Єдиний унікальний номер судової справи: 945/1575/25
Номер провадження: 22-ц/812/1705/25 Суддя - доповідач апеляційного суду: Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2025 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

розглянувши у спрощеному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , подану в її інтересах

адвокатом Царик Русланою Миколаївною

на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 липня 2025 року, постановлену під головуванням судді - Лопіної О.О. в приміщенні того ж суду по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и л а :

22 липня 2025 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діяла адвокат Заремба О.В. звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом останніх двох років між ними поступово погіршувалися стосунки, що призвело до фактичного їх припинення. З квітня 2024 року сторони перестали спілкуватись, окрім як для вирішення питань щодо спільного сина. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, сторони разом не проживають, примирення та збереження сім`ї між ними на думку позивача не є можливим.

Посилаючись на викладене, позивач наполягав на розірванні шлюбу.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 липня 2025 року цивільну справу № 945/1575/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, за підсудністю передано на розгляд Залізничного районного суду м. Львова, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача.

Ухвала суду мотивована тим, що оскільки на утриманні позивача перебуває малолітня дитина, позовну заяву на підставі ч.2 ст. 28 ЦПК України слід передати на розгляд суду за місцем реєстрації та проживання позивача.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Царик Р.М. оскаржила її в апеляційному порядку.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, адвокат Царик Р.М. зазначає, що судом першої інстанції при винесені оскаржуваної ухвали неправильно застосовано норми процесуального права, зокрема, суд прирівняв поняття «реєстрація місця проживання дитини» до «фактичного проживання дитини». Між тим, адвокат звертає увагу на те, що для визначення підсудності у справі про розірвання шлюбу із застосуванням ч. 2 ст. 28 ЦПК України важливим є саме факт спільного проживання з неповнолітньою дитиною, а не лише формальна реєстрація.

Відповідач своїм правом, передбаченим статтею 360 ЦПК України, не скористався та відзиву на апеляційну скаргу не подавав.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до положень частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Зважаючи на вказані обставини розгляд даної справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону оскаржуване судове рішення в повній мірі не відповідає, з огляду на наступне.

Статтею 125 Конституції України встановлено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Принцип територіальності забезпечує територіальне розмежування компетенції судів загальної юрисдикції і зумовлений потребою доступності правосуддя на всій території України.

Принцип територіальності реалізується через правила територіальної юрисдикції (підсудності) справ.

Правила територіальної підсудності визначають розмежування компетенції судів першої інстанції щодо розгляду справ, підвідомчих загальним судам, за територіальною ознакою. Крім того, правила територіальної підсудності дають можливість визначити конкретний місцевий суд, який повинен розглядати справу як суд першої інстанції.

Кожен місцевий чи апеляційний суд має свою територіальну юрисдикцію (підсудність), тобто поширює свою компетенцію на правовідносини, що виникли чи існують на певній території. Це є важливою гарантією для вирішення судових спорів у розумні строки в умовах ускладнення правових відносин і збільшення правових конфліктів.

Порушення судами правил територіальної юрисдикції має наслідком обов`язкове скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд (стаття 378).

Суд першої інстанції передаючи справу за територіальною підсудністю до Залізничного районного суду м. Львова виходив з положень ч.2 ст. 28 ЦПК України, керуючись тим, що на утриманні позивача перебуває малолітня дитина, зареєстрованим місцем проживання якої є: АДРЕСА_1 .

Однак, колегія суддів в повній мірі погодитись з таким висновком суду не може, з огляду на наступне.

Як вбачається з позовної заяви, позивач в порядку ч.1 ст. 27 ЦПК України звернувся з даним позовом до суду за зареєстрованим місцем проживання відповідачки ОСОБА_1 .

Судом першої інстанції встановлено, що згідно витягу з реєстру територіальної громади, відповідачка - ОСОБА_1 зареєстрована та проживає з 27 червня 2025 року за адресою: АДРЕСА_2 .

Село Рівне відноситься до Миколаївського (ліквідованого Очаківського) району Миколаївської області, на яке поширюється юрисдикція Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області.

Разом з тим, частино статті 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За такого, суд вважав, що позовна заява ОСОБА_2 не відноситься до територіальної (підсудності) Миколаївського районного суду Миколаївської області у порядку ст. 27 ЦПК України

Однак, дійшовши правильного висновку про необхідність передачі справи на розгляд іншому суду за правилами територіальної підсудності, суд першої інстанції не врахував, що компетентним судом для розгляду справи є суд, юрисдикція якого поширюється на с. Рівне, Миколаївського району, Миколаївської області, в якому зареєстроване місце проживання відповідачки ОСОБА_1 .

Натомість передаючи справу на розгляд Залізничного районного суду м. Львова, суд першої інстанції керувався ч.2 ст. 28 ЦПК України, оскільки на утриманні позивача перебуває малолітня дитина - ОСОБА_4 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, положеннями ч. 2 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Отже, позови про розірвання шлюбу можуть бути подані як за зареєстрованим місцем проживання (перебування) відповідача, так і за місцем проживання позивача за його вибором за умови, що на його утриманні перебувають малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Правовий аналіз ст.ст. 27, 28 ЦПК України свідчить про те, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це така підсудність, при якій позивачу надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох вказаних у законі судів.

Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (ч.1 ст.27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст.30 цього Кодексу (ч.16 ст. 28 ЦПК України).

Зазначені вище обставини вказують на те, що відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК України та з огляду на зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідачки ОСОБА_1 , дана справа відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області.

За такого, доводи апеляційної скарги з цього приводу є слушними.

Враховуючи викладене колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції на підставі п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні в частині визначення найменування суду першої інстанції, якому територіально підсудна дана цивільна справа, шляхом направлення справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383ЦПК України, колегія суддів:

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Царик Русланою Миколаївною - задовольнити частково.

Ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 липня 2025 року - змінити.

Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу направити до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.В. Крамаренко

Судді: О.В. Локтіонова

О.О. Ямкова

Повний текст постанови складено 19 вересня 2025 року.