Дата документу 16.09.2025Справа № 554/7505/25
Провадження № 2/554/3535/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючий суддя Материнко М.О,

секретаря судових засідань Кашуби В.А,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міністерство оборони України, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шевченківського районного суду перебуває вищевказана цивільна справа.

До суду надійшло клопотання представника позивача, в якому просив суд призначити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1) ОСОБА_3 , 2) Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 3) ОСОБА_4 та 4) Міністерство оборони України про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини про батька судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення судової експертизи доручити експертам Полтавського науково дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (36004, м. Полтава, пров. Рибальський, 8). та на вирішення експертів поставити наступне питання:- Чи являється ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представник третьої особи - каленкська Н.В. продала до суду заяву, в якій не заперечувала щодо призначення експертизи.

Інші учасники до суду не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення клопотання позивача про призначення експертизи, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Зловживанням процесуальними правами в розумінні процесуального закону є, крім іншого, вчинення (або не вчинення) дій, спрямованих на безпідставне затягування розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року учасником якої є Україна, закріплено право кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції та Кодексу.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду слідує, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Відповідно доч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

За положеннями статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності умов, визначених у частині першій цієї статті, а саме: якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, та якщо сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, при цьому учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

З огляду на це та зважаючи на предмет поданої до суду позовної заяви, суд вважає, що заявлене клопотання про призначення судової молекулярно- генетичної експертизи відповідає вимогам і ґрунтується на підставах, передбачених частиною першою статті103 ЦПК України, оскільки викладені в ньому обставини потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, та сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам , що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні, що передбачено ст. 109 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, у відповідності до вимог ст. 252 ЦПК України на час проведення експертизи провадження у справі необхідно зупинити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 103-104, 189, 196 198, 200, 210, 252,352-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Клопотання представника позивача про призначення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міністерство оборони України, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини судової молекулярно-генетичної експертизи, - задовольнити.

Призначити судову молекулярно-генетичну експертизу по справі №554/7505/25, проведення судової експертизи доручити експертам Полтавського науково дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (36004, м. Полтава, пров. Рибальський, 8) та на вирішення експертів поставити наступне питання:

- Чи являється ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Оплату за проведення експертизи покласти на позивача.

Роз`яснити сторонам у цивільній справі наслідки неявки, передбачені ст. 109 ЦПК України, а саме - у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Експертів попередити про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України.

Покласти на експертів обов`язок визначити день та час проведення експертизи та забезпечити виклик до експертної установи всіх учасників експертизи. У випадках неявки учасників експертизи до експертної установи у визначений експертом день та час, зобов`язати експерта направити до суду докази про отримання ними викликів експерта та докази їх ухилення від участі в експертизі.

Надати експертам у розпорядження матеріали цивільної справи № 554/7505/25.

Під час проведення судову молекулярно-генетичної експертизи надати дозвіл на пошкодження або знищення об`єктів дослідження біологічних зразків.

Провадження по справі на час проведення експертизи зупинити.

Ухвала, в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів у порядку ст. 354 ЦПК України. В інших випадках ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Материнко