Справа № 544/1330/25
пров. № 2/544/531/2025
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 вересня 2025 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді - Сайко О.О.,

з участю секретаря - Костенко Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пирятин цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У червні 2025 року позивач ТОВ «ВІН ФІНАНС» (до перейменування 25.07.2024 Фінансова компанія «Довіра та гарантія») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить поновити строк позовної давності для пред`явлення даного позову, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № L5641827 від 29.11.2018 року у розмірі 27385,87 грн, яка складається з : суми заборгованості 17352,31 грн, суми інфляційних втрат 8473,28 грн, суми 3% річних 1560,28 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу .

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 29.11.2018 року між ТОВ «Дінеро» та відповідачем було укладено договір кредитної лінії №L5641827. ТОВ «Дінеро» виконало умови договору та перерахувало відповідачу кредитні кошти. Відповідач ОСОБА_2 не виконало умови договору, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 17352,31 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 8800 грн, заборгованість за відсотками 1219 грн, штрафами 2933,31 грн та комісією 4400 грн.

01 липня 2019 року між ТОВ «Дінеро» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» було укладено договір відступлення права вимоги №01072019, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі за договором кредитної лінії №L5641827 від 29.11.2018 року. Таким чином, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» вказує, що набуло прав кредитора відносно боржника ОСОБА_1

ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», посилаючись на своє право, як нового кредитора, в частині нарахування інфляційних втрат та 3 % річних вказує, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 на момент пред`явлення позову складає 27385,87 грн.

Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 09 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судової повітки про судове засідання за електронною адресою позивача, зареєстрованою у системі «Електронний суд».

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, її представник направив до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі відповідача. Позовні вимоги визнає частково, не заперечує щодо стягнення заборгованості в розмірі 17352,31 грн. В іншій частині позову просить відмовити за безпідставністю та вирішити питання судових витрат пропорційно до задоволених вимог.

З`ясувавши обставини справи дослідивши докази в порядку заочного провадження, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.11.2018 року ТОВ «ФК «Дінеро» та ОСОБА_1 уклали договір кредитної лінії №L5641827 про надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту. Зокрема, сторонами будо укладено ряд додаткових угод. Розмір позики - 8800 грн. Строк дії договору - 30 днів. Сторони також погодили процентну ставку (а.с.34,35,24-33).

Відповідач ОСОБА_2 не виконала умови договору, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 17352,31 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 8800 грн, заборгованість за відсотками 1219 грн, штрафами 2933,31 грн та комісією 4400 грн (а.с.11-13).

Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору.

Згідно із договором про відступлення прав вимоги №01072019, укладеним 01.07.2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ТОВ «Дінеро», на умовах, встановлених цим договором ТОВ «Дінеро» відступає новому кредитору за плату, а новий кредитор ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» приймає права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, укладеними між ТОВ «Дінеро» та боржниками (а.с.36-41).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 15.07.2019 до Договору про відступлення прав вимоги №01072019 від 01.07.2019 ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 18819,01 грн., з яких: 8800 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1219 грн. - сума заборгованості за процентами; 8800,01 грн. - сума заборгованості за штрафними санкціями (а.с.14-15).

25.07.2024 на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» протоколом № 1706 було вирішено змінити найменування ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС» (а.с.16).

Указаний вище кредитний договір був укладений з відповідачем у електронній формі. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

За положеннями статті 12 згаданого закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За змістом статтей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч.1ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 свого обов`язку належним чином не виконала своєчасно, в порядку, передбаченому договором, кредитні кошти в повному обсязі не повернула ні первісному, ні новому кредитору.

Зокрема, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість за договором перед ТОВ «ВІН ФІНАНС» у розмірі 17352,31 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 8800 грн, заборгованість за відсотками 1219 грн, штрафами 2933,31 грн та комісією 4400 грн.

Щодо заявлених позивачем вимог в частині стягнення заборгованості за штрафами порядку ст.625 ЦК, суд уважає, що позивач при заявлені даних вимог не врахував положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України №64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався Указами Президента України і діє по теперішній час.

Враховуючи наведене, суд уважає, що з відповідача не підлягає стягненню заборгованість відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України в сумі 10 033,56 грн, що буде узгоджуватись із пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України.

Таким чином наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості в загальному розмірі 17352,31 грн.

Отже, з огляду на те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1534,89 грн. з розрахунку: 17352,31 грн. х 2422,40 грн. / 27385,87 грн. = 1534,89 грн.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У ч. 2 ст.137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

До позовної заяви долучено копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Міньковської А.В. серії КС №11306/10 від 02.11.2023, договору про надання правової допомоги №36 від 25.04.2024, додаткову угоду до договору про надання правової допомоги №36 від 25.04.2024, акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 03.03.2025 (а.с.10,19-20,21,23).

Згідно з договором про надання правничої допомоги між ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» сторони визначили предмет договору у виді правничої допомоги в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

При цьому згідно опису робіт (наданих послуг) згідно акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом, адвокатом адвокатського бюро «Анастасії Міньковської» позивачу ТОВ «ВІН ФІНАНС» надано наступні послуги: підготовка позовної заяви, вартість послуг 5000 грн .

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам в сумі3168,11 грн. з розрахунку: 17352,31 грн. х 5000 грн. / 27385,87 грн. = 3168,11 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1-18, 81, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструкторі Ігоря Сікорського,8, ЄДРПОУ 38750239), заборгованість за договором кредитної лінії №L5641827 від 29.11.2018 в сумі 17352 (сімнадцять тисяч триста п`ятдесят дві) грн 31 коп, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 8800 грн, заборгованість за відсотками 1219 грн, штрафами 2933,31 грн та комісією 4400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструкторі Ігоря Сікорського,8, ЄДРПОУ 38750239), у повернення сплаченого судового збору 1534 (одну тисячу п`ятсот тридцять чотири) грн 89 коп. та 3168 (три тисячі сто шістдесят вісім) грн 11 коп у відшкодування витрат на правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 15.09.2025.

Суддя О.О.Сайко