Справа № 562/1225/25
Рядок статзвіту № 40
03 вересня 2025 року
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя Грипіч Л. А.
з участю секретаря Дмитрук О. С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СВЕА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості
ТЗОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2691568 від 14.12.2021 року в розмірі 31 019,40 грн., а також судові витрати по справі.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.12.2021 року між ТЗОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір споживчого кредиту № 2691568, на підставі якого відповідачу надано кредит в розмірі 6 000, 00 грн., строком на 360 днів. Кредитним договором встановлено розмір процентної ставки 1,99% за день користування.
На виконання умов вищевказаного договору ТЗОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконало повністю.
Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо сплати щомісячних платежів та відсотків за користування кредитом, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.
23.05.2023 року між ТЗОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТЗОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині ТЗОВ «СВЕА ФІНАНС») було укладено договір Факторингу №01.02-25/23, відповідно до якого ТЗОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило, а ТЗОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед ТЗОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», визначеними в реєстрі боржників.
За даним договором факторингу ТЗОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за заборгованістю ОСОБА_1 перед ТЗОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за договором № 2691568 від 14.12.2021 року.
Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору № 2691568 від 14.12.2021 року, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» станом на 23.05.2023 року, складає - 31 019,40 грн., з яких: заборгованість за основним боргом - 6000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 25 019,40 грн..
Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 2691568 від 14.12.2021 року у розмірі 31 019,40 грн та судові витрати в розмірі 2 422,40 грн.
Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 16.05.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що повідомлено сторони.
Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, позивачу у 5-ти денний строк з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив, відповідачу у строк не пізніше 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати свої заперечення на відповідь на відзив.
Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.
Ухвалою суду від 04.06.2025 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
В судове засідання представник позивача Петренко Н. С. не з`явилася, в поданому до суду клопотанні просить суд проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечує стосовно винесення заочного рішення по справі.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом вчасно та належним чином, своїм правом на подання відзиву на позов не скористався.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що 14.12.2021 року між ТЗОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір споживчого кредиту № 2691568, на підставі якого відповідачу надано кредит в розмірі 6 000, 00 грн., строком на 360 днів. Кредитним договором встановлено розмір процентної ставки 1,99% за день користування.
23.05.2023 року між ТЗОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТЗОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині ТЗОВ «СВЕА ФІНАНС») було укладено договір Факторингу №01.02-25/23, відповідно до якого ТЗОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило, а ТЗОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед ТЗОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», визначеними в реєстрі боржників.
В тому числі за даним договором факторингу ТЗОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за заборгованістю ОСОБА_1 перед ТЗОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за договором № 2691568 від 14.12.2021 року.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 1 до договору факторингу від 23.05.2023 № 01.02-25/23, ТЗОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача на суму 31 019,40 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 25 019,40 грн.
Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статей 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у встановлений договором строк.
Положенням статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За змістом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання.
Положенням частини 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцеві) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною другою статті 1050 ЦК України встановлено що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У постанові Верховного Суду від 12 грудня 2024 року у справі № 298/825/15-ц (провадження № 61-998св24) зазначено, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Судом враховано, що у матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості, поданий позивачем, при цьому відповідач не надав заперечень з приводу вказаного розрахунку, свого розрахунку не подав. З огляду на зазначене, суд вважає поданий позивачем розрахунок заборгованості належним доказом в частині нарахування та стягнення простроченого кредиту та нарахованими і несплаченими відсотками, оскільки такий не спростовано відповідачем.
Отже, суд вважає що позовні вимоги ТЗОВ «СВЕА ФІНАНС» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у сумі 31 019,40 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 25 019,40 грн. є обгрунтованими та підлягають задоволенню.
У постанові Верховного Суду від 03 грудня 2024 року у справі № 487/6342/18 (провадження № 61-2433св24) зазначено, що обираючи варіант добросовісної поведінки, боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Доброчесний боржник повинен мати на меті добросовісне виконання усіх своїх зобов`язань, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав та правомірних інтересів кредитора.
Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Встановлено, що 23.05.2023 року між ТЗОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТЗОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині ТЗОВ «СВЕА ФІНАНС») було укладено договір Факторингу №01.02-25/23, відповідно до якого ТЗОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило, а ТЗОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед ТЗОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», визначеними в реєстрі боржників.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Пунктом 1 частини 1 статті 512, статтею 514, частиною 1 статті 516 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивач, як новий кредитор за кредитним договором, набув право вимоги до відповідача, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором, задовольнивши позов повністю.
Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає наступне.
Згідно із статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
З врахуванням ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2 422,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись 12, 13, 81, 89, 133, 141, 263-265, 279, 280, 354 ЦПК України, суд
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
ОСОБА_1 , (житель АДРЕСА_1 ), РНОКПП НОМЕР_2 .
Повне рішення складено
08 вересня 2025 року.
СуддяЛ. А. Грипіч