№ провадження 2/646/90/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.09.25 м.Харків
Основ`янський районний суд м. Харкова у складі:
судді Янцовської Т.М.,
за участю секретаря Григоренко І.Б.,
Представник позивача Дьяченко А.А. звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 , шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди на суму 885416,91 грн. В обґрунтування позову зазначається, що 07.11.2023 року о 08:40 год. в с. Кіндрашівка, вул. Польова, буд. 50 +500м водій ОСОБА_1 керував авто ВАЗ 2123, д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав вимоги д.з. 2.1 «Дати дорогу», та рухаючись на другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю Nissan Navara, д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався по головній дорозі, у результаті чого сталось зіткнення, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та матеріальний збиток. Постановою Основ`янського районного суду м. Харкова від 30.01.2024 року у справі № 646/8468/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу. Згідно зі звітом про оцінку вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу № 891/12-23 від 26.12.2023 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу оцінено в 885416,91 грн. Таким чином, майнова шкода, заподіяна майну юридичної особи військовій частині НОМЕР_1 становить 885416,91 грн, що складається з вартості відновлення транспортного засобу.
Ухвалою суду від 24.12.2024 року провадження у зазначеній цивільній справі відкрито в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 03.03.2025 року у вказаній цивільній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату і місце проведення судового засідання, у відповідності до ст. 178 ЦПК України своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався.
За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Судом встановлено, що 07.11.2023 року о 08:40 год. в с. Кіндрашівка, вул. Польова, буд. 50 +500м водій ОСОБА_1 керував авто ВАЗ 2123, д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав вимоги д.з. 2.1 «Дати дорогу», та рухаючись на другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю Nissan Navara, д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався по головній дорозі, у результаті чого сталось зіткнення, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та матеріальний збиток.
Постановою Основ`янського районного суду м. Харкова від 30.01.2024 року у справі № 646/8468/23 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу.
Як вбачається зі звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу № 891/12-23 від 26.12.2023 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу оцінено у 885416,91 грн.
У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно із частиною першою, другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
У частині другій статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, тобто завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
У статті 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до частин четвертої, шостої статті 82 ЦПК України обставини, визнані судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім того, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.
Отже, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 07.11.2023 року, встановлена постановою Основ`янського районного суду м. Харкова від 30.01.2024 року, та сторонами не оспорюється.
Таким чином, суд, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення завданої майнової шкоди підлягають задоволенню, а саме суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду у розмірі 885416,91 грн.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 988, 1166, 1187, 1188, ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 матеріальний збиток у розмірі 885416,91 грн.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення складено 11.09.2025 року.
Відомості щодо учасників справи:
відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .
Суддя: Т.М. Янцовська