ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 вересня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/2926/25

Головуючий у першій інстанції Косенко О. Д.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1465/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Мамонової О.Є.,

суддів Онищенко О.І., Шитченко Н.В.,

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «Універсал банк»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал банк» на заочне рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 25 червня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

У С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі по тексту АТ «Універсал Банк», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 10.04.2019 у розмірі 16 736,91 грн станом на 20.11.2024, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту) 16 736,91 грн, та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10.04.2019 ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 10.04.2019. Підписавши Анкету-заяву відповідач повністю та безумовно прийняв позицію банку та погодився з тим, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - договір). Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав у мобільному додатку примірники зазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.

Заявник зазначав, що банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту; на підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 50 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Відповідач в свою чергу не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі).

Указував, що станом на 16.09.2022 у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення 5.17 п. 5 Розділу ІІ Умов, відбулося істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. 16.09.2022 банк направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості, проте відповідач на контакт не виходить та не вчиняє жодної дії, направленої для погашення заборгованості. Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 станом на 20.11.2024 становить 16 736,91 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 16 736,91.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.06.2025 у задоволенні позову АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг від 10.04.2019 відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «Універсал Банк» просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг Monobank від 10.04.2019 задовольнити в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача, посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не було досліджено механізму отримання банківських послуг проекту Monobank, а також процедуру ознайомлення споживача з Умовами, правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту.

Банк зазначає, що Умови і правила, крім тих, що надавалися та були отримані відповідачем у мобільному додатку, перебувають у загальному доступі, розміщені на офіційному сайті фінансової установи та, в розумінні ст. 641, 644 ЦК України, є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору із визначенням порядку та умов кредитування, прав і обов`язків сторін, всю іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Банк указує, що умови і правила обслуговування, опубліковані на офіційному сайті банку та публічно доступні в режимі реального часу для ознайомлення за посиланням www.monobank.ua/terms.

Наголошує, що у підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях.

Уважає посилання суду на недоведеність з боку банку, що саме ці умови і правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на приписах Закону України «Про електронну комерцію».

Наголошує, що доказів, які б спростували правильність наданого банком розрахунку заборгованості, боржником не надано.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову АТ «Універсал Банк» суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано жодних доказів того, що між позивачем та відповідачем було досягнуто згоди щодо істотних умов договору, а тому позивачем не було доведено правомірність нарахування відсотків за договором, а також включення їх до тіла кредиту.

Суд констатував, що оскільки розмір нарахованих та стягнутих з відповідача процентів (23 046,03 грн) перевищує розмір розрахованої позивачем простроченої заборгованості (16 736,91 грн), позовні вимоги не підлягають задоволенню.

З такими висновками районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам чинного законодавства.

Судом у справі встановлено, що 10.04.2019 між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (а.с. 18).

В анкеті-заяві ОСОБА_1 просив відкрити поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку.

Відповідно до пункту 2 анкети-заяви, проставленням власноруч свого підпису під цією анкетою, ОСОБА_1 погодився з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі Договір), укладення якого підтверджує і зобов`язується виконувати його умови.

Підписанням цього Договору він підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Крім цього, беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. (п. 3 анкети-заяви)

Згідно з пунктом 6 анкети-заяви відповідач просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операції за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку.

Визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтверджує, що всі наступні правочини (у томі числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису. Він засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем 03В3ЕF4АD9290F95СЕ5АFВD1FА0ЕВ613DС198664339DВ322С4DЕ29Е, який буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного/удосконаленого електронного підпису.

Згідно з довідкою АТ «Універсал Банк» про наявність рахунку від 20.11.2024 ОСОБА_1 відкрито за карткою № НОМЕР_1 рахунок № НОМЕР_3 (а.с. 16).

З довідки АТ «Універсал Банк» про розмір встановленого кредитного ліміту від 20.11.2024 вбачається, що клієнту ОСОБА_1 через мобільний застосунок за договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 10.04.2019 за карткою № НОМЕР_1 станом на 20.11.2024:

- 10.04.2019 о 11:49 встановлена сума кредитного ліміту в розмірі 20 000 грн;

- 25.06.2019 о 14:42 встановлена сума кредитного ліміту в розмірі 22 000 грн;

- 25.06.2019 о 17:33 встановлена сума кредитного ліміту в розмірі 24 000 грн;

- 26.06.2019 о 11:42 встановлена сума кредитного ліміту в розмірі 30 000 грн;

- 22.11.2019 о 16:10 встановлена сума кредитного ліміту в розмірі 40 000 грн;

- 05.02.2020 о 14:58 встановлена сума кредитного ліміту в розмірі 50 000 грн;

- 24.11.2020 о 13:40 встановлена сума кредитного ліміту в розмірі 48 000 грн;

- 21.01.2021 о 12:55 встановлена сума кредитного ліміту в розмірі 46 000 грн;

- 25.05.2021 о 12:36 встановлена сума кредитного ліміту в розмірі 45 800 грн;

- 13.06.2021 о 12:23 встановлена сума кредитного ліміту в розмірі 38 600 грн;

- 28.07.2021 о 14:23 встановлена сума кредитного ліміту в розмірі 27 100 грн;

- 27.08.2021 о 13:21 встановлена сума кредитного ліміту в розмірі 24 800 грн;

- 28.09.2021 о 14:36 встановлена сума кредитного ліміту в розмірі 22 500 грн;

- 11.11.2021 о 13:36 встановлена сума кредитного ліміту в розмірі 20 700 грн;

- 13.11.2021 о 13:50 встановлена сума кредитного ліміту в розмірі 20 300 грн;

- 01.12.2021 о 18:12 встановлена сума кредитного ліміту в розмірі 18 000 грн;

- 18.02.2022 о 11:54 встановлена сума кредитного ліміту в розмірі 17 800 грн;

- 19.04.2022 о 17:17 встановлена сума кредитного ліміту в розмірі 16 800 грн (а.с. 17).

До позову АТ «Універсал Банк» додано:

- розрахунок заборгованості за договором № б/н від 10.04.2019, укладеним між Універсал Банк та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 20.11.2024 (а.с. 8-11);

- витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank, затверджені протоколом правління № 46 від 24.11.2021, що набули чинності з 27.11.2021 (а.с. 19-25);

- витяг з Тарифів за карткою «Чорна картка monobank» (а.с. 26-27);

- Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank (а.с. 28-30);

- Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача (а.с. 30 зворот);

Жоден із перелічених документів не містить підпису чи електронного підпису ОСОБА_1 .

Із виписки про рух коштів по картці ОСОБА_1 НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_3 від 20.11.2024 убачається, що за період з 10.04.2019 по 20.11.2024 останній користувався кредитною карткою, а саме: поповнював мобільний, розраховувався у магазинах, аптеках, у закладах харчування, знімав кошти, тим самим підтвердив свою згоду на умови банку щодо встановленого кредитного ліміту.

Згідно із вказаною випискою кредитний ліміт (станом на 20.11.2024) 16 800 грн, заборгованість (станом на 20.11.2024) 16 736,91 грн, сума витрат за період 99 382,99 грн, сума зарахувань за період 82 646,08 грн (а.с. 13-15).

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 10 ЦПК визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).

Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «Універсал Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

За положеннями частини першої статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України.

Відповідно до ст. 12 Закон України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 р. № 675-VIII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 675), якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону № 675 Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Звертаючись до суду з позовом Банк просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за тілом кредиту в розмірі 16 736,91 грн. Разом з тим, як вбачається із виписки про рух коштів по картці ОСОБА_1 НОМЕР_1 та розрахунку, вказана заборгованість складається також із нарахованих банком відсотків за користування кредитом. Між тим, доказів про узгодження умов надання коштів позивач не надав.

На підтвердження заявлених вимог позивач надав до суду витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank, від 24.11.2021, що набули чинності з 27.11.2021, які не містять підпису чи електронного підпису відповідача.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що до позовної заяви додані Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank, затверджені протоколом правління № 46 від 24.11.2021, що набули чинності з 27.11.2021, при цьому сама анкета-заява підписана відповідачем 10.04.2019, тобто до набуття чинності вказаними Умовами і правилами.

Так, матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до позовної заяви Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank, затверджені протоколом правління №46 від 24.11.2021, що набули чинності з 27.11.2021 розумів ОСОБА_1 , ознайомився та погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву.

Умови і правила обслуговування при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank у АТ «Універсал Банк», не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору.

Так, надані позивачем Умови і правила обслуговування при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Витяг з Тарифів чорної картки monobank, Паспорт споживчого кредиту чорної картки monobank, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, які містяться у матеріалах справи є додатками до Умови і правила обслуговування в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, при цьому, також відповідачем не підписані.

Отже, сама по собі підписана анкета-заява, без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами, договору, оскільки така анкета-заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору.

Анкета-заява взагалі не містить визначення домовленості сторін про розмір відсотків, їх види, умови та періоди їх нарахування тощо, при цьому із розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем при обрахунку заборгованості застосовано у різні періоди різні види процентної ставки (поточна, прострочена) у розмірі: 38,4%, 76,8%, 37,2%, 19,2%.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Рішенням Конституційного Суду України № 15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) визначено, що держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних відносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору.

Отже, з огляду на те, що ОСОБА_1 є споживачем послуг, саме на банк покладається обов`язок дотримання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» при укладенні правочину з певним обмеженням дії принципу свободи цивільного договору зі сторони кредитора.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції правильно виснував про те, що Умови і правила обслуговування в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, затверджених протоколом Правління №46 від 24.11.2021 року, які містяться в матеріалах даної справи, без відповідного підпису відповідача, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із Відповідачем кредитного договору. Єдиним документом, з наданих позивачем до суду, який містить підпис відповідача, є Заява-анкета про надання банківських послуг від 10.04.2019, в якій взагалі не згадується про обов`язок відповідача сплачувати відсотки за користування кредитними коштами.

Суд вірно констатував, що належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості нарахування відповідачу процентів за користування кредитними коштами, які позивач вказав у розрахунку як складову заборгованості за тілом кредиту, останнім до суду не надано.

Районний суд, проаналізувавши виписку по рахунку ОСОБА_1 дійшов правильного висновку про те, що тіло кредиту було збільшено за рахунок списання відсотків на загальну суму 23 046 грн та оскільки розмір стягнутих з останнього процентів перевищує розмір простроченої заборгованості (16 736,91 грн), обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог АТ «Універсал Банк».

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було досліджено механізму отримання банківських послуг проекту Monobank, а також процедуру ознайомлення споживача з Умовами, правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту, колегія суддів відхиляє, з огляду на відсутність у матеріалах справи відповідного підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем, в тому числі у електронному вигляді, Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал банк» у разі надання банківських послуг щодо продуктів (MONOBANK|Universal Bank), Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту і Паспорту споживчого кредиту та відповідно їх підписання. У суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати, що саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами і правилами, Тарифами та Паспортом було ознайомлено відповідача.

Як вірно вказав суд першої інстанції, посилання позивача на ознайомлення відповідача із вказаними банківськими документами та погодження із їх змістом шляхом їх підписання цифровим підписом у мобільному додатку, без надання відповідних доказів, не може бути прийнято до уваги, оскільки будь-яка дія користувача додатком фіксується у відповідній програмі та в подальшому оброблюється спеціалістами банку. При цьому, відсутність вказаних доказів, які позивач мав можливість та був зобов`язаний в силу ст. 81 ЦПК України подати суду, позбавляє суд можливості встановити стверджувані позивачем факти ознайомлення із умовами надання кредитних послуг та їх підписання.

У зв`язку з чим, не заслуговують на увагу також посилання заявника на те, що Умови і правила, крім тих, що надавалися та були отримані відповідачем у мобільному додатку, перебувають у загальному доступі, розміщені на офіційному сайті фінансової установи та, в розумінні ст. 641, 644 ЦК України, є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору із визначенням порядку та умов кредитування, прав і обов`язків сторін, всю іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Як зазначалось вище, оферта має бути акцептована належним чином, тобто друга сторона має здійснити певні дії, що чітко демонструють намір та засвідчують бажання акцептанта укласти договір на запропонованих умовах. Безпосереднє підписання договору є належним акцептом та, зокрема, забезпечує чітке розуміння, що обидві сторони ознайомились, прийняли та дійсно згодні з усіма умовами.

Твердження про те, що посилання суду на недоведеність з боку банку, що саме ці умови і правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними позивач вважає безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на приписах Закону України «Про електронну комерцію», зводяться до невірного тлумачення норм чинного законодавства та на правильність висновків суду не впливають.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги АТ «Універсал Банк» щодо того, що саме боржник мала надати докази, які б спростували правильність наданого банком розрахунку, оскільки, як вже було зазначено вище, банком не надано до суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували правомірність нарахування та стягнення з відповідача відсотків.

Виходячи з викладеного вище, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів уважає, що рішення районного суду підлягає залишенню без змін, оскільки воно ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не містять підстав для його скасування.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча О.Є. Мамонова

Судді: О.І. Онищенко

Н.В. Шитченко