Номер провадження 2/754/7002/25
У Х В А Л А

Іменем України

про витребування доказів

09 вересня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Коваленко І.І.

за участю секретаря судового засідання Гуцул Д.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціна позову 72749,74 грн,

УСТАНОВИВ:

16 липня 2025 року Суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, призначив справу до розгляду у судовому засіданні на 09 вересня 2025 року о 17:20 з повідомленням сторін.

04 вересня 2025 року представник Відповідача в системі "Електронний суд" подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, посилаючись на:

недоведеність позовних вимог та відсутність доказів: укладення кредитних договорів; отримання одноразового ідентифікатора саме Відповідачем; використання одноразового ідентифікатора для укладення Кредитного договору саме Відповідачем; проходження саме Відповідачем реєстрації в ІТС Кредитодавцю, а також доказів надання коштів у позику (кредит). Представник Відповідача вважає, що лист ТОВ "Вей фор пей", який містить інформацію про те, що вказаним ТОВ на підставі укладеного договору було здійснено переказ грошових коштів на картку № НОМЕР_1 , не є належним доказом;

відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з Відповідача заборгованості по процентах, що були нараховані ТОВ "Вердикт капітал" у сумі 33149,74 грн, оскільки умовами договору факторингу не визначено передання майбутньої грошової вимоги за кредитними договорами;

належною сумою процентів є проценти за користування кредитом в межах строку кредитування (13, 11, 10, 11, 15 днів з моменту отримання кредитів) у розмірі 1 824 грн;

вимога про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 25000,00 грн не відповідає вимогам розумності.

Відповідач повідомив, що очікує понести судові витрати у розмірі 11 200 грн.

08 вересня 2025 року представник Відповідача в системі "Електронний суд" подав відповідь на відзив, в якому стверджував:

кредитний договір між первісним кредитором та Відповідачем відповідає формі, передбаченій статтями 207, 208, 1047, 1055 ЦК України. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому було перераховано грошові кошти;

Ідентифікація Відповідача здійснювалася в ІТС, яке належить первісному кредитору, і він гарантував дійсність вимоги при відступленні прав вимоги за даним кредитом. Будь-яких доказів того, що персональні дані Відповідача (паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи платника податків, номер телефону) були використані для укладення Договору від його імені, Відповідачем не надано;

Факт перерахування коштів підтверджується листами ТОВ Фінансова компанія "Вей фор пей", відповідно до яких: 30.01.2021 року о 09:27:19 на картковий рахунок НОМЕР_1 було перераховано кредитні кошти у розмірі 1 100,00 грн, номер договору: 357. 15.02.2021 року о 21:55:34 на картковий рахунок НОМЕР_1 було перераховано кредитні кошти у розмірі 1 000,00 грн, номер договору: 122. 16.02.2021 року о 23:58:48 на картковий рахунок НОМЕР_1 було перераховано кредитні кошти у розмірі 1 000,00 грн, номер договору: 655. 27.02.2021 року о 23:36:56 на картковий рахунок НОМЕР_1 було перераховано кредитні кошти у розмірі 1 400,00 грн, номер договору: 863. 01.03.2021 року о 23:34:32 на картковий рахунок НОМЕР_1 було перераховано кредитні кошти у розмірі 1 000,00 грн, номер договору: 255;

перерахування коштів здійснювалось на картковий рахунок Відповідача, зазначений ним у Заяві-Анкеті (для отримання кредиту);

Відповідач тривалий час частково сплачував заборгованість за кредитами, що свідчить про визнання кредитних правовідносин, факту отримання кредитних коштів та погодження з умовами кредитування;

Відповідач вказує лише на недоведеність факту перерахування йому кредитних грошових коштів, але будь-яких доказів цьому не надає. Відповідач має вільний доступ до своїх рахунків у банківських установах і мав безперешкодну можливість надати суду докази про те, що кредитні грошові кошти на його банківську картку, вказану в договорі чи іншу картку, якою він користується, не надходили. Зокрема, він мав можливість здійснити запит до банку про наявність у неї карткового рахунку, вказаного в заяві на отримання кредиту, та отримати виписку за вказаним рахунком за період кредитування. Таким чином відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх заперечень. З метою спростування заперечень Відповідача, разом з відповіддю на відзив Позивач подав клопотання про витребування доказів;

пунктом 1.3 договору встановлено орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. Пунктом 1.9 договору зазначено, що граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік, тому граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) закінчився 27.02.2022 року, і період з 27.02.2021 по 27.02.2022 є періодом правомірного користування позичальником кредитними коштами в межах погодженого сторонами строку кредитування, який супроводжувався нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у договорі;

відповідно до наданих розрахунків заборгованості, нарахування відсотків здійснювалось за період з 27.02.2021 по 27.02.2022 року, тобто в межах строку кредитування, зазначеного в Кредитному договорі та в Заяві-анкеті на отримання кредиту. При цьому, відповідно до умов договору, відсоткова ставка за перші 16 днів становить 2% на день, з 17 по 31 день 3,64% на день, з 32 по 47 5,02% на день, в подальшому 7,67% на день;

перехід прав вимоги підтверджується наявним в матеріалах справи підписаним між сторонами актом прийому-передачі Реєстру Боржників та самим реєстром боржників. Крім того, матеріали справи містять акт зарахування зустрічних однорідних вимог, що підтверджує факт здійснення розрахунків за даним договором;

Відповідач не довів неспівмірності витрат із складністю справи.

Щодо клопотання про витребування доказів

Позивач заявив клопотання про витребування доказів у банка - емітента з метою з`ясування обставин щодо перерахування коштів.

Позивач стверджує, що не має таких доказів, оскільки згідно п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність" інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду. Відповідне клопотання разом із позовною заявою не заявлено, так як вже на стадії подачі відзиву позичальник категорично заперечив факт отримання кредиту.

Представник Відповідача подав заперечення проти клопотання. посилаючись на пропуск строку. Представник Відповідача наполягає на тому, що Позивач, будучи ініціатором судового спору, а отже і володільцем усього масиву доказів, маючи найбільш повну картину правовідносин, що склались, повинна передбачати усі контраргументи сторони Відповідача і нести відповідні ризики невчинення нею тих чи інших процесуальних дій, адже у разі згоди Відповідача із вимогами Позивача судовий спір взагалі б не виник.

Суд вирішив, що клопотання слід задовольнити частково з таких підстав.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї (частини перша статті 84 ЦПК України).

Отже стаття 84 ЦПК України дозволяє учаснику справи подати клопотання про витребування доказів, якщо він не може надати їх самостійно.

Однак, таке клопотання має бути подано у встановлений строк.

Позивач за загальним правилом повинен подати таке клопотання разом з поданням позовної заяви (частина друга статті 83 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази (пункти 2 та 4 статті 43 ЦПК України).

Зокрема, відзив повинен містити обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, надану позивачем, з якою відповідач погоджується; заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права; перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання (пункти 3-5 частини третьої статті 187 ЦПК України).

У справі, що розглядається, заперечення Відповідача, що викладені у відзиві на позовну заяву, стосуються не фактичних обставин справи, а доказів, які підтверджують відповідні обставини. Відповідач не стверджував та не оспорював (не заперечував) ні факту надходження коштів на картку, ні її належності. Його заперечення ґрунтуються на тому, що законодавець пов`язує факт укладення кредитних договорів саме із переданням грошових коштів, а не з їх отриманням.

Докази, які Позивач просить витребувати (належність банківської картки, зарахування коштів на рахунок), зазгальним правилом перебувають у володіння власника банківської картки (виписка з банківського рахунку щодо руху коштів). Відповідач мав надати ці докази разом із відзивом, якщо мав намір їх використовувати для заперечень в аспекті підтвердження своїх аргументів про неотримання коштів. Оскільки він цього не зробив, але поставив під сумнів докази Позивача на підтвердження обставин щодо обставин перерахування коштів, це дає підстави для заявлення клопотання Позивачем з метою з`ясування вказаних обставин.

Позивач після ознайомлення з позицією Відповідача та його запереченнями, керуючись принципом змагальності, мав право заявити клопотання про витребування доказів у банка-емітента з метою спростування аргументів Відповідача.

З цих підстав Суд поновив строк для подання клопотання.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, в свою чергу, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Суд задовольнив клопотання Позивача, яке спрямоване на встановлення об`єктивних обставин справи. Клопотання задоволено частково, зокрема, Суд відмовив у витребуванні інформації про те, що чи відкривались Відповідачу інші банківські рахунки та вказати повний номер всіх наявних банківських рахунків. Також Суд зменшив період, за який має бути надана виписка з банківського рахунку з урахуванням предмету спору.

Керуючись статтями 83, 84, 261, 262 ЦПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на подачу клопотання про витребування доказів.

Задовольнити клопотання про витребування доказів частково. Витребувати у Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" ( адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д):

- ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки НОМЕР_1 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти);

- інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_1 за період з 30.01.2021 по 02.03.2021;

- виписки за номером картки № НОМЕР_1 за період із 30.01.2021 по 02.03.2021 щодо зарахування коштів у сумі 1 100,00 грн, які 30.01.2021 року, 1 000,00 грн, які 15.02.2021 та 16.02.2021 року, 1 400,00 грн, які 27.02.2021 року та 1 000,00 грн, які 01.03.2021 року

- інформацію, чи відкривалась ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) банківська картка № НОМЕР_1 (віртуальна чи фізична картка) та надати повний номер банківської картки № НОМЕР_1 ;

- інформацію чи знаходиться номер телефону НОМЕР_3 в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Установити строк виконання ухвали протягом 5 робочих днів з дня одержання її копії, але не пізніше 01 жовтня 2025 року, зважаючи на встановлені строки розгляду справи.

Витребувані докази надіслати на офіційну електронну адресу суду () у вигляді файлу (приєднані файли), скріпленого електронним цифровим підписом, або через електронний кабінет в підсистемі Електронний Суд.

Роз`яснити, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали . У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом (частини шоста, сьома та восьма статті 84 ЦПК України). Зокрема, Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 (908,40 грн) до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (9084 грн) у випадках неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин (пункт 3 частини першої статті 148 ЦПК України). Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО