Провадження № 4-с/643/51/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2025 м. Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Поліщук Т.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Баранової Вікторії Володимирівни про скасування арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця Салтівтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Баранової В.В., в якій прохає скасувати постанову АА № 559794 серія АК 123723 від 20.09.2007 про арешт майна ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження, винесену державним виконавцем Московського ВДВС ХМВЮ Барановою В.В., визнати дії (бездіяльність) державного виконавця та/або іншої посадової особи органу виконавчої служби неправомірними, зобов`язати усунути порушення та поновити порушене право; зняти арешт з нерухомого майна 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладеного постановою Московського ВДВС ХМУЮ АА № 559794 серія АК 123723 від 20.09.2007 року, реєстраційний номер обтяження: 6557922 від 08.02.2008 року.

Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 28.08.2025 скаргу було залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків.

28.08.2025 на адресу ОСОБА_1 , зазначену у скарзі, а саме: АДРЕСА_2 , була направлена вищевказана ухвала.

ОСОБА_1 було надано строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення скарги без руху для усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду від 28.08.2025 та роз`яснено, що в разі невиконання зазначених вимог ухвали у строк, встановлений судом, скарга буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

16.09.2025 конверт адресований ОСОБА_1 разом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 2, п. 5 ч. 5 ст. 12 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до пунктів 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Таким чином, на учасників справи покладений обов`язок повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Заяв про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження від ОСОБА_1 не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 131 ЦПК України, ухвала про залишення без руху скарги ОСОБА_1 надіслана на зазначену ним адресу, а тому вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особі (справа «Скопелліті проти Італії» від 23 листопада 1993 року), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа «Папахелас проти Греції» від 25 березня 1999 року).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселігіс Проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

Європейський суд з прав людини у справі «Гінчо проти Португалії» зазначив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року було зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У встановлений судом строк, недоліки скарги не виправлені, станом на 18.09.2025 до суду від ОСОБА_1 заяв, клопотань чи документів не надійшло.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, особа, яка звернулася з позовною заявою, зобов`язана самостійно цікавитися перебігом розгляду його позову в суді. Тривала відсутність такого інтересу з боку ОСОБА_1 свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.

Оскільки зазначені в ухвалі суду про залишення заяви без руху недоліки у визначений строк не усунуті, то дану скаргу із додатками, відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, слід вважати неподаною та повернути скаржнику.

Суд також роз`яснює, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, тобто після усунення всіх недоліків, позивач має право повторно звернутись до суду з позовною заявою.

Керуючись ст. 185, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Баранової Вікторії Володимирівни про скасування арешту на майно вважати неподаною та повернути скаржнику.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою дляповернення скарги.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Т.В. Поліщук