Справа № 525/236/25
Номер провадження 2/525/233/2025
УХВАЛА

Іменем України

15 вересня 2025 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Ячала Ю.І.,

за участю секретаря Лопатки О.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

першого відповідача ОСОБА_2 ,

представника першого відповідача Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Сахарова Людмила Іванівна, про визнання заповіту недійсним, -

встановив:

В лютому 2025 року представник позивача ОСОБА_3 адвокат Костенко Олена Олексіївна звернулася до суду через систему "Електронний суд" з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Сахарова Людмила Іванівна, про визнання заповіту недійсним.

В обґрунтування позовних вимог представник позивачки посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна тітка позивачки по лінії матері ОСОБА_5 , яка на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті останньої відкрилася спадщина та залишилося спадкове майно, яке належало померлій. Спадкова справа після померлої заведена приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Сахаровою Л.І. У встановлений законом строк, позивачка, як спадкоємець за законом п`ятої черги, звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, де дізналася, що за життя 01.09.2017 ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Рокитянської сільської ради Валенко В.Ф., зареєстрований в реєстрі за № 326, відповідно до якого заповіла: ОСОБА_2 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/3 частки земельної ділянки площею 3,4152 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :00:001:0327 та 1/3 частки земельної ділянки площею 3,4152 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :00:001:0326; земельну ділянку площею 1,0368 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0471, ОСОБА_4 земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,93 га, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.12.2000 року та держаного акту ІV-ПЛ № 047892 від 12.04.2001 року. 11 лютого 2022 року спадкодавець ОСОБА_5 склала новий заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області Дубиною Т.А., зареєстрований в реєстрі за № 25, відповідно до якого заповіла: ОСОБА_2 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 ; приватизовані земельні ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,1400 га, кадастровий номер :00:001:1002 та площею 1,1400 га, кадастровий номер :00:001:1005; для ведення особистого селянського господарства, площею 1,0368 га, кадастровий номер :01:001:0471, ОСОБА_4 приватизовану земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,93 га, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.12.2000 року та держаного акту ІV-ПЛ № 047892 від 12.04.2001 року. заповіти бути складені померлою щодо частини спадщини на двох осіб, які не були її близькими родичами, а саме на ОСОБА_2 , який є сином померлого чоловіка спадкодавці та ОСОБА_4 , дуже далеку родичку. Спадкування заповіту шляхом складання нового є остаточним, тобто заповіт скасований більш пізнім заповітом, не поновляється, навіть якщо пізніше складений заповіт потім скасований заповідачем шляхом подання заяви. Заповіт порушує права позивачки, як спадкоємиці п`ятої черги на усе спадкове майно. Позивачка вважає, що заповіт не відповідає вимогам ст. 1247 ЦК України, і має бути визнаний недійсним тому, що цей заповіт не був підписаний ОСОБА_5 , та не відповідає волі спадкодавця, що є достатньою підставою для визнання цього заповіту недійсним. При ознайомленні позивачки із заповітом нею встановлено, що напис та підпис на заповіті від 11.02.2022 не є підписом спадкодавці, що свідчить про підробку підпису в заповіті. Також те, що підпис і напис ОСОБА_5 на заповіті значно відрізняється від дійсного підпису та почерку спадкодавці. При складанні та посвідченні заповіту від імені ОСОБА_5 були допущені порушення щодо його форми та порядку посвідчення, зокрема заповіт підписаний не власноручно заповідачем, а іншою особою, з метою привласнення її майна та за відсутності підстав, передбачених ч. 4 ст. 207 ЦК України, що унеможливлювали підписання тексту заповіту заповідачем. Факт підроблення документа може бути встановлений шляхом проведення почеркознавчої експертизи, висновок якої буде належним доказом у даній справі. Зі змісту заповіту вбачається, що факт хвороби заповідача на момент складання заповіту підтверджується посвідчувальним написом на документі посадової особи органу місцевого самоврядування, оскільки нотаріальна дія вчинена поза приміщенням органу місцевого самоврядування. Однак заповіт не містить напису щодо особи, яка здійснила підпис на тексті правочину за ОСОБА_5 . Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить визнати заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області Дубиною Т.І., зареєстрований в реєстрі за № 25 від 11.02.2022 року, недійсним, скасувати та виключити із Спадкового реєстру запис про державну реєстрацію зазначеного заповіту, як такого, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 03.03.2025 року, заяву представника позивача ОСОБА_1 в інтересах позивачки ОСОБА_3 від 27.02.2025 про забезпечення позову по цивільній справі, задоволено, заборонено Приватному нотаріусу Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Сахаровій Л.І., видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на спадкове майно спадкодавця ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 525/236/25 (а.с. 37).

Ухвалою суду від 10.04.2025 року позовну заяву подану представником позивача ОСОБА_3 адвокатом Костенко О.О. від 07.02.2025 року залишено без руху, надавши позивачу строк для усунення виявлених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали (а.с. 49).

11 квітня 2025 року представник позивача адвокат Костенко О.О. направила до суду клопотання про долучення доказів на виконання ухвали суду (а.с. 52-55).

Ухвалою суду від 16.04.2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 56), ухвалою суду від 23.06.2025 року справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 237).

13 травня 2025 року від першого відповідача ОСОБА_2 до суду через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач посилався на те, що позовні вимоги позивача не визнає в повному обсязі, вважає їх такими, що не підлягають до задоволення, мотиви та підстави зазначені в позовній заяві є безпідставними та необґрунтованими (а.с. 105-111).

13 травня 2025 року від першого відповідача ОСОБА_2 до суду через систему "Електронний суд" надійшло заперечення щодо клопотання про призначення посмертної судово-почеркознавчої експертизи, відповідно до якого відповідач посилався на те, що в провадження Великобагачанського районного суду Полтавської області перебувала цивільна справа № 525/596/23 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Сахарова Людмила Іванівна, про визнання заповіту недійсним та встановлення факту родинних відносин. Дана справа розглядалася також судом апеляційної інстанції. Отже, встановлений рішенням у справі № 525/596/23 факт особистого підписання заповіту ОСОБА_5 , не допускається при розгляді справи № 525/236/25 (а.с. 125/128).

13 травня 2025 року від першого відповідача ОСОБА_2 до суду через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦКП України, в зв`язку з тим, що позовна заява подана до тих самих відповідачів, з тим самим предметом та з тих самих підстав, що і цивільна справа № 525/596/23 по якій рішення суду набрали законної сили (а.с. 132-137).

15 травня 2025 року від другого відповідача по справі ОСОБА_4 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач посилалася на те, що позовні вимоги позивачки не визнає в повному обсязі, вважає їх такими, що не підлягають до задоволення. Мотиви та підстави позовної заяви вважає безпідставними та необґрунтованими (а.с. 176-178).

20 травня 2025 представником позивача ОСОБА_1 до суду через систему "Електронний суд" направлено відповідь на відзив першого відповідача ОСОБА_2 , в якій представник позивача зазначає, що факти встановлені судом при розгляді цивільної справи № 525/596/23 за показаннями свідків, але належними та допустимими доказами не підтверджено. Доказова база полягає у показаннях свідків, які не підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема висновком почеркознавчої експертизи. Позивачка звертається до суду про визнання заповіту недійсним, оскільки вважає, що заповіт не відповідає вимогам ст.. 1247 ЦПК України і має бути визнаний недійсним тому, що цей заповіт не був підписаний ОСОБА_5 , та не відповідає волі спадкодавця (а.с. 185-187).

20 травня 2025 представником позивача ОСОБА_1 до суду через систему "Електронний суд" направлено відповідь на відзив другого відповідача ОСОБА_4 , в якій представник позивача зазначає, що позивачка звертається до суду про визнання заповіту недійсним, оскільки вважає, що заповіт не відповідає вимогам ст.. 1247 ЦПК України і має бути визнаний недійсним тому, що цей заповіт не був підписаний ОСОБА_5 , та не відповідає волі спадкодавця. При складанні та посвідченні заповіту від імені ОСОБА_5 були допущені порушення щодо його форми та порядку посвідчення, зокрема заповіт підписаний не власноруч заповідачем, а іншою особою, з метою привласнення майна та за відсутності підстав, передбачених ч. 4 ст. 207 ЦК України, що унеможливлювали підписання тексту заповіту заповідачем (а.с. 194-195).

19 травня 2025 представником позивача ОСОБА_1 до суду через систему "Електронний суд" направлено заперечення на клопотання про закриття провадження у справі, відповідно до якого представник позивача посилається на те, що клопотання першого відповідача Полонського про закриття провадження у справі не підлягає до задоволення. Дійсно Великобагачанським районним судом Полтавської області розглядалася справа № 525/596/23 з тим самим предметом, але з інших підстав. Звертаючись з позовом до суду про визнання заповіту недійсним, позивачка звертається з іншим позовом з інших підстав (а.с. 199-201).

Позивачка ОСОБА_3 будучи належними чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, клопотання про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності до суду не направляла.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 адвокат Костенко О.О. підтримала позовні вимоги позивачки, просила суд їх задовольнити, на підставі аргументів зазначених у поданих до суду заявах, в своїх поясненнях заперечувала проти закриття провадження по справі, так як позовна заява хоча і подана до одних і теж осіб з тим же предметом, але з інших підстав.

Перший відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні, посилався на наявність підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України в частині позовних вимог про визнання заповіту недійсним, просив провадження по даній справі закрити.

Представник першого відповідача Коваленко О.В., в судовому засіданні підтримала позицію довірителя та просила закрити провадження по справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Другий відповідач ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася (а.с. 241). Раніше нею до суду направлялися заяви в яких вона просила провести судові засідання за її відсутності, в зв`язку зі станом здоров`я (а.с. 212, 225)

Третя особа по справі, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася направляла до суду клопотання, в якому просила провести судові засідання за її відсутності, а про результати повідомити в належний спосіб (а.с. 85).

Суд, вивчивши зміст позовної заяв, долучених до справи письмових заяв від учасників справи по суті справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої ст. 12, частини першої ст. 20 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

За частиною першою ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить суд визнати недійсним заповіт ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрована за адресою: село Рокита Миргородського району Полтавської області, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений 11 лютого 2022 секретарем Виконавчого комітету Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області Дубиною Т.І., зареєстровано в реєстрі за № 25.

Відповідно до рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 28 серпня 2024 року по справі № 525/596/23 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , представник позивача адвокат Конюшенко Марія Анатоліївна до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Сахарова Людмила Іванівна, про визнання заповіту недійсним та встановлення факту родинних відносин, відмовлено (том 1 а.с. 144-150).

Постановою Полтавського апеляційного суду від 27 січня 2025 року, апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Костенко Олени Олексіївни, залишено без задоволення. Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 28 серпня 2024 року, залишено без змін (том 1 а.с. 152-164). Рішення суду першої інстанції набрало законної сили з дня прийняття зазначеної постанови апеляційного суду.

Порівняльний аналіз предмету спору у справі, що розглядається та у справі № 525/596/23 свідчить, що позовні вимоги в частині визнання заповіту недійним, у обох справах є тотожними.

Тотожними є і склад сторін а також підстава позову.

Щодо посилання представника позивача Костенко О.О. на те, що позовна заява подана з інших підстав, то суду зазначає, що стороною позивача не надано до суду жодних інших доказів, окрім тих, які вже досліджені під час розгляду попереднього провадження щодо визнання заповіту недійсним.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Для застосування вказаної підстави для закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що позов, з приводу якого ухвалено рішення, яке набрало законної сили, є тотожним з позовом, який розглядається.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц зазначено, що необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України (2004 року) зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (статті 223 ЦПК України).

За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 вказано, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасно зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим, не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15.

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 640/9380/19, від 15 листопада 2021 року у справі № 428/9280/20, від 21 грудня 2021 року у справі № 295/983/21.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях від 25 липня 2002 року у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" та від 28 листопада 1999 року у справі "Брумареску проти Румунії" зазначив, що існує установлена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

В ході судового розгляду у справі № 525/596/23, судом першої та апеляційної інстанції досліджувалися, як форма так і зміст оспорюваного заповіту (одностороннього правочину), як і застосування належної визначеної українським законодавством правової процедури його укладення, а тому суд вважає, що однієї лише суб`єктивної думки позивача по справі для ініціювання нового перегляду даних питань є в вочевидь недостатньо, зважаючи, що позовна заява не містить нових аргументів на підтвердження позиції сторони позивача, як і відповідних нових доказів, які б підвереджували їх наявність.

Ураховуючи викладене, беручи до уваги, що позовні вимоги щодо визнання недійним заповіту посвідченого 11 лютого 2022 секретарем виконавчого комітету Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області Дубиною Т.А., зареєстрований в реєстрі за № 25, від імені ОСОБА_5 у справі № 525/236/25 та № 525/596/23 є тотожними, так як в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Щодо скасування заходів забезпечення позову.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч. 1 ст. 158 ЦПК України).

У випадку закриття провадження у справі суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову ч. 9 ст. 158 ЦПК України.

Заходи забезпечення позову вжиті на підставі ухвали Великобагачанського районного суду Полтавської області від 03.03.2025 року, якою в порядку забезпечення позову заборонено Приватному нотаріусу Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Сахаровій Л.І., видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на спадкове майно спадкодавця ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 525/236/25.

Закриття провадження у справі з підстав п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, в силу положень частини 9 статті 158 ЦПК України, має наслідком скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали Великобагачанського районного суду Полтавської області від 03 березня 2025 року.

Керуючись ст. 200, 255, 258-261, 353 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Сахарова Людмила Іванівна, адреса: вулиця Шевченка, будинок 96, селище Велика Багачка Миргородського району Полтавської області, 38300, про визнання заповіту недійсним, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, закрити.

Скасувати заходи забезпечення позову в межах даного провадження ЗАБОРОНУ Приватному нотаріусу Миргородського районного нотаріального округу Сахаровій Людмилі Іванівні, адреса: вулиця Шевченка, 96, селище Велика Багачка, Миргородський район, Полтавська область, свідоцтво № 6848, видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на спадкове майно спадкодавця ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду на протязі п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг.

Повний текст ухвали виготовлено 19.09.2025 року.

Суддя Ю.І. Ячало