ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 вересня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/4535/24

Головуючий у першій інстанції Циганко М. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1514/25

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої-судді: Шитченко Н.В.,

суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

із секретарем: Зіньковець О.О.,

позивач: Заступник керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Чернігівської обласної прокуратури на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 червня 2025 року у справі за позовом заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої адміністративним корупційним правопорушенням.

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року заступник керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Линовицької селищної ради Прилуцького р-ну звернувся з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідачки на користь Линовицької селищної ради із зарахуванням коштів до бюджету територіальної громади 101 820,74 грн у відшкодування шкоди, завданої адміністративним корупційним правопорушенням.

Мотивуючи заявлені вимоги, прокурор зазначав, що постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, відповідальність за які передбачено ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За обставинами, встановленими судом, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді завідувача відділення стаціонарного догляду для постійного або тимчасового проживання КУ «Центр надання соціальних послуг» та виконуючи обов`язки директора указаної установи, не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та у період з лютого 2021 року по грудень 2022 року видала та підписала накази «Про преміювання завідувача відділення стаціонарного догляду постійного або тимчасового поживання» від 18 лютого 2021року, від 17 березня 2021 року, від 16 квітня 2021 року, від 18 травня 2021 року, від 18 червня 2021 року, від 18 серпня 2021року, від 15 вересня 2021 року, від 19 жовтня 2021 року, від 19 листопада 2021 року, від 20 грудня 2021 року, від 18 січня 2022 року, від 21 лютого 2022 року, від 16 березня 2022 року, від 19 жовтня 2022 року та від 15 грудня 2022 року, на підставі яких відповідачка отримала премію за наведений період на загальну суму 101 820,74 грн, і цими неправомірними діями спричинила державі в особі Линовицької селищної ради збитки на указану суму.

Указував, що в подальшому наказом в.о. директора КУ «Центр надання соціальних послуг» від 06 грудня 2023 року зазначені вище накази щодо преміювання ОСОБА_1 скасовано, проте кошти в сумі 101 820,74 грн до бюджету Линовицької селищної територіальної громади не повернуто. Завдана шкода є результатом адміністративних правопорушень, які вчинені умисними, протиправними, винними діями відповідачки, а тому вона зобов`язана відшкодувати заподіяну Линовицькій селищній раді як розпоряднику коштів місцевого бюджету шкоду, оскільки виплату премії ОСОБА_1 проведено за рахунок коштів місцевого бюджету,

Ураховуючи наявність порушення інтересів держави та бездіяльність органу місцевого самоврядування, до компетенції якого віднесені представницькі повноваження у цій сфері, наявні правові підстави для пред`явлення позову прокуратурою в межах повноважень, визначених ЗУ «Про прокуратуру» та ЦПК України.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 червня 2025 року у задоволенні позовних вимог заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Линовицької селищної ради Прилуцького р-ну Чернігівської обл. до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої адміністративним корупційним правопорушенням, відмовлено.

В апеляційній скарзі Чернігівська обласна прокуратура, вважаючи судове рішення незаконним та посилаючись на його ухвалення без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, та неправильне застосування норм матеріального права і порушення процесуальних норм, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до безпідставності висновку суду першої інстанції про те, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення корупційного правопорушення не свідчить про доведеність факту заподіяння такими діями збитків. Приписами ч. 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Прокурор зазначає, що хоча постановою Прилуцького міськрайонного суду від 22 лютого 2023 року і не було встановлено заподіяння ОСОБА_1 шкоди державі, однак встановлено факт незаконного нарахування премії відповідачкою, яка виконувала обов`язки директора, самій собі в умовах реального конфлікту інтересів. Наведеною постановою суду встановлено порушення вимог законодавства при визначенні відповідачкою на свою користь відсоткового розміру премій, тобто, незаконність здійснення такого нарахування, а отже і незаконність здійснення проведених виплат. Відшкодування ОСОБА_1 заподіяної шкоди прямо передбачено ч. 1 ст. 66, ч. 1 ст. 68 ЗУ «Про запобігання корупції», оскільки сам факт корупційного діяння, в результаті якого порушено порядок нарахування та виплати винній особі премії, тягне за собою заподіяння шкоди державі.

Вважає хибним висновок районного суду про те, що за наслідком врегулювання конфлікту інтересів Линовицькій селищній раді не завдано збитків. Згідно з п. 3.2 укладеного з директором установи контракту преміювання керівника, встановлення йому надбавок і доплат до посадового окладу, надання матеріальної допомоги здійснюються за рішенням органу управління майном, і за умовами контракту таким органом виступає саме Линовицька селищна рада, яка щомісячно вирішує відповідне питання за результатом роботи установи в межах фонду оплати праці. Хоча накази про преміювання ОСОБА_1 було добровільно скасовано, проте кошти до бюджету селищної ради не повернуто. Згідно з розпорядженням голови Линовицької селищної ради від 28 грудня 2023 року вирішено виплатити в.о. директора установи премію за 2021-2022 роки в розмірі 102 320,74 грн, проте таке розпорядження винесено з порушенням вимог бюджетного законодавства. Крім того, відповідачка за скасованими наказами отримувала щомісячну премію, а за розпорядженням від 28 грудня 2023 року їй передбачено виплату коштів за 2021-2022 роки, тобто річної премії, що вказує на різний вид виплат.

Зазначає, що позов Прилуцькою окружною прокуратурою в інтересах держави подано з дотриманням приписів ст. 131-1 Конституції України, ч. 3 ст. 56 ЦПК України та ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», з огляду на те, що Линовицькою селищною радою самостійно не вжито заходів для відшкодування шкоди, завданої вчиненням корупційного правопорушення, зокрема, шляхом подання відповідного позову, що свідчить про неналежне виконання функцій із захисту державних інтересів.

У наданому відзиві представник відповідачки адвокат Чередніченко О.М., вважаючи оскаржуване рішення суду законним і обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Обґрунтовуючи відзив, сторона відповідача зазначає, що постанова Прилуцького міськрайонного суду від 22 лютого 2023 року є обов`язковою для суду у справі про стягнення завданої шкоди, проте виключно в частині встановлення факту вчинення ОСОБА_1 корупційного діяння. Однак в ході розгляду справи про притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності суд не встановлював факт завдання шкоди (що визнає і скаржник), оскільки це не впливало на кваліфікацію правопорушення. Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не може бути самостійною підставою для стягнення з неї шкоди. Факт завдання збитків та підстави для їх стягнення мають доводитися на загальних підставах з урахуванням повного та всебічного з`ясування судом всіх обставин справи.

Указує, що згідно з Положенням КУ «Центр надання соціальних послуг» власником (засновником) центру є Линовицька селищна рада, яка затверджує кошторис та штатний розпис центру. Коштами центру розпоряджається директор в межах затвердженого кошторису. Згідно з п.п. 1.5 Положення про преміювання преміювання здійснюється відповідно до фонду оплати праці, затвердженого рішенням селищної ради на відповідний рік. Виплату премій працівникам центру, зокрема і відповідачці, було закладено до бюджету (кошторису) установи, затвердженого її власником, а відтак виплата премії не може вважатися майновою шкодою лише тому, що ОСОБА_1 мала право на її отримання, проте рішення про виплату коштів прийнято з порушенням встановленої процедури.

Наголошує на безпідставності тверджень скаржника про відсутність врегулювання конфлікту інтересів, зважаючи на те, що на виконання рішення виконавчого комітету від 20 грудня 2023 року селищний голова відповідним розпорядженням від 28 грудня 2023 року розпорядився виплатити в.о. директора центру Оленченко М.В. премію за 2021-2022 роки в розмірі 102 320,74 грн. І рішення виконавчого комітету, і розпорядження голови на час вирішення спору є чинними, і саме наведеними розпорядчими документами врегульовано конфлікт інтересів шляхом виплати премії в.о. директора центру за 2021-2022 роки в розмірі вже фактично виплачених сум премій. За наслідком врегулювання конфлікту інтересів Линовицька селищна рада визнала те, що збитків місцевому бюджету завдано не було.

Линовицькою селищною радою відзив на апеляційну скаргу у встановлений термін не подавався.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення прокурора та представника відповідачки, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави, суд першої інстанції виходив з того, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення нею адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, не є безумовною та визначеною законом підставою для відшкодування шкоди, завданої державі в особі Линовицької селищної ради, оскільки при розгляді справи про притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності та визнання її винною за вчинені адміністративні правопорушення судом не встановлювався факт завдання такої шкоди та її розмір, які не впливали на кваліфікацію вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень. Відповідачку притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення нею на посаді завідувача відділення та виконуючого обов`язки директора установи протиправних дій, які полягали в існуванні конфлікту інтересів під час прийняття рішення та вчинення дій, а також неповідомлення нею у встановленому порядку про наявність реального конфлікту інтересів, що в свою чергу не може створювати юридичних насідків у вигляді відшкодування шкоди відповідно до ст. 1166 ЦК України та ч. 1 ст. 68 ЗУ «Про запобігання корупції».

Районний суд констатував, що згідно з розпорядженням голови селищної ради від 28 грудня 2023 року затверджено виплатити в.о. директора центру ОСОБА_1 премію за 2021-2022 роки в розмірі 102 320,74грн. Таким чином, рішенням виконавчого комітету Линовицької селищної ради від 20 грудня 2023 року та розпорядженням голови селищної ради від 28 грудня 2023 року врегульовано конфлікт інтересів шляхом виплати премії в.о. директора в розмірі фактично виплачених премій у 2021-2022 роках. За наслідком врегулювання конфлікту інтересів Линовицька селищна рада визнала факт, що їй не завдано збитків.

Суд виснував, що сам факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення корупційного правопорушення автоматично не свідчить про доведеність факту заподіяння такими діями збитків, а вчинення органом місцевого самоврядування дій для врегулювання конфлікту інтересів шляхом прийняття наведених вище рішень спростовує доводи прокурора щодо завдання збитків та, відповідно, підстав їх стягнення в судовому порядку, порушення інтересів держави та права прокурора на звернення до суду за відсутності порушення інтересів держави.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

У справі встановлено, що наказом директора КУ «Центр надання соціальних послуг» від 16 квітня 2020 року № 25 ОСОБА_1 призначено на посаду завідувача відділення стаціонарного догляду для постійного або тимчасового проживання з 16 квітня 2020 року (а.с. 14).

Розпорядженням Линовицької селищної ради Прилуцького р-ну Чернігівської обл. від 09 грудня 2020 року № 139 виконання обов`язків директора КУ «Центр надання соціальних послуг» Линовицької селищної ради покладено ОСОБА_1 з 09 грудня 2020 року з доплатою 50 % від посадового окладу (а.с. 15).

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та, на підставі ст. 36 КУпАП, накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн (а.с. 10-13).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді завідувача відділення стаціонарного догляду для постійного або тимчасового проживання КУ «Центр надання соціальних послуг» Линовицької селищної ради та з 09 грудня 2020 по теперішній час, виконуючи обов`язки директора установи, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не повідомила Линовицьку селищну раду, Національне агентство з питань запобігання корупції чи інший визначений законом орган про наявність у неї реального конфлікту інтересів, який виник:

- 18 лютого 2021 року під час видачі та підписання наказу № 15 «Про преміювання завідувача відділення стаціонарного догляду постійного або тимчасового проживання», на підставі якого відповідачці нараховано та в подальшому виплачено за лютий 2021 року премію в розмірі 100 % посадового окладу та доплати за заміщення в сумі 7 890 грн (а.с. 19);

- 17 березня 2021 року під час видачі та підписання наказу № 24 «Про преміювання завідувача відділення стаціонарного догляду постійного або тимчасового проживання», на підставі якого відповідачці нараховано та в подальшому виплачено за березень 2021 року премію в розмірі 100 % посадового окладу та доплати за заміщення в сумі 7 890 грн (а.с. 20);

- 16 квітня 2021 року під час видачі та підписання наказу № 33 «Про преміювання завідувача відділення стаціонарного догляду постійного або тимчасового проживання», на підставі якого відповідачці нараховано та в подальшому виплачено за квітень 2021 року премію в розмірі 100 % посадового окладу та доплати за заміщення в сумі 6 814,09 грн (а.с. 21);

- 18 травня 2021 року під час видачі та підписання наказу № 39 «Про преміювання завідувача відділення стаціонарного догляду постійного або тимчасового проживання», на підставі якого відповідачці нараховано та в подальшому виплачено за травень 2021 року премію в розмірі 100 % посадового окладу та доплати за заміщення в сумі 7 890 грн (а.с. 22);

- 18 червня 2021 року під час видачі та підписання наказу № 60 «Про преміювання завідувача відділення стаціонарного догляду постійного або тимчасового проживання», на підставі якого відповідачці нараховано та в подальшому виплачено за червень 2021 року премію в розмірі 50 % посадового окладу та доплати за заміщення в сумі 3 445 грн (а.с. 23);

- 18 серпня 2021 року під час видачі та підписання наказу № 85 «Про преміювання завідувача відділення стаціонарного догляду постійного або тимчасового проживання», на підставі якого відповідачці нараховано та в подальшому виплачено за серпень 2021 року премію в розмірі 100 % посадового окладу та доплати за заміщення в сумі 7 890 грн (а.с. 24);

- 15 вересня 2021 року під час видачі та підписання наказу № 93 «Про преміювання завідувача відділення стаціонарного догляду постійного або тимчасового проживання», на підставі якого відповідачці нараховано та в подальшому виплачено за вересень 2021 року премію в розмірі 100 % посадового окладу та доплати за заміщення в сумі 7 890 грн (а.с. 25);

- 19 жовтня 2021 року під час видачі та підписання наказу № 107 «Про преміювання завідувача відділення стаціонарного догляду постійного або тимчасового проживання», на підставі якого відповідачці нараховано та в подальшому виплачено за жовтень 2021 року премію в розмірі 100 % посадового окладу та доплати за заміщення в сумі 7 890 грн (а.с. 26);

- 19 листопада 2021 року під час видачі та підписання наказу № 119 «Про преміювання завідувача відділення стаціонарного догляду постійного або тимчасового проживання», на підставі якого відповідачці нараховано та в подальшому виплачено за листопад 2021 року премію в розмірі 100 % посадового окладу та доплати за заміщення в сумі 7 890 грн (а.с. 27);

- 20 грудня 2021 року під час видачі та підписання наказу № 137 «Про преміювання завідувача відділення стаціонарного догляду постійного або тимчасового проживання», на підставі якого відповідачці нараховано та в подальшому виплачено за грудень 2021 року премію в розмірі 100 % посадового окладу та доплати за заміщення в сумі 8 548,50 грн (а.с. 28);

- 18 січня 2022 року під час видачі та підписання наказу № 13 «Про преміювання завідувача відділення стаціонарного догляду постійного або тимчасового проживання», на підставі якого відповідачці нараховано та в подальшому виплачено за січень 2022 року премію в розмірі 50 % посадового окладу та доплати за заміщення в сумі 4 867,25 грн (а.с. 29);

- 21 лютого 2022 року під час видачі та підписання наказу № 28 «Про преміювання завідувача відділення стаціонарного догляду постійного або тимчасового проживання», на підставі якого відповідачці нараховано та в подальшому виплачено за лютий 2022 року премію в розмірі 50 % посадового окладу та доплати за заміщення в сумі 4 867,25 грн (а.с. 30);

- 16 березня 2022 року під час видачі та підписання наказу № 41 «Про преміювання завідувача відділення стаціонарного догляду постійного або тимчасового проживання», на підставі якого відповідачці нараховано та в подальшому виплачено за березень 2022 року премію в розмірі 50 % посадового окладу та доплати за заміщення в сумі 4 867,25 грн (а.с. 31);

- 19 жовтня 2022 року під час видачі та підписання наказу № 98 «Про преміювання завідувача відділення стаціонарного догляду постійного або тимчасового проживання», на підставі якого відповідачці нараховано та в подальшому виплачено за жовтень 2022 року премію в розмірі 100 % посадового окладу та доплати за заміщення в сумі 11 681,40 грн (а.с. 32);

- 15 грудня 2022 року під час видачі та підписання наказу № 120 «Про преміювання завідувача відділення стаціонарного догляду постійного або тимчасового проживання», на підставі якого відповідачці нараховано та в подальшому виплачено за грудень 2022 року премію в сумі 1 500 грн (а.с. 33), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді завідувача відділення стаціонарного догляду для постійного або тимчасового проживання КУ «Центр надання соціальних послуг» Линовицької селищної ради, а з 09 грудня 2020 по теперішній час виконуючи обов`язки директора установи, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення п. 1, 3 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», вчинила дії та прийняла рішення (винесла вищенаведені накази про преміювання) в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Постанова Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 лютого 2023 року не оскаржувалась та набрала законної сили 07 березня 2023 року.

Наказом в.о. директора КУ «Центр надання соціальних послуг» від 06 грудня 2023 року № 90 скасовано накази «Про преміювання завідувача відділення стаціонарного догляду постійного або тимчасового проживання»: № 15 від 18 лютого 2021 року, № 24 від 17 березня 2021 року, № 33 від 16 квітня 2021 року, № 39 від 18 травня 2021 року, № 60 від 18 червня 2021 року, № 85 від 18 серпня 2021 року, № 93 від 15 вересня 2021 року, № 107 від 19 жовтня 2021 року, № 119 від 19 листопада 2021 року, № 137 від 20 грудня 2021 року, № 13 від 18 січня 2022 року, № 28 від 21 лютого 2022 року, № 41 від 16 березня 2022 року, № 98 від 19 жовтня 2022 року та № 120 від 15 грудня 2022 року (а.с. 36).

Рішенням виконавчого комітету Линовицької селищної ради від 20 грудня 2023 року № 179 визнано обґрунтованими суми фактично виплачених премій в 2021-2022 роках в.о. директора КУ «Центр надання соціальних послуг» Оленченко М.В.; врегульовано конфлікт інтересів, який виник під час прийняття наказів про преміювання в.о. директора центру Оленченко М.В. в 2021-2022 роках та уповноважено Линовицького селищного голову видати замість скасованих наказів № 15 від 18 лютого 2021 року, № 24 від 17 березня 2021 року, № 33 від 16 квітня 2021 року, № 39 від 18 травня 2021 року, № 60 від 18 червня 2021 року, № 85 від 18 серпня 2021 року, № 93 від 15 вересня 2021 року, № 107 від 19 жовтня 2021 року, № 119 від 19 листопада 2021 року, № 137 від 20 грудня 2021 року, № 13 від 18 січня 2022 року, № 28 від 21 лютого 2022 року, № 41 від 16 березня 2022 року, № 98 від 19 жовтня 2022 року та № 120 від 15 грудня 2022 року відповідне розпорядження про преміювання в.о. директора центру Оленченко М.В. в розмірі фактично виплачених сум (а.с. 66).

Розпорядженням селищного голови від 28 грудня 2023 року № 159 на виконання рішення виконавчого комітету Линовицької селищної ради від 20 грудня 2023 року № 179 виплачено премію за 2021-2022 роки в.о. директора КУ «Центр надання соціальних послуг» ОСОБА_1 в розмірі 102 320,74 грн (а.с. 67).

06 лютого 2024 року заступник керівника Прилуцької окружної прокуратури скерував до Линовицької селищної ради лист, в якому повідомив, що постановою Прилуцького міськрайонного суду від 22 лютого 2023 року в.о. директора КУ «Центр надання соціальних послуг» ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних доходів громадян. У зв`язку з наведеним просив у строк до 16 лютого 2024 року надати інформацію, чи розглянуто питання законності преміювання в.о. директора центру у період з 18 лютого 2021 року по 15 грудня 2022 року на засіданні виконавчого комітету селищної ради, та повідомити про вжиті селищною радою заходи щодо відшкодування суми заподіяної корупційним правопорушенням шкоди (а.с. 37).

Зміст листа заступника Линовицького селищного голови від 23 лютого 2024 року, скерованого Прилуцькій окружній прокуратурі, свідчить про те, що виконавчий комітет селищної ради вирішив визнати обґрунтованими суми фактично виплачених премій в 2021-2022 роках в.о. директора КУ «Центр надання соціальних послуг» Оленченко М.В., врегулювати конфлікт інтересів, який виник під час прийняття наказів про преміювання в.о. директора Оленченко М.В. в 2021-2022 роках та уповноважити Линовицького селищного голову видати замість скасованих наказів відповідне розпорядження про преміювання в.о. директора КУ «Центр надання соціальних послуг» ОСОБА_1 в розмірі фактично виплачених сум. Внаслідок прийняття рішень в.о. директора центру ОСОБА_1 в умовах конфлікту інтересів та понесення нею за це адміністративної та дисциплінарної відповідальності, зважаючи, що конфлікт інтересів врегульовано рішенням виконавчого комітету від 20 грудня 2023 року, факт завдання шкоди Линовицькій селищній раді на даний час відсутній. Таким чином, питання преміювання в.о. директора КУ «Центр надання соціальних послуг» ОСОБА_1 у 2021-2022 роках врегульовано в позасудовому порядку на засіданні виконавчого комітету, тому визначені ст. 131-1 Конституції України підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді на даний час відсутні (а.с. 38).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Згідно з приписами ст. 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Порядок відшкодування шкоди встановлений § 2 Глави 82 ЦК України.

Так, за змістом ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що відшкодування шкоди можливе за таких умов: 1) завдано шкоди особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи; 2) дії або бездіяльність, якими завдана шкода, є неправомірними; 3) причинний зв`язок між протиправними діями правопорушника і шкодою, яка виникла; 4) вина особи, яка завдала шкоду. Наявність усіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

Встановлені у ст. 1166 ЦК України умови відшкодування шкоди поширюються на всі норми, що входять до глави 82 ЦК України, тією мірою, в якій їх не змінюють спеціальні правила, передбачені окремими статтями цієї глави. Названі умови разом із фактом заподіяння шкоди є підставами і юридичної відповідальності, вони утворюють одночасно і склад правопорушення. Тобто, ч. 1 ст. 1166 ЦК України містить пряму вказівку на протиправність поведінки заподіювача шкоди як обов`язкову підставу деліктної відповідальності.

Відповідно до ст. 66 ЗУ «Про запобігання корупції» збитки, шкода, завдані державі внаслідок вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила відповідне правопорушення, в установленому законом порядку.

За змістом ч. 1 ст. 68 ЗУ «Про запобігання корупції» фізичні та юридичні особи, права яких порушено внаслідок вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення і яким завдано моральної або майнової шкоди, збитків, мають право на відновлення прав, відшкодування збитків, шкоди в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про запобігання корупції» усунення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів здійснюється за рішенням керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, у випадках, якщо конфлікт інтересів не має постійного характеру та за умови можливості залучення до прийняття такого рішення або вчинення відповідних дій інших працівників відповідного органу, підприємства, установи, організації. Усунення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів, а також залучення до прийняття такого рішення або вчинення відповідних дій інших працівників відповідного органу, підприємства, установи, організації здійснюється за рішенням керівника органу або відповідного структурного підрозділу, в якому працює особа.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з ч.1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч. 2-4 ст. 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів), відрядних розцінок, посадових окладів працівникам, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються роботодавцем з урахуванням вимог, передбачених ч. 2 цієї статті. Роботодавець не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

За приписами ст. 98 КЗпП України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Проаналізувавши вищенаведені норми та вивчивши матеріали справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.

За матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду завідувача відділення стаціонарного догляду для постійного або тимчасового проживання КУ «Центр надання соціальних послуг» Линовицької селищної ради» з 09 грудня 2020 року виконувала обов`язки директора установи.

У період з лютого 2021 року по грудень 2022 року відповідачкою, як в.о. директора центру за наявності реального конфлікту інтересів винесено накази про виплату їй, як завідувачу відділення, премії у відсотковому розмірі від посадового окладу, а саме: № 15 від 18 лютого 2021 року, № 24 від 17 березня 2021 року, № 33 від 16 квітня 2021 року, № 39 від 18 травня 2021 року, № 60 від 18 червня 2021 року, № 85 від 18 серпня 2021 року, № 93 від 15 вересня 2021 року, № 107 від 19 жовтня 2021 року, № 119 від 19 листопада 2021 року, № 137 від 20 грудня 2021 року, № 13 від 18 січня 2022 року, № 28 від 21 лютого 2022 року, № 41 від 16 березня 2022 року, № 98 від 19 жовтня 2022 року та № 120 від 15 грудня 2022 року.

Постановою Прилуцького міськрайонного суду від 22 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. Судом встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді завідувача відділення стаціонарного догляду для постійного або тимчасового проживання КУ «Центр надання соціальних послуг» Линовицької селищної ради та з 09 грудня 2020 виконуючи обов`язки директора установи, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не повідомила Линовицьку селищну раду, НАЗК чи інший визначений законом орган про наявність у неї реального конфлікту інтересів, який виник при винесенні вищезазначених наказів про преміювання, а також вчинила дії та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Звернувшись з цим позовом, прокурор наголошував на тому, що саме протиправними та винними діями ОСОБА_1 , які призвели до вчинення корупційних правопорушень, державі в особі Линовицької селищної ради завдано майнової шкоди, яку добровільно відповідачка не відшкодувала.

Колегія суддів вважає вірним висновок районного суду про те, що в ході розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності судом не встановлювався факт завдання/незавдання нею шкоди, оскільки ця обставина не впливала на кваліфікацію правопорушення, отже сама по собі обставина притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності не може бути самостійною підставою для стягнення з неї шкоди.

Зважаючи на приписи ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова Прилуцького міськрайонного суду від 22 лютого 2023 року є обов`язковою для суду при розгляді цієї цивільної справи лише щодо питання, чи мали місце відповідні дії (бездіяльність) та чи вчинені вони відповідачкою. Отже, доведення факту притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення корупційного правопорушення не свідчить автоматично про доведеність факту заподіяння такими діями збитків, оскільки їх завдання та підстави для стягнення коштів мають доводитись на загальних підставах із з`ясуванням всіх фактичних обставин справи.

Рішенням Линовицької селищної ради від 18 травня 2021 року затверджено Положення КУ «Центр надання соціальних послуг» Линовицької селищної ради (а.с. 43-46).

Відповідно до п. 2 Положення власником (засновником) центру є Линовицька селищна рада. Згідно п. 13 Положення директор центру розпоряджається коштами центру в межах затвердженого кошторису. Згідно з п. 14 Положення про центр, кошторис, штатний розпис та структура центру затверджується засновником. Утримання Центру забезпечується за рахунок коштів, передбачених у місцевих бюджетах, а також за рахунок інших надходжень не заборонених законодавством, у тому числі надходження від діяльності його структурних підрозділів, від надання соціальних послуг, а також благодійних коштів громадян, підприємств, організацій (п. 15 Положення).

Рішенням Линовицької селищної ради від 12 вересня 2019 року затверджено Положення про преміювання працівників КУ «Центр надання соціальних послуг» Линовицької селищної ради. Це Положення розроблено відповідно до КЗпП України, ЗУ «Про оплату праці», БК України і вводиться з метою забезпечення стимулюючого впливу преміювання на ефективність праці, зміцнення трудової та виконавчої дисципліни (а.с. 69).

Згідно з п. 1.5. цього Положення преміювання здійснюється відповідно до фонду оплати праці, затвердженого рішенням Линовицької селищної ради на відповідний рік, в межах фонду преміювання та економії коштів.

Пунктом 2.1 цього Положення передбачено, що для визначення розміру премії враховуються такі показники: виконання заходів, передбачених наказами директора Центру, планом роботи Центру, відділень у звітному періоді, тощо; стану виконавської та трудової дисципліни; інші показники. Розмір премії залежить від стану виконання показників, зазначених у п. 2.1 цього Положення та особистого вкладу керівника, працівників, робітників в отримані результати роботи без обмеження індивідуальних премій максимальними розмірами (п. 2.2. Положення).

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЗУ «Про оплату праці» до структури заробітної плати належать, зокрема, інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Наявні у справі розрахунки до проекту кошторису на оплату праці та нарахування на заробітну плату на 2021 та 2022 роки (а.с. 68, 68 зворот), затверджені селищним головою Нестеренком В.І., свідчать про те, що виплату премій працівникам КУ «Центр надання соціальних послуг» Линовицької селищної ради, зокрема і відповідачці, як завідувачу відділення, закладено до бюджету (кошторису) установи, затвердженого її власником Линовицькою селищною радою.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що отримання ОСОБА_1 премії не може вважатися майновою шкодою лише тому, що відповідачка мала право на її отримання, проте рішення про виплату їй спірних коштів ухвалено з порушенням встановленої законодавством процедури.

Апеляційний суд виходить з того, що премія відповідачці виплачена у 2021-2022 роках з фонду заробітної плати в межах, затверджених Линовицькою селищною радою щорічних кошторисів, і є складовою частиною заробітної плати. Тому, крім владних повноважень, якими була наділена ОСОБА_1 як посадова особа КУ «Центр надання соціальних послуг», правовідносини між нею та Линовицькою селищною радою також регулюються трудовим законодавством, у зв`язку з чим не можна вважати, що виплатою премії відповідачці завдано шкоду територіальній громаді. Таким чином, незалежно від того, що рішення про преміювання (накази) прийняті ОСОБА_1 в умовах конфлікту інтересу, її право на отримання премії передбачене кошторисом, а право на належну заробітну плату гарантоване законом. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 11 липня 2018 року у справі № 408/2151/17-ц.

В ході розгляду цієї справи не встановлено, що премію ОСОБА_1 виплачено поза межами затвердженого органом місцевого самоврядування кошторису; або у розмірі, що не передбачений положенням про преміювання; або за обставин невиконання/неналежного виконання заходів, передбачених наказами директора центру, планом роботи центру, відділень у звітному періоді, тощо; або при порушенні відповідачкою виконавської та трудової дисципліни.

Беручи до уваги те, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на неї адміністративного стягнення було неповідомлення відповідачкою у встановленому порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а також вчинення дій та прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів, апеляційний суд погоджується з доводами ОСОБА_1 , за якими лише порушення визначеної законодавством процедури при виплаті коштів не може створювати автоматично юридичних наслідків у вигляді відшкодування шкоди. Преміювання відповідачці здійснено у межах затвердженого селищною радою фонду заробітної плати, премія є складовою частиною заробітної плати, отже, її виплату ОСОБА_1 не можна вважати заподіянням шкоди територіальній громаді, яка підлягає відшкодуванню відповідно до ст. 1166 ЦК України.

Є безпідставними твердження скаржника про відсутність факту врегулювання конфлікту інтересів з огляду на таке.

Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про запобігання корупції» усунення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів здійснюється за рішенням керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, у випадках, якщо конфлікт інтересів не має постійного характеру та за умови можливості залучення до прийняття такого рішення або вчинення відповідних дій інших працівників відповідного органу, підприємства, установи, організації. Усунення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів, а також залучення до прийняття такого рішення або вчинення відповідних дій інших працівників відповідного органу, підприємства, установи, організації здійснюється за рішенням керівника органу або відповідного структурного підрозділу, в якому працює особа.

Отже, питання врегулювання конфлікту інтересів передбачено законодавчо.

Наказом в.о. директора КУ «Центр надання соціальних послуг» від 06 грудня 2023 року № 90 скасовано накази «Про преміювання завідувача відділення стаціонарного догляду постійного або тимчасового проживання»: № 15 від 18 лютого 2021 року, № 24 від 17 березня 2021 року, № 33 від 16 квітня 2021 року, № 39 від 18 травня 2021 року, № 60 від 18 червня 2021 року, № 85 від 18 серпня 2021 року, № 93 від 15 вересня 2021 року, № 107 від 19 жовтня 2021 року, № 119 від 19 листопада 2021 року, № 137 від 20 грудня 2021 року, № 13 від 18 січня 2022 року, № 28 від 21 лютого 2022 року, № 41 від 16 березня 2022 року, № 98 від 19 жовтня 2022 року та № 120 від 15 грудня 2022 року.

Зважаючи на те, що в.о. директора центру Оленченко М.В. відповідно до діючих розпорядчих документів мала право на преміювання, але накази про преміювання нею оформлено з порушенням вимог антикорупційного законодавства, а також те, що за допущені порушення відповідачку притягнуто до адміністративної відповідальності і прийняті накази про преміювання добровільно нею скасовані, виконавчий комітет Линовицької селищної ради своїм рішенням від 20 грудня 2023 року визнав обґрунтованими суми фактично виплачених премій в 2021-2022 роках в.о. директора центру ОСОБА_1 та вирішив врегулювати конфлікт інтересів, який виник під час прийняття наказів про преміювання в.о. директора центру в 2021-2022 роках, та уповноважив селищного голову видати замість скасованих наказів про преміювання відповідне розпорядження про преміювання в.о. директора центру ОСОБА_1 в розмірі фактично виплачених сум.

28 грудня 2023 року Линовицький селищний голова на виконання рішення виконавчого комітету Линовицької селищної ради від 20 грудня 2023 року розпорядився виплатити в.о. директора КУ «Центр надання соціальних послуг» ОСОБА_1 премію за 2021-2022 роки в розмірі 102 320,74грн.

Наведені рішення та розпорядження не оспорювались і є чинними. Таким чином, за наслідком врегулювання в належний спосіб конфлікту інтересів Линовицька селищна рада, як засновник КУ «Центр надання соціальних послуг», який очолює ОСОБА_1 , визнала, що органу місцевого самоврядування не завдано збитків, про що повідомила Прилуцьку окружну прокуратуру та підтвердила зазначені обставини під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Посилання скаржника на те, що вказані рішення Линовицької селищної ради від 20 грудня 2023 року та розпорядження Линовицького селищного голови ввід 28 грудня створюють умови для додаткової виплати премії ОСОБА_1 і порушують бюджетне законодавство, є помилковими, оскільки в рішенні від 20 грудня 2023 року орган місцевого самоврядування визнав обґрунтованими суми фактично виплачених (тобто вже виплачених) в.о. директора центру ОСОБА_1 премій, погодившись із тим, що відповідачка відповідно до діючих розпорядчих документів мала право на преміювання, але накази про преміювання нею оформлено з порушенням вимог антикорупційного законодавства.

Як рішення Линовицької селищної ради, так і розпорядження селищного голови стосуються виключно фактично виплачених ОСОБА_1 премій у 2021-2022 роках не лише в розмірі вже сплачених сум, а і в розрізі відповідних бюджетних років, за які затверджувалися кошториси, що передбачали преміювання відповідачки, як завідувача відділення. Отже, твердження прокурора про додаткові виплати на користь ОСОБА_1 , є хибними. Виплату додаткових коштів у виді премій ні рішенням Линовицької селищної ради від 20 грудня 2023 року, ні розпорядженням селищного голови від 28 грудня 2023 року не передбачено, як не передбачено виплат коштів з бюджету 2023 року у виді річної премії чи премії за попередні роки.

Колегія суддів вважає правильним висновок районного суду про те, що у зв`язку з відсутністю завданих збитків та відповідно підстав їх стягнення в судовому порядку відсутнє порушення майнових інтересів органу місцевого самоврядування. У ході апеляційного перегляду встановленими у справі обставинами достовірно підтвердилося те, що відповідачкою за наслідком вчинення нею корупційного діяння фактичних матеріальних збитків Линовицькій селищній раді не завдано.

Зважаючи на вищенаведені обставини даної справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для скасування судового рішення, яке постановлене з дотриманням вимог закону.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Чернігівської обласної прокуратури залишити без задоволення, а рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 червня 2025 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 вересня 2025 року.

Головуюча: Н.В. Шитченко

Судді: Н.В. Висоцька

О.Є. Мамонова