшити строк кредитування на три дні шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п.1.6. Договору.

Проте наведені умови кредитного договору є суперечливими, так як п.п.1.3, 1.4 цього кредитного договору чітко визначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит та проценти за користування кредитом 03.02.2021 року та не вказано іншої умови.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 згідно якої після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та пеню за кредитом припиняється.

Отже, за умовами договору про споживчий кредит №103991058 від 04.01.2021 року сторони погодили строк його дії до 03.02.2021 року, тому, починаючи із зазначеної дати, банк не мав права нараховувати проценти за користування кредитом.

За таких обставин суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню саме узгоджений сторонами кредитного договору розмір процентів у сумі 4 500,00 грн., які вказані у графіку платежів за договором про споживчий кредит №103991058 від 04.01.2021 року.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не виконала зобов`язання за кредитним договором, а тому з неї на користь позивача слід стягнути неповернутий кредит та проценти за користування кредитом у межах строку кредитування (30 днів) в загальному розмірі 19 500,00 грн., в тому числі: 15 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 4 500,00 грн. - проценти за користування кредитом; 0.00 грн. - комісія за надання кредиту.

Вирішуючи позов в частині стягнення судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, оскільки позов задоволено частково в сумі 19 500,00 грн., судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог в розмірі 732,29 грн. (19 500,00*100%:64 500,00=30,23%; 2422,40*30,23:100=732,29).

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, а саме витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу з іншої сторони, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу у сумі 2 418,40 грн. (співвідношення до 30,23% задоволених позовних вимог), оскільки саме цей розмір є достатнім та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14.11.2018 року у справі №753/15687/15.

висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.4, 7, 12, 13, 81, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 282 ЦПК України, ст. 526, 1050, 1054 ЦК України, правову позицію Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12, ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», , місцезнаходження м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, Львівської області, п.і.79018, заборгованість за Кредитним договором №103991058 від 04.01.2021 року у розмірі 19 500,00 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», судовий збір в розмірі 732,29 (сімсот тридцять дві) грн. 29 коп., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 418,40 (дві тисячі чотириста вісімнадцять) грн. 40 коп.

В решті позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Леся Ковалевська