УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3745/25

10 вересня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Снітчук Р.М.

за участі секретаря Зберун К.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костопіль подання державного виконавця Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Овчарук М.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань боржника ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

У зазначеному поданні державний виконавець покликається на те, що на виконанні у Костопільському відділі ДВС знаходиться виконавче провадження № 78455990 з виконання Наказу Господарського суду Рівненської області № 918/30/25 від 20.05.2025 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 1496000 грн. 00 коп. неустойки та 17952 грн. 00 коп. судового збору.

25.06.2025 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання зазначеного судового рішення та зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно.

26.06.2025 державним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження ВП № 78459574 на загальну суму заборгованості 2466755 грн. 15 коп. станом на 02.09.2025.

У добровільному порядку зазначені судові рішення боржник не виконав, протягом 5 робочих днів декларацію про доходи та майно державному виконавцю не подав.

Крім того, на виклики державного виконавця Ковтонюк Ю.І. не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Згідно акту державного виконавця від 30.07.2025 за адресою, зазначеною у виконавчому документі, боржник не проживає. Майна, належного йому на праві власності, не виявлено. Зареєстровані за ОСОБА_1 транспортні засоби відсутні.

Згідно довідки Державної податкової служби України від 07.08.2025 боржник не отримує доходу. За повідомленням Державної міграційної служби України від 18.08.2025 ОСОБА_1 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 16.01.2018, 560.

Покликаючись на п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 441 ЦПК України а також на те, що боржник ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання судових рішень, з метою забезпечення виконання зазначеного судового рішення державний виконавець просила тимчасово обмежити його у праві виїзду за кордон.

У судове засідання державний виконавець не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд подання за її відсутності.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 441 ЦПК України, зокрема, що вказане подання підлягає до розгляду негайно, суд вважає за можливе здійснювати його розгляд за відсутності державного виконавця.

Дослідивши надані письмові докази, суд вважає подання державного виконавця обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що на виконанні у Костопільському відділі ДВС у Рівненському районі Рівненської області знаходиться зведене виконавче провадження № 78455990 від 26.06.2025 з виконання наказу Господарського суду Рівненської області № 918/30/25 від 20.05.2025 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 1496000 грн. 00 коп. неустойки та 17952 грн. 00 коп. судового збору, а також наказу Господарського суду Рівненської області № 918/1230/25 від 01.07.2025 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь КНП Вараської міської ради «Вараська багатопрофільна лікарня» 777295,45 грн. та Рівненської обласної прокуратури 14172,34 грн.; наказу Господарського суду Рівненської області № 918/1251/24 від 13.05.2025 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь КНП «Березнівський центр ПМД» Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області 158201 грн. 75 коп. та Рівненської обласної прокуратури 3633 грн. 60 коп.

29.05.2025, 05.06.2025, 25.06.2025, 29.07.2025 державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження за вищевказаними судовими рішеннями, зобов`язано боржника протягом 5 робочих днів подати декларацію про доходи та майно, яку направлено для відома боржнику.

Загальний розмір заборгованості за виконавчими документами, наказами Господарського суду Рівненської області № 918/30/25 від 20.05.2025, виконавче провадження № 78455990, становить 2466755 грн.

На день розгляду подання в суді зазначене зобов`язання боржником не виконане.

При цьому суд не приймає до уваги заяву боржника від 03.09.2025 з доданими квитанціями, оскільки згідно цих квитанцій сплата коштів боржником здійснювалася у межах виконавчого провадження № 78220401

Постановою державного виконавця від 06.08.2025 накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 .

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 02.09.2025, відповіді МВС від 07.08.2025 вбачається, що боржник ОСОБА_1 у власності нерухомого майна не має, зареєстрованих за ним транспортних засобів не значиться.

Згідно довідки Державної податкової служби України від 07.08.2025 боржник доходу не отримує.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 18.08.2025 ОСОБА_1 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 16.01.2018 р., 560.

Згідно акту державного виконавця від 30.07.2025 за адресою, зазначеною у виконавчому документі, АДРЕСА_1 боржник не проживає, зі слів сусідів у вказаному помешканні з`являється рідко.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України в в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Судом встановлено та підтверджено доданими до подання доказами, що з моменту відкриття виконавчого провадження й до теперішнього часу боржником ОСОБА_1 не вчинено жодних дій на виконання судових рішень, також всупереч ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» не подано державному виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою встановленою Міністерством юстиції України, боржник жодного разу не з`явився за викликами державного виконавця, жодних пояснень не надав.

Згідно ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» - боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення, за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

З моменту ухвалення судових рішень, а також видачі виконавчих документів ОСОБА_1 не вжито жодних заходів з метою виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Конституційна гарантія вільного пересування фізичної особи не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Таким чином, для легітимного застосування обмеження фізичної особи в праві вільного пересування, права вільно залишати територію України, таке обмеження повинно бути законним, обґрунтованим та доведеним.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що державним виконавцем вжито усіх передбачених законодавством заходів примусового виконання рішення, однак судовий наказ від 20.05.2025 № 918/30/25 не виконано, боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

При цьому, суд враховує вимоги ст. 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд вважає, що обмеження у праві виїзду за кордон, за вищенаведених обставин є справедливим обмеженням у демократичному суспільстві, яке носить тимчасовий характер та є дієвою юридичною санкцією, яка зумовить припинення нехтування своїми обов`язками та змусить боржника віднайти способи для виконання судових рішень.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення подання державного виконавця.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", ст. 441 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Подання державного виконавця Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Овчарук М.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань боржника ОСОБА_1 задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , до виконання зобов`язань, покладених на нього наказом Господарського суду Рівненської області від 20.05.2025 № 918/30/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 10 вересня 2025 року.

Суддя: Снітчук Р.М.