Справа № 444/3151/25
Провадження № 2/444/1702/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Мікула В. Є.

секретар судового засідання Сенько М.-Ю.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовкві Львівської області цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Головач Орислава Романівна про визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Гавінська Мирослава Іванівна, приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Кіселичник Ірина Миронівна про визнання права власності на частки земельної ділянки в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Головач Орислава Романівна, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , права власності на 129/300 (сто двадцять дев`ять трьохсотих) часток земельної ділянки, загальною площею 0,2008 га, кадастровий номер :01:011:0029, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є спадкоємцем за законом першої черги після смерті його матері, ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняв спадщину, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Головач Орислави Романівни із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину за законом.

Внаслідок його звернення приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Головач О.Р. 03 листопада 2020 року після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , було зареєстровано спадкову справу № 79/2020, йому вже видані свідоцтва право на спадщину за законом, в тому числі і на 129/300 (сто двадцять дев`ять трьохсотих) часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який в цілому складається з трьох кухонь та чотирьох житлових кімнат, житловою площею 56,3 кв. м, загальною площею 105,8 кв. м, до будинку відносяться господарські будівлі та споруди: вбиральня літ. «Б», колодязь літ. «к», огорожа № 1, відмостка І.

Однак постановою № 140/02-14 від 08 серпня 2025 року приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Головач Орислава Романівна відмовила йому ОСОБА_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки, загальною площею 0,2008 га, кадастровий номер :01:011:0029, яка розташована в АДРЕСА_1 , що залишилося після смерті моєї матері, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 49, 50 Закону України «Про нотаріат», а саме через те, що нотаріусу не надано жодних документів про визначення частки померлого у спільній сумісній власності на землю.

Просить суд взяти до уваги, що крім його матері, ОСОБА_4 , співвласниками земельної ділянки згідно державного акта та додатка до такого за адресою: АДРЕСА_1 були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , спадкоємцями яких є відповідно відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Враховуючи те, що його матері, ОСОБА_4 , належало на праві власності належало 129/130 (сто двадцять дев`ять трьохсотих) часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який в цілому складається з трьох кухонь та чотирьох житлових кімнат, житловою площею 56,3 кв. м., загальною площею 105,8 кв. м., до будинку відносяться господарські будівлі та споруди: вбиральня літ. «Б», колодязь літ. «к», огорожа № 1, відмостка І, дане майно ним успадковане за законом, вважає, що його право власності на таку ж частку земельної ділянки за цією ж адресою підлягає захисту в судовому порядку, оскільки його мати була співвласником земельної ділянки, як наслідок є всі підстави для задоволення його позовних вимог.

Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 11 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження, підготовче судове засідання призначено 16 вересня 2025 року об 11 год. 00 хв.

12 вересня 2025 року на адресу суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Гавінська Мирослава Іванівна, приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Кіселичник Ірина Миронівна, у якому позивачі просять визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 129/300 (сто двадцять дев`ять трьохсотих) часток земельної ділянки, загальною площею 0,2008 га, кадастровий номер :01:011:0029, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а за ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати право власності на 7/50 (сім п`ятдесятих) часток земельної ділянки, загальною площею 0,2008 га, кадастровий номер :01:011:0029, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Зустрічний позов мотивований тим, що ОСОБА_2 як дружина ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , є спадкоємцем першої черги за законом після його смерті, оскільки заповіт від його імені не посвідчувався.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті ОСОБА_5 звернулася до приватного нотаріуса Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Гавінської Мирослави Іванівни із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину за законом.

Тобто ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті чоловіка, ОСОБА_5 , беручи до уваги положення ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України.

Внаслідок звернення ОСОБА_2 приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Гавінською Мирославою Іванівною 17 червня 2020 року після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , було зареєстровано спадкову справу № 9/2020, нотаріусом вже видані свідоцтва про право на спадщину за законом, в тому числі й на 129/300 (сто двадцять дев`ять трьохсотих) часток житлового будинку АДРЕСА_1 . Житловий будинок в цілому складається з чотирьох житлових кімнат та трьох кухонь. Загальна площа житлового будинку становить 105,8 кв. м, житлова площа 56,3 кв. м. До будинку відносяться господарські будівлі та споруди: вбиральна літ. «Б», колодязь літ. «К», огорожа № 1, відмостка І.

Однак постановою за вихідним № 171/02-31 від 12 вересня 2025 року приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Гавінська Мирослава Іванівна відмовила ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, загальною площею 0,2008 га, кадастровий номер :01:011:0029, яка розташована в АДРЕСА_1 , що залишилося після смерті чоловіка, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі ст. 49, 50 Закону України «Про нотаріат», а саме через те, що нотаріусу не надано жодних документів про визначення частки померлого у спільній сумісній власності на землю.

ОСОБА_3 , син ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , є спадкоємцем належних ОСОБА_6 7/50 частин житлового будинку та частини земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 згідно заповіту, який 10 листопада 2021 року складений та посвідчений Скрипченко А. Д., приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 1348.

ОСОБА_3 протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , звернувся до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кіселичник Ірини Миронівни із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом.

Тобто ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті матері, ОСОБА_6 , беручи до уваги положення ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України.

Внаслідок звернення ОСОБА_3 приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кіселичник Іриною Миронівною після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , було зареєстровано спадкову справу № 02/2025, 15 серпня 2025 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кіселичник І. М. ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на бланку серії НТХ № 456314, яке зареєстроване в реєстрі за № 1638, спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з 7/50 (сім п`ятдесятих) часток у праві власності на житловий будинок за АДРЕСА_1 , що належить спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_7 , державним нотаріусом Трускавецької державної нотаріальної контори 12 грудня 2008 року за р. № 1718, право власності на підставі якого зареєстровано 02 березня 2009 року Обласним КП Львівської обласної ради «БТІ та ЕО» про що у реєстровій книзі № 1 зроблено запис за № 84, РПВН: 1013378.

Однак листом за № 98/01-16 від 15 серпня 2025 року приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кіселичник Ірина Миронівна фактично відмовила ОСОБА_3 у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки, загальною площею 0,2008 га, кадастровий номер :01:011:0029, яка розташована в АДРЕСА_1 , що залишилося після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме через те, що нотаріусу не було подано жодного документа, що підтверджує право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку та /або її частину, на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 .

Враховуючи те, що ОСОБА_5 належало на праві власності 129/130 (сто двадцять дев`ять трьохсотих) часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який в цілому складається з трьох кухонь та чотирьох житлових кімнат, житловою площею 56,3 кв. м., загальною площею 105,8 кв. м., до будинку відносяться господарські будівлі та споруди: вбиральня літ. «Б», колодязь літ. «к», огорожа № 1, відмостка І, дане майне ОСОБА_2 успадковане за законом, позивачі за зустрічним позовом вважають, що право власності ОСОБА_2 на таку ж частку земельної ділянки за цією ж адресою підлягає захисту в судовому порядку, оскільки її чоловік, ОСОБА_5 був співвласником земельної ділянки, як наслідок є всі підстави для визнання за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , права власності на 129/300 (сто двадцять дев`ять трьохсотих) часток земельної ділянки, загальною площею 0,2008 га, кадастровий номер :01:011:0029, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 належало на праві власності 7/50 (сім п`ятдесятих) часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який в цілому складається з трьох кухонь та чотирьох житлових кімнат, житловою площею 56,3 кв. м., загальною площею 105,8 кв. м., до будинку відносяться господарські будівлі та споруди: вбиральня літ. «Б», колодязь літ. «к», огорожа № 1, відмостка І, дане майне ОСОБА_3 успадковане за заповітом, позивачі вважають, що право власності ОСОБА_3 на таку ж частку земельної ділянки за цією ж адресою підлягає захисту в судовому порядку, оскільки його мати, ОСОБА_6 була співвласником земельної ділянки, як наслідок є всі підстави для визнання за ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , права власності на 7/50 (сім п`ятдесятих) часток земельної ділянки, загальною площею 0,2008 га, кадастровий номер :01:011:0029, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 11 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження, підготовче судове засідання призначено 16 вересня 2025 року об 11 год. 00 хв.

16 вересня 2025 року розгляд справи не відбувся, справа була знята із розгляду у зв`язку із перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті у кримінальній справі, розгляд справи призначено 18 вересня 2025 року.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 18 вересня 2025 року зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Гавінська Мирослава Іванівна, приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Кіселичник Ірина Миронівна про визнання права власності на частки земельної ділянки в порядку спадкування прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Головач Орислава Романівна про визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом.

Об`єднано вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Гавінська Мирослава Іванівна, приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Кіселичник Ірина Миронівна про визнання права власності на частки земельної ділянки в порядку спадкування із первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Головач Орислава Романівна про визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом в одне провадження.

Позивач за первісним позовом, який водночас є відповідачем за зустрічним позовом, ОСОБА_1 , в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просять такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Крім того просить взяти до уваги, що він не заперечує проти зустрічного позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , визнає такий.

Відповідач за первісним позовом, яка є водночас позивачем за зустрічним позовом, ОСОБА_2 , в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що вона не заперечує проти первісних позовних вимог ОСОБА_1 , визнає такі.

Водночас вказала, що повністю підтримує зустрічні позовні вимоги, просить такі задовольнити.

Відповідач за первісним позовом, який водночас є позивачем за зустрічним позовом, ОСОБА_3 , в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності. Зазначив, що він не заперечує проти первісних позовних вимог ОСОБА_1 , визнає такі.

Водночас вказав, що повністю підтримує зустрічні позовні вимоги, просить такі задовольнити.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Головач Орислава Романівна, приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Гавінська Мирослава Іванівна, приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Кіселичник Ірина Миронівна в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином.

А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача за первісним позовом, який водночас є відповідачем за зустрічним позовом, ОСОБА_1 , відповідачів за первісним позовом, які водночас є позивачами за зустрічним позовом, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі, а також без участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, зважаючи на те, що вони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 у селі Малехів, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України № НОМЕР_1 , який виданий 03 вересня 2019 року органом 4628.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яке видане 07 червня 1996 року, вбачається, що його батьком є ОСОБА_8 , матір`ю ОСОБА_4 .

З державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 206496, який виданий Управлінням Держкомзему у Жовківському районі Львівської області 01 вересня 2010 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01:10:455:00031 та додатка до даного державного акта, а саме списку співвласників земельної ділянки, вбачається, що ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 на підставі рішення 15 сесії 4 скликання № 2 від 13 грудня 2003 року, 34 сесії 5 скликання № 8 від 29 жовтня 2009 року Малехівської сільської ради є співвласниками земельної ділянки площею 0,2008 га у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 08 травня 2020 року було складено відповідний актовий запис за № 52, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3 , яке видане Жовківським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 08 травня 2020 року.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

А тому після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на майно.

Нормою ст. 1217 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Заповіт від імені ОСОБА_4 не посвідчувався.

Ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Так як заповіт від імені ОСОБА_4 не посвідчувався, а тому спадкування після її смерті відбувається за законом.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_1 як син ОСОБА_4 є спадкоємцем першої черги за законом після її смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України.

Ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до приватного нотаріуса Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Головач Орислави Романівни із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину за законом.

Тобто ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері, ОСОБА_4 , беручи до уваги положення ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України.

Внаслідок його звернення приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Головач О. Р. 03 листопада 2020 року після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , було зареєстровано спадкову справу № 79/2020, номер у Спадковому реєстрі 66684919, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 62313615 від 03 листопада 2020 року.

Крім нього спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 були ОСОБА_9 , дочка померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , яке 03 жовтня 2008 року повторно видане відділом реєстрації актів цивільного стану Жовківського районного управління юстиції Львівської області, а також чоловік померлої, а батько позивача, ОСОБА_8 , однак вони відмовилися від спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується викладеним у свідоцтвах про право на спадщину за законом, які видані нотаріусом Вовк Олегу Мартіновичу.

Приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Головач Ориславою Романівною 04 лютого 2021 року ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вже видані свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: 1) на бланку серії НМР № 564662, яке зареєстроване в реєстрі за № 89, спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається житлового будинку АДРЕСА_2 , який складається з гаражу, двох кухонь, чотирьох коридорів, двох санвузлів, туалету, гардеробу, підсобного приміщення, кладової та трьох житлових кімнат, житловою площею 58,6 кв. м., загальною площею 225,7 кв. м, до будинку відноситься літня кухня, два сараї, споруди, який належав померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Галань О. Я., державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області 15 жовтня 2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3092; 2) на бланку серії НМР № 564663, яке зареєстроване в реєстрі за № 90, спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:016:0166, місце розташування: АДРЕСА_2 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належала померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Галань О. Я., державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області 15 жовтня 2010 року за реєстровим № 3094 та державного акту серії ЯД № 503838, виданого Жовківською міською радою 23 січня 2009 року, право власності, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25 листопада 2020 року, номер запису про право власності: 39369531, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227.

ОСОБА_1 є власником зазначеного вище майна, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 243102528, № 243104929, які сформовано 04 лютого 2021 року приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Головач О. Р.

Крім того 23 квітня 2024 року приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Головач Ориславою Романівною ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане свідоцтво про право на спадщину за законом на бланку серії НТЕ № 556348, яке зареєстрованe в реєстрі за № 1700, спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з 129/300 (сто двадцять дев`ять трьохсотих) часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який в цілому складається з трьох кухонь та чотирьох житлових кімнат, житловою площею 56,3 кв. м, загальною площею 105,8 кв. м, до будинку відносяться господарські будівлі та споруди: вбиральня літ. «Б», колодязь літ. «к», огорожа № 1, відмостка І: 43/150 частки якого належали спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_10 , державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області 07 серпня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2022, зареєстрованого Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки 10 вересня 2003 року в книзі: 1 за номером запису: 84, про що зроблено запис в реєстрі прав на нерухоме майно за реєстраційним № 10133784; а 43/300 частки якого належали на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_11 , державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області 08 лютого 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-15, зареєстрованого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 04 квітня 2007 року в книзі: 1 за номером запису: 84, про що зроблено запис в реєстрі прав на нерухоме майно за реєстраційним № 1013378.

Реєстрація видачі даного свідоцтва про право на спадщину підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 76725701, який 23 квітня 2024 року виданий приватним нотаріусом Головач О. Р.

ОСОБА_1 є власником 129/300 часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав № 375598805, який сформовано 23 квітня 2024 року приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Головач О. Р.

Однак постановою № 140/02-14 від 08 серпня 2025 року приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Головач Орислава Романівна відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки, загальною площею 0,2008 га, кадастровий номер :01:011:0029, яка розташована в АДРЕСА_1 , що залишилося після смерті моєї матері, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 49, 50 Закону України «Про нотаріат», а саме через те, що нотаріусу не надано жодних документів про визначення частки померлого у спільній сумісній власності на землю.

ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 у селі Старий Яричів, Кам`янка-Бузького району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії НОМЕР_5 , який виданий 03 вересня 2009 року Кам`янка-Бузьким РВ ГУМВС України у Львівській області.

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 у місті Львів, , що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий Залізничним РВ УМВС України у Львівській області 12 травня 1997 року.

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 , яке видане Старояричівською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області 12 липня 2009 року, вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_12 12 липня 2009 року зареєстрували шлюб у Старояричівській сільській раді Кам`янка-Бузького району Львівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 12 липня 2009 року було зроблено відповідний актовий запис за № 8.

Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка ОСОБА_13 , дружини- ОСОБА_13 .

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 01 квітня 2020 року було складено відповідний актовий запис № 09, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_8 , яке видане Малехівською сільською радою Жовківського району Львівської області 01 квітня 2020 року.

А тому після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на майно.

Заповіт від імені ОСОБА_5 не посвідчувався.

Так як заповіт від імені ОСОБА_5 не посвідчувався, а тому спадкування після його смерті відбувається за законом.

ОСОБА_2 як дружина ОСОБА_5 є спадкоємцем першої черги за законом після його смерті.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , звернулася до приватного нотаріуса Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Гавінської Мирослави Іванівни із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину за законом.

Тобто ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті чоловіка, ОСОБА_5 , беручи до уваги положення ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України.

Внаслідок звернення ОСОБА_2 приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Гавінською Мирославою Іванівною 17 червня 2020 року після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , було зареєстровано спадкову справу № 9/2020, номер у Спадковому реєстрі 65978131, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 60587724 від 17 червня 2020 року.

15 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Гавінською Мирославою Іванівною ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , видане свідоцтво про право на спадщину за законом на бланку серії НОМЕР_9 , яке зареєстроване в реєстрі за № 393.

Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з 129/300 (сто двадцять дев`ять трьохсотих) часток житлового будинку АДРЕСА_1 . Житловий будинок в цілому складається з чотирьох житлових кімнат та трьох кухонь. Загальна площа житлового будинку становить 105,8 кв. м, житлова площа 56,3 кв. м. До будинку відносяться господарські будівлі та споруди: вбиральна літ. «Б», колодязь літ. «К», огорожа № 1, відмостка І. Вищевказані 129/300 (сто двадцять дев`ять трьохсотих) часток житлового будинку належали спадкодавцю: 43/150 (сорок три сто п`ятдесятих) часток на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Галань О. Я., державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області 07 серпня 2003 року за реєстровим № 1-2022, зареєстрованого Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки 10 вересня 2003 року, номер запису: 84 в книзі: 1, номер витягу: 1443330, реєстраційний номер: 1013378; 43/300 (сорок три трьохсотих) часток на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Галань О. Я., державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області 08 лютого 2007 року за реєстровим № 1-17, зареєстрованого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 04 квітня 2007 року, номер запису: 84 в книзі: 1, номер витягу: 14136077, реєстраційний номер: 1013378.

Реєстрація видачі даного свідоцтва про право на спадщину підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 62074860, який 15 жовтня 2020 року виданий приватним нотаріусом Гавінською М. І.

ОСОБА_2 є власником 129/300 часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав № 228263098, який сформовано 15 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Гавінською М. І.

Однак постановою за вихідним № 171/02-31 від 12 вересня 2025 року приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Гавінська Мирослава Іванівна відмовила ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, загальною площею 0,2008 га, кадастровий номер :01:011:0029, яка розташована в АДРЕСА_1 , що залишилося після смерті чоловіка, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі ст. 49, 50 Закону України «Про нотаріат», а саме через те, що нотаріусу не надано жодних документів про визначення частки померлого у спільній сумісній власності на землю.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_10 , яке видане 02 грудня 1964 року, вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 02 грудня 1964 року було зроблено відповідний запис за № 7129. Його батьком є ОСОБА_14 , матір`ю- ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 18 січня 2025 року було складено відповідний актовий запис № 107, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_11 , яке 18 січня 2025 року видане Дрогобицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Із заповіту, який 10 листопада 2021 року складений та посвідчений Скрипченко А. Д., приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 1348, вбачається, що ОСОБА_6 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: її майно, належні їй 7/50 частин житлового будинку та частину земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заповіла синові, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Тобто ОСОБА_3 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , звернувся до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кіселичник Ірини Миронівни із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом.

Тобто ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті матері, ОСОБА_6 , беручи до уваги положення ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України.

Внаслідок звернення ОСОБА_3 приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кіселичник Іриною Миронівною після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , було зареєстровано спадкову справу № 02/2025.

15 серпня 2025 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кіселичник І. М. ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на бланку серії НТХ № 456314, яке зареєстроване в реєстрі за № 1638, спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з 7/50 (сім п`ятдесятих) часток у праві власності на житловий будинок за АДРЕСА_1 , що належить спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_7 , державним нотаріусом Трускавецької державної нотаріальної контори 12 грудня 2008 року за р. № 1718, право власності на підставі якого зареєстровано 02 березня 2009 року Обласним КП Львівської обласної ради «БТІ та ЕО» про що у реєстровій книзі № 1 зроблено запис за № 84, РПВН: 1013378.

Житловий будинок, частка якого спадкується за цим свідоцтвом, в цілому має наступні характеристики: позначений-літ. «А-1», загальна площа 105,8 кв.м, житлова площа: 56,3 кв. м., складається з чотирьох житлових кімнат та трьох кухонь; до будинку належать господарські будівлі та споруди: вбиральня, відмостка, огорожа, колодязь.

Реєстрація видачі даного свідоцтва про право на спадщину підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 82222519, який 15 серпня 2025 року виданий приватним нотаріусом Кіселичник І. М.

ОСОБА_3 є власником 7/50 часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав № 439692148, який сформовано 15 серпня 2025 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кіселичник І. М.

Однак листом за № 98/01-16 від 15 серпня 2025 року приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кіселичник Ірина Миронівна фактично відмовила ОСОБА_3 у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки, загальною площею 0,2008 га, кадастровий номер :01:011:0029, яка розташована в АДРЕСА_1 , що залишилося після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме через те, що нотаріусу не було подано жодного документа, що підтверджує право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку та /або її частину, на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини першої статті 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

За змістом статті 87 Земельного кодексу України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає, зокрема при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами.

Згідно із ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

В абзаці другому підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року N 15-рп/2004 зазначено, що «відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Усі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.». Отже, право позивача, яке перейшло в порядку спадкування від спадкодавця, не може бути звужено чи обмежено.

Частина 3 ст. 22 Конституції України стверджує, що при ухваленні нових законів або внесенні змін в чинні закони не допускається звуження обсягу та змісту існуючих прав і свобод. Ця норма згідно зі ст. 8 Конституції України має найвищу юридичну силу і є нормою прямої дії, вона не може ігноруватися з тієї причини, що суперечить міжнародному договору або практиці Європейського суду.

Відповідно до п. 6 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, не може бути позбавлений права переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Громадяни та юридичні особи, відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України, набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації згідно з підпунктом 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, проводиться нотаріусом після подачі документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Відповідно до п. "г" ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З 1 січня 2013 року у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Державний земельний кадастр» правовстановлюючим документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку замість державного акта є свідоцтво про право власності на земельну ділянку, у разі набуття права на земельну ділянку в межах норм безоплатного виділення відповідно до ЗКУ, чи витяг із реєстру нерухомого майна та їх обтяжень, у разі переходу права на земельну ділянку від однієї особи до іншої.

Чіткий порядок спадкування як за законом, так і за заповітом передбачений Цивільним Кодексом України, Законом України «Про нотаріат».

Відповідно до частин першої, третьої статті 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Оскільки володіння та порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, в тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам житловий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, то при застосуванні статті 88 ЗК України при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку у спільній власності на землю або житловий будинок, слід брати до уваги цю угоду. Це правило стосується тих випадків, коли житловий будинок поділено в натурі.

Згідно норми ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України в редакції чинній станом на вересень 2010 року, тобто станом на дату видачі державного акта, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

У разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі.

Аналіз змісту норм статті 120 ЗК України дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю та споруди, на якій вони розміщені.

Зазначені правові норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість.

Отже, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

При застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Як вбачається із зазначених вище свідоцтв про право на спадщину, які вже видані ОСОБА_1 , а також ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , їх спадкодавцям, а саме ОСОБА_4 належало на праві власності 129/300 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 129/300 часток цього ж будинку, ОСОБА_6 7/50 часток цього будинку.

Враховуючи зазначені вище норми відповідно кожному із співвласників будинку належала відповідна частка земельної ділянки пропорційно до часток у праві власності на житловий будинок, тобто ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 129/300 часток земельної ділянки, а ОСОБА_6 7/50 часток земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Тому до спадкоємців відповідно до ст. 1216 ЦК України переходить таке ж право власності у повному обсязі, які набули спадкодавці.

У відповідності до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Разом з тим право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (частина перша статті 358 цього Кодексу).

Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватися до майнових прав на майно, зокрема до права власності земельною ділянкою.

Тому право власності на земельну ділянку визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК України).

Враховуючи те, що матері ОСОБА_1 , ОСОБА_4 належало на праві власності належало 129/130 (сто двадцять дев`ять трьохсотих) часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який в цілому складається з трьох кухонь та чотирьох житлових кімнат, житловою площею 56,3 кв. м., загальною площею 105,8 кв. м., до будинку відносяться господарські будівлі та споруди: вбиральня літ. «Б», колодязь літ. «к», огорожа № 1, відмостка І, дане майне ОСОБА_1 успадковане за законом, суд приходить до висновку, що його право власності на таку ж частку земельної ділянки за цією ж адресою підлягає захисту в судовому порядку, оскільки його мати була співвласником земельної ділянки, як наслідок є всі підстави для визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , права власності на 129/300 (сто двадцять дев`ять трьохсотих) часток земельної ділянки, загальною площею 0,2008 га, кадастровий номер :01:011:0029, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 належало на праві власності 129/130 (сто двадцять дев`ять трьохсотих) часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який в цілому складається з трьох кухонь та чотирьох житлових кімнат, житловою площею 56,3 кв. м., загальною площею 105,8 кв. м., до будинку відносяться господарські будівлі та споруди: вбиральня літ. «Б», колодязь літ. «к», огорожа № 1, відмостка І, дане майне ОСОБА_2 успадковане за законом, суд приходить до висновку, що право власності ОСОБА_2 на таку ж частку земельної ділянки за цією ж адресою підлягає захисту в судовому порядку, оскільки її чоловік, ОСОБА_5 був співвласником земельної ділянки, як наслідок є всі підстави для визнання за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , права власності на 129/300 (сто двадцять дев`ять трьохсотих) часток земельної ділянки, загальною площею 0,2008 га, кадастровий номер :01:011:0029, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 належало на праві власності 7/50 (сім п`ятдесятих) часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який в цілому складається з трьох кухонь та чотирьох житлових кімнат, житловою площею 56,3 кв. м., загальною площею 105,8 кв. м., до будинку відносяться господарські будівлі та споруди: вбиральня літ. «Б», колодязь літ. «к», огорожа № 1, відмостка І, дане майне ОСОБА_3 успадковане за заповітом, суд приходить до висновку, що право власності ОСОБА_3 на таку ж частку земельної ділянки за цією ж адресою підлягає захисту в судовому порядку, оскільки його мати, ОСОБА_6 була співвласником земельної ділянки, як наслідок є всі підстави для визнання за ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , права власності на 7/50 (сім п`ятдесятих) часток земельної ділянки, загальною площею 0,2008 га, кадастровий номер :01:011:0029, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення первісних та зустрічним позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись статтею 23, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Первісний позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_12 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 129/300 (сто двадцять дев`ять трьохсотих) часток земельної ділянки, загальною площею 0,2008 га, кадастровий номер :01:011:0029, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_13 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 129/300 (сто двадцять дев`ять трьохсотих) часток земельної ділянки, загальною площею 0,2008 га, кадастровий номер :01:011:0029, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_14 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 7/50 (сім п`ятдесятих) часток земельної ділянки, загальною площею 0,2008 га, кадастровий номер :01:011:0029, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 18 вересня 2025 року.

Суддя: Мікула В. Є.