Справа № 438/878/25
Номер провадження 2/438/387/2025
УХВАЛА

10 вересня 2025 року м. Борислав

Справа № 438/878/25

Номер провадження 2/438/387/2025

Бориславський міський суд Львіської області у складі судді Ткачової С.М.,

секретаря судового засідання Терлецької Ю.

сторони справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

представники позивача: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

відповідач: Бориславська міська рада Львівської області;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_4 ;

представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши в порядку ч.8 ст.40 ЦПК України заяву судді Ткачової С.М. про самовідвід без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Бориславської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_4 про визначення додаткового строку про прийняття спадщини.

1. Стислий виклад позиції судді Ткачової С.М.

10.09.2025 суддею Ткачовою С.М. подано заяву про самовідвід, яка ґрунтується напрактиці ЄСПЛ, положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, для забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь - який обґрунтований сумнів у її безсторонності і упередженості, усунення можливого необ`єктивного рішення за результатом розглянутої справи, вважає за необхідне заявити собі самовідвід.

Відповідач письмових заперечень на заяву не надав.

2. Заяви (клопотання ) учасників справи.

Заяв та клопотань не надійшло.

3. Процесуальні дії при розгляді заяви про відвід

Заяви про відвід та самовідвід вирішується за ч.ч.7, 8 ст. 40 ЦПК України в письмовому провадженні без виклику сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності із ч.2 ст. 247ЦПК України.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Бориславського міського суду від 12.06.2025 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориславської міської ради Львівської області про визначення додаткового строку про прийняття спадщини прийнято до розгляду та визначено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Бориславського міського суду від 08.07.2025 продовжено проведення підготовчого провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Бориславської міської ради Львівської області про визначення додаткового строку про прийняття спадщини .

Ухвалою Бориславського міського суду від 26.08.2025 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_4 в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Бориславської міської ради Львівської області про визначення додаткового строку про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання самовідводу, суд виходить з наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина,батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року№ 8 «Про незалежність судової влади» суддя не може брати участь у розгляді справи іпідлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків, вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (пункти 1.2, 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23).

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді ( схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли виникнути сумніви в неупередженості судді. Така ж позиція відображена у статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року.

На думку Європейського суду з прав людини, судді у своїй професійній діяльності мають бути вільними від особистих симпатій, уподобань, схильностей. Вважається, що суддя є безстороннім, якщо немає доказів, які свідчили б про протилежне (суб`активна безсторонність). Суду також належить бути безстороннім об`єктивно, тобто мати достатньогарантій, що виключають будь-які сумніви стосовно нього. Цей аспект висуває додаткові обмеження для суддів щодо їхньої участі в політичному житті держави або будь-якій іншійдіяльності, оскільки це може викликати підозру в їхній особистій заінтересованості під часвирішення справ. Суддя не буде об`єктивно безстороннім у випадку його залежності відчогось або когось.

Закон не покладає на суддю обов`язку переконувати у своїй неупередженості. Суддя(суд) своєю процесуальною та поза процесуальною поведінкою має таку неупередженість табезсторонність транслювати, демонструючи презумпцію неупередженості судді. Якщо усудді існують реальні факти для самовідводу, які впливатимуть на його безсторонність,суддя має вказати про це у поданій заяві (процесуальному рішенні).

У рішенні в справі «CastilloAlgaro v. Spain» (постанова від 28 жовтня 1998 року, збірник 1998-VIII, с. 3116, параграф 45) зазначено, що дійсно навіть припущення про факти, які ставлять під сумнів безсторонність суду, можуть мати певне значення; йдеться про довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні викликати у людей.

Як зазначено у коментарі до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням Радисуддів України від 4 лютого 2016 року № 1, відчуття упередженості - це формування у суддідо тієї чи іншої людини, яка є учасником судового розгляду, власного ставлення,заснованого не на об`єктивному критерії, а на особистих симпатіях або антипатіях. Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Крім цього, як зазначено у пункті 104 рішення Європейського суду з прав людини усправі «Craxi v. Italy» від 7 грудня 2000 року, професійні судді мають досвід та підготовку, що дозволяє їм не піддаватись впливу якихось зовнішніх чинників, коли йдеться про судовий розгляд. Підставою для відводу (самовідводу) судді, є зокрема, наявність обставин, які бвикликали у стороннього спостерігача сумнів в неупередженості судді. При розгляді заяви про відвід(самовідвід) слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дійголовуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді,хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Таким чином у головуючого судді Ткачової С.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Бориславської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_4 про визначення додаткового строку про прийняття спадщини особисто відсутня будь-яка упередженість чи необ`єктивність щодо сторін по справі. Але наявність родинних стосунків помічника судді Ткачової С.М. - Гаврилова Д. та представника позивача ОСОБА_3 можуть визвати у стороннього спостерігача сумніви в неупередженості судді. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід. Для усунення сумнівів в тому, що рішення по справі буде ухвалено безстороннім та неупередженим судом, саме з ціллю збереження та підвищення авторитету судової системиУкраїни, розгляду справи саме на засадах довіри до суду, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про самовідвід судді Ткачової С.М.

5. Позиція суду .

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про самовідвід, суд дійшов до наступного висновку.

Враховуючи практику ЄСПЛ, положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, для забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь - який обґрунтований сумнів у безсторонності і упередженості судді Ткачової С.М., усунення можливих підозр відповідача у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, вважаю за необхідне задовольнити заяву про самовідвід.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України задовольнити заяву про самовідвід по цивільній справі № 438/878/25, номер провадження № 2/438/387/2025.

Керуючись ст. ст.14,33, 36, 39, 40,44, 260, 261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву судді Ткачової С.М. про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Бориславської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_4 про визначення додаткового строку про прийняття спадщини.

Цивільну справу передати до канцелярії на повторний розподіл автоматизованою системою документообігу суду, для визначення іншого судді у порядку встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена, заперечення щодо даної ухвали може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду за результатами розгляду справи по суті.

Суддя СвітланаТКАЧОВА