Справа № 276/1191/25
Провадження по справі №2/276/664/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року селище Хорошів

Хорошівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Семенюка А.С.,

при секретарі судового засідання Дашенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Хорошів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоборівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері. У встановлений законом шестимісячний строк вона звернулася до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. із заявою про прийняття спадщини. Однак, постановою від 15 березня 2025 року нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа, який би підтверджував право власності спадкодавця на це нерухоме майно. Позивач стверджує, що за життя її мати не встигла належним чином оформити правовстановлюючі документи, хоча відкрито, мирно і безперервно володіла вказаним будинком, що підтверджується записами у погосподарській книзі та іншими наявними у справі документами. Оскільки в позасудовому порядку оформити свої спадкові права вона не має можливості, позивач змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права власності.

У позовній заяві позивач також просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач, Новоборівська селищна рада Житомирського району Житомирської області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, свого представника в судове засідання не направив. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Разом з тим, до суду надійшло клопотання від селищного голови, в якому відповідач просить розглядати справу за відсутності його представника за наявними у справі матеріалами та звільнити селищну раду від сплати судових витрат.

Враховуючи, що відповідач не надав відзив на позов та не висловив жодних заперечень проти заявлених вимог, суд при вирішенні справи керується наявними в ній доказами. Відсутність заперечень з боку органу місцевого самоврядування, до відання якого належить управління комунальним майном та облік відумерлої спадщини на відповідній території, розцінюється судом як визнання фактичних обставин, викладених позивачем, та відсутність спору щодо права власності на спадкове майно.

Ухвалою судді від 15 липня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 25 серпня 2025 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 05 березня 2025 року Черняхівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дочкою померлої ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 27.02.2025.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Існування даного об`єкта нерухомості та його технічні характеристики підтверджуються копією технічного паспорта, виготовленого Комунальним підприємством «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради станом на 2013 рік. Згідно з цим документом, загальна площа будинку становить 74,5 м.кв., житлова 27,4 м.кв.

Як спадкоємиця першої черги за законом, позивач у встановлений законом строк прийняла спадщину. 20 лютого 2025 року вона звернулася до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого було заведено спадкову справу № 17/2025. Цей факт підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 80180373 від 20.02.2025 року та листом приватного нотаріуса № 71/02-14/17/2025 від 15.03.2025 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Новоборівської селищної ради № 66 від 02 травня 2025 року, спадкодавець ОСОБА_2 на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , одна. Це встановлює місце відкриття спадщини відповідно до статті 1221 Цивільного кодексу України.

Суд встановив, що спадкодавець ОСОБА_2 за життя володіла, користувалася та розпоряджалася спірним житловим будинком. Згідно з довідкою виконавчого комітету Новоборівської селищної ради № 68 від 02 травня 2025 року та копіями сторінок погосподарської книги № 1 села Краснорічка (особовий рахунок № НОМЕР_3 ), головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , рахувалася ОСОБА_2 . У погосподарській книзі містяться відомості про те, що житловий будинок загальною площею 74.5 м.кв. перебуває у приватній власності об`єкта погосподарського обліку, головою якого була спадкодавець.

Однак, 15 березня 2025 року приватний нотаріус Толстіхіна Н.Д. винесла постанову № 69/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок. Причиною відмови стала відсутність правовстановлюючого документа на ім`я спадкодавця, оскільки, згідно з довідкою КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації», право власності на цей будинок не було зареєстроване у встановленому порядку.

Таким чином, позивач, будучи законною спадкоємицею, яка належним чином прийняла спадщину, позбавлена можливості оформити своє право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку, що і стало підставою для звернення до суду.

Вартість спірного майна, згідно зі звітом про оцінку майна № 250611/20-Л від 11 червня 2025 року, становить 58 483,00 грн.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відносини спадкування регулюються положеннями Книги шостої ЦК України. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У даній справі має місце спадкування за законом. Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено судом, позивач є дочкою померлої, а отже, є спадкоємицею першої черги за законом. Доказів наявності інших спадкоємців першої черги матеріали справи не містять.

Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною п`ятою цієї ж статті встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яким, відповідно до статті 1220 ЦК України, є день смерті особи. Таким чином, право власності на спадкове майно виникло у позивача з моменту смерті її матері ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки вона у встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк подала заяву про прийняття спадщини.

Ключовим питанням у даній справі є встановлення факту належності спадкового майна спадкодавцю на момент смерті за відсутності зареєстрованого правовстановлюючого документа.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позов про визнання права власності в порядку спадкування є належним та ефективним способом захисту прав спадкоємця у випадку, коли він не може оформити своє право у нотаріуса через відсутність правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця.

Суд бере до уваги, що спірний житловий будинок є об`єктом, збудованим у сільській місцевості до запровадження сучасної системи державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (1936 рік побудови згідно технічного паспорту). У таких випадках особливого доказового значення набувають записи у погосподарських книгах, які велися сільськими радами.

У даній справі, копії сторінок погосподарської книги беззаперечно свідчать, що спірний житловий будинок обліковувався за домогосподарством, головою якого була спадкодавець ОСОБА_2 . Ці дані узгоджуються з відомостями технічного паспорта та довідками органу місцевого самоврядування. За відсутності будь-яких доказів, що спростовували б ці відомості, або доказів наявності прав на цей будинок у третіх осіб, суд доходить висновку, що спадкодавець на момент смерті правомірно володіла спірним нерухомим майном.

Таким чином, суд вважає доведеним, що позивач є єдиною спадкоємицею за законом після смерті своєї матері, вона належним чином прийняла спадщину, до складу якої входить спірний житловий будинок, а спадкодавець на день смерті була власником цього будинку. Оскільки позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, її порушене право підлягає судовому захисту шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Позивач, ОСОБА_1 , відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», як особа з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4 , звільнена від сплати судового збору при поданні позову.

Відповідач, Новоборівська селищна рада, у своєму клопотанні просив звільнити його від сплати судових витрат. Однак, суд не знаходить підстав для задоволення цього клопотання, оскільки чинним законодавством, зокрема Законом України «Про судовий збір», не передбачено пільг зі сплати судового збору для органів місцевого самоврядування у даній категорії справ.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено в повному обсязі, судові витрати мають бути покладені на відповідача.

Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, з другої сторони стягується судовий збір на користь держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Позивачем заявлено позов майнового характеру, ціна якого становить 58 483,00 грн. Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01 січня року, в якому подано позов, прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн. Таким чином, мінімальний розмір судового збору складає 1211,20 грн (3028 грн х 0,4). Розрахункова сума збору від ціни позову (58 483,00 грн х 1% = 584,83 грн) є меншою за мінімальну, а отже, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Новоборівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та належали ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з Новоборівської селищної ради Житомирського району Житомирської області на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Відповідач: Новоборівська селищна рада Житомирського району Житомирської області, адреса місця знаходження: с-ще Нова Борова, вул. Незалежності, 9-А, Житомирського району Житомирської області, .

Суддя А.С. Семенюк