П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2025 року м.Миколаїв

справа №485/1023/25

провадження №22-ц/812/1668/25

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів: Крамаренко Т. В., Ямкової О. О.,

із секретарем судового засідання Шурмою Є. М.,

без участі учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана через її представника ОСОБА_2 , на ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 01 серпня 2025 року, постановлену за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Снігурівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст вимог

У травні 2025 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про встановлення факту смерті громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Генічеськ Генічеського району Херсонської області.

Короткий зміст судових рішень

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 11 червня 2025 року заяву ОСОБА_1 було залишено без розгляду.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 22 липня 2025 року ухвалу вказаного вище суду від 11 червня 2025 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 01 серпня 2025 року закрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 .

Постановляючи таке судове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 вже були предметом розгляду у цивільній справі №485/1268/25, а тому є підстави для закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, заявник вказувала, що неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, не розповсюджується на справи, які вирішуються в порядку окремого провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

21 травня 2025 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про встановлення факту смерті громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Генічеськ Генічеського району Херсонської області. У заяві вона вказувала, що факт смерті підтверджується свідками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 21 травня 2025 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 (справа №485/1023/25 суддя Бодрова О. П.).

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 11 червня 2025 року заяву ОСОБА_1 було залишено без розгляду.

18 червня 2025 року ОСОБА_1 оскаржила цю ухвалу до Миколаївського апеляційного суду.

23 червня 2025 року ОСОБА_1 повторно подала до суду заяву про встановлення факту смерті громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Генічеськ Генічеського району Херсонської області. У заяві вона вказувала, що факт смерті підтверджується свідками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 23 червня 2025 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 (справа №485/1268/25 суддя Яворський С. Й.).

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 30 червня 2025 року у справі №485/1268/25 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території через відсутність достовірних та достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Генічеськ Генічеського району Херсонської області.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 22 липня 2025 року у справі №485/1023/25 ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 11 червня 2025 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Згідно з вимогами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У частині першій статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною першою статті 315 ЦПК України регламентовано розгляд справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Це можуть бути справи про встановлення фактів: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 317 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку, зокрема може бути встановлений факт смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Згідно з нормами пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Разом із тим, такі обмеження не розповсюджуються на справи, які вирішуються в порядку окремого провадження, а тому відмова у задоволенні заяви за недостатністю доказів не позбавляє особу, яка вже зверталася з відповідною заявою, права повторно звернутися до суду для вирішення цього питання.

Подібні за змістом висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09 серпня 2023 року в справі №494/1239/19 та від 04 жовтня 2023 року у справі №747/20/23.

Таким чином, враховуючи, що неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, не розповсюджується на справи, які вирішуються в порядку окремого провадження, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про закриття провадження в справі на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення; скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (пункти 1, 2, 6 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Згідно зі статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки порушення судом першої інстанції норм процесуального права призвело до ухвалення незаконного судового рішення, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду іншим складом суду, оскільки відповідно до вимог статті 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Керуючись ст.374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана через її представника ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 01 серпня 2025 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Т. В. Крамаренко

О. О. Ямкова

Повне судове рішення складено 12 вересня 2025 року.