печерський районний суд міста києва
Пр. № 2-3336/25
08 вересня 2025 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого: судді Григоренко І.В.,
при секретарі: Андрієнко І.І.,
представника позивача: не з`явився,
відповідача: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» (далі - позивач, ТОВ «КУЖЕ «НОВОСЕРВІС») звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ) в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період часу з березня 2024 року по липень 2024 року у розмірі 30 746,98 грн., інфляційні втрати у розмірі 669,24 грн., три проценти річних у розмірі 239,36 грн., стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 . ТОВ «НОВОСЕРВІС», як обслуговуюча компанія, надає послуги з утримання будинку по вул. Верхогляда Андрія (Драгомирова Михайла) в м. Києві (далі - Будинок), та його прибудинкової території, а також виконує функції балансоутримувача будинку, надає житлово-комунальні послуги на підставі укладеного з власниками квартир договорів. Так, 06.07.2022 між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір про надання послуг № 139-199/3, відповідно до умов якого визначено, що предметом Договору є наданням Виконавцем, а Споживачем своєчасної оплати послуг з обслуговування Будинку та прибудинкової території, комунальні та додаткові послуги. Відповідач отримувала послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, комунальні та додаткові послуги, проте зобов`язання щодо своєчасної оплати за надані послуги у повному обсязі виконані не були, у зв`язку із чим, за період часу з березня 2024 року по липень 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 30 746, 98 грн. Також за період часу з березня 2024 року по липень 2024 року позивачем, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), нараховано інфляційну складову боргу у розмірі 669, 24 грн. та 3% річних у розмірі 239, 36 грн., що разом із сумою заборгованості 31 655, 58 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2024 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.
На виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом було зроблено запит до Єдиного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача та отримано відповідь № 739376 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця реєстрації відповідача.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2024 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 21.10.2024 року.
21.10.2024 року справу знято зі складу, у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному, судове засідання призначено на 11.12.2024 року.
20.11.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Косяк Н.В. надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій остання просила закрити провадження зі стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» заборгованості за надані послуги в період з березня 2024 - липень 2024 в розмірі 30 746,98 грн.; вирішити питання про судові витрати; стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КУЖЕ «НОВОСЕРВІС» інфляційні втрати в сумі 669,24 грн, 3 проценти річних - в сумі 239,36 грн., судовий збір у розмірі 3 028,00 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
26.11.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Косяк Н.В. надійшла заява про відкладення розгляду справи.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2024 року провадження у цивільній справі в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості за надані послуги в період з березня 2024 року по липень 2024 року у розмірі 30 746, 98 грн. закрито.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2024 року, задоволено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, та на підставі ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 11.02.2025 року.
14.01.2025 на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача Косяк Н.В. надійшла заява, в якій остання просила розглянути справу без її участі та не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2025 року витребувано у позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» належним чином засвідчені копії платіжних документів на підтвердження сплати заборгованості за надані послуги за період з березня 2024 року по липень 2024 року, інфляційних втрат та 3 процентів річних та витребувано у відповідача - ОСОБА_1 належним чином засвідчені копії платіжних документів на підтвердження сплати заборгованості за надані послуги за період з березня 2024 року по липень 2024 року, інфляційних втрат та 3 процентів річних.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2025 року, у зв`язку із витребуванням документів, на підставі п. 4 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 15.04.2025 року.
10.04.2025 на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Косяк Н.В. надійшло клопотання про долучення документів на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2025 роеку, в якій остання просила приєднати копії квитанцій та просила стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КУЖЕ «НОВОСЕРВІС» інфляційні втрати у розмірі 669,24 грн, 3 % річних у розмірі 239,36 грн., судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
15.04.2025 року справу знято зі складу, у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному, судове засідання призначено на 20.05.2025 року.
15.04.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Косяк Н.В. надійшла заява, яка була передана головуючому судді 28.04.2025 року, про ухвалення додаткового рішення, в якій остання просила стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати у розмірі 669,24 грн, 3 % річних у розмірі 239,36 грн., судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
09.05.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Косяк Н.В. надійшла заява про долучення документів до справи.
Протокольними ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 20.05.2025 року, приєднано до матеріалів справи письмові заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення та про долучення документів до матеріалів справи, та, у зв`язку із неявкою учасників, на підставі ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 24.06.2025 року.
24.06.2025 року справу знято зі складу, у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги у м. Києві, судове засідання призначено на 08.09.2025 року.
В судове засідання 08.09.2025 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Представник позивача у заяві просила розглядати справу за її відсутності, щодо заочного розгляду справу не заперечувала.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Як визначено у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив відповідач не подав, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, про що зазначено у заяві від 05.03.2024 року.
Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.
Суд встановив, що відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 06.07.2022 року, що посвідчений Приватним нотаріусом КМНО Біловар I.О., та зареєстрований в реєстрі за N? 2084, ОСОБА_1 придбала у власність квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 85,20 м.кв., житловою площею 41,50 м.кв. (а.с. 8 - 11).
ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС», як обслуговуюча організація, надає послуги з утримання будинку по АДРЕСА_3 , та його прибудинкової території, а також виконує функції балансоутримувача будинку, надає житлово-комунальні послуги .
У зв`язку із невиконанням відповідачем свого обов`язку щодо оплати наданих позивачем послуг в період з березня 2024 року по липень 2024 року за відповідачем рахувалася заборгованість у розмірі 30 746, 98 грн. (а.с. 18), яка була погашена відповідачем після відкриття провадження у справі.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2024 року провадження у цивільній справі в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості за надані послуги в період з березня 2024 року по липень 2024 року у розмірі 30 746,98 грн. закрито.
Разом з тим, позивач також просить стягнути з відповідача за прострочення виконання грошового зобов`язання інфляційні втрати в розмірі 669, 24 грн. та 3 % річних у розмірі 239,36 грн.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.
Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідач не надала належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних. Оскільки ОСОБА_1 прострочила виконання грошового зобов`язання, то позовні вимоги про стягнення трьох процентів річних та індексу інфляції є обґрунтованими.
За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» про стягнення з ОСОБА_1 трьох процентів річних у розмірі 669,24 грн. та індексу інфляції у розмірі 239,36 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 3 028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцію № 2501 від 18.07.2024 року.
Як визначено у ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
Аналогічне положення закріплене у ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», згідно якого, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Зважаючи на те, що позивач відмовився від позову до початку розгляду справи по суті, оскільки відповідачем було сплачено заборгованість після відкриття провадження у справі, то позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченої згідно із платіжною інструкцією № 2501 від 18.07.2024 року суми судового збору, а саме, у розмірі 1 514,00 грн.
Отже, з відповідача на користь позивача, з огляду на задоволення позову, слід стягнути 1 514,00 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Як визначено у ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Так, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача додано до позовної заяви: копію Договору про надання правової допомоги від 01.06.2024 року, укладеного між адвокатським бюро «Наталії Косяк» (далі - Адвокатське бюро) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» (далі - Клієнт); копію акту приймання-передачі наданих послуг від 06.08.2024 року до Договору про надання правової допомоги від 01.06.2024 року на суму 10 000,00 грн.
Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 01.06.2024 року за договором про надання правової допомоги від 01.06.2024 року, клієнт прийняв наступні послуги: ознайомлення з матеріалами наданими позивачем щодо заборгованості ОСОБА_1 (1 год.), формування правової позиції з метою захисту порушених прав позивача щодо позовної заяви про стягнення заборгованості (1 год.), складання позовної заяви (3 год.), формування належним чином оформлених пакетів документів та виготовлення копій для позовної заяви (2 год.).
При цьому, суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц та від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18.
Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Перевіривши надані представником позивача докази на підтвердження понесених судових витрат, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. не є співмірним із складністю справи, виконаною адвокатом роотою (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання цих робіт (надання послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; такий розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним і не є розумним з урахуванням складності справи і наданих послуг.
Більш того, суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Отже, враховуючи обґрунтованість та пропорційність розміру витрат на правничу допомогу до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, беручи до уваги, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, та з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат та частково стягнувши з відповідача на користь позивача 3 000,00 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 182, 331, 509, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 24 Житлового кодексу України, ст. ст. 1, 7, 9, 14, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-81, 133-141, 259, 263-265, 273, 274, 275-279, 280-283, 353, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» інфляційні втрати у розмірі в розмірі 669 (шістсот шістдесят дев`ять) грн. 24 коп., три відсотки річних в сумі 239 (двісті тридцять дев`ять) грн. 36 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп.
Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову відповідно до платіжної інструкції № 2501 від 18.07.2024 року, а саме, у розмірі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 00 коп.
Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 08.09.2025 року.

Суддя І.В. Григоренко