Справа № 369/3048/25
Провадження № 2/369/5968/25
02.09.2025 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Фінагеєвої І.О.,
при секретарі Маснюк А.Р.,
розглянувши у судовому засіданні в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 369/3048/25 за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -
У лютому 2025 року позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що АТ «СГ «ТАС» (приватне) було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР 206158425. Забезпеченим ТЗ за Полісом є Hyundai Sonata д.н.з. НОМЕР_1 .
07 лютого 2022 року приблизно о 20 годині 40 хвилин в м. Києві, по вул. Максимовича поблизу будинка №3Г відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю Забезпеченого T3 Hyundai Sonata д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та ТЗ Audi A4 д.н.з. НОМЕР_2 , ТЗ Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_3 . В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено ТЗ Audi A4, д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 11 травня 2022 року справа № 752/3696/22, а також було встановлено вину у вчиненні зазначеного ДТП відповідача.
У зв`язку із вищевказаним, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «СГ «ТАС» (приватне) 17 473,98 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу та 3 028 грн. судового збору.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 березня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки не повідомив, судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не подав, ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками не отримав, вказана кореспонденція повернулася на адресу суду з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Причини неможливості подати відзив суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань станом на час прийняття рішення до суду не надходило.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, доводи сторін, викладені в заявах по суті спору, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 07 лютого 2022 року приблизно о 20 годині 40 хвилин, керуючи транспортним засобом «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , поблизу будинку №3Г по вулиці Максимовича в місті Києві, порушив вимоги пунктів 2.10 а), 10.1 Правил дорожнього руху України, а саме - під час зміни напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль «Audi A4», державний номерний знак НОМЕР_2 та «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_3 , що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 11 травня 2022 року у справі № 752/3696/22, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України).

На момент настання страхового випадку транспортний засіб Hyundai Sonata д.н.з. НОМЕР_1 був забезпечений Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР 206158425.

Відповідно до довідки Національної поліції України № 486253, транспортний засіб Audi A4 д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 , та транспортний засіб Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_4 отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_3 , власник пошкодженого транспортного засобу Audi A4 д.н.з. НОМЕР_2 , 10 лютого 2022 року звернулася до АТ «СГ «ТАС» (приватне) із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Audi A4 д.н.з. НОМЕР_2 було проведено його огляд, про що складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 10 лютого 2022 року та ремонтну калькуляцію № 040_12 від 10 лютого 2022 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку власнику пошкодженого транспортного засобу Audi A4 д.н.з. НОМЕР_2 складає 18 973,98 грн.

10 лютого 2022 року ОСОБА_3 звернулася до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (АТ «СГ «ТАС» (приватне)) із заявою про страхове відшкодування.

На підставі вказаної заяви власника Audi A4 д.н.з. НОМЕР_2 та зібраних документів складено Страховий акт № 05648/40/922 від 22 лютого 2022 року на суму 17 473,98 грн., та здійснено виплату, що підтверджується платіжним дорученням № 255466 від 08 березня 2022 року.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки ч.1 визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено ч. 2 ст. 77 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України» та від 28.10. 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії»).

Враховуючи, що вина відповідача ОСОБА_1 , у вчиненні ДТП встановлена, на нього покладається обов`язок відшкодування заподіяної потерпілому матеріальної шкоди. Таким чином, ОСОБА_2 має сплатити на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (АТ «СГ «ТАС» (приватне)) суму в розмірі 17 473,98 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (АТ «СГ «ТАС» (приватне)) суму страхового відшкодування в розмірі 17 473 (сімнадцять тисяч чотириста сімдесят три) грн. 98 (дев`яносто вісім) коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (АТ «СГ «ТАС» (приватне)) судовий збір в сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня винесення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про позивача: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (АТ «СГ «ТАС» (приватне)), , адреса: 03117, м. Київ, пр-т. Берестейський, 65.

Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя: Інна ФІНАГЕЄВА