Провадження №22-ц/824/3400/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13 вересня 2024 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26 січня 2021 року відповідачем шляхом подання Заяви-Договору № 2021/1_С/007-000294 ( Договір карткового рахунку) був укладений договір про приєднання до Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АТ «Укргазбанк» № 2021/ОВР/007-000178.

19 серпня 2020 року комітетом з управління активами та пасивами і тарифним комітетом ПАТ АТ «Укргазбанк» затверджено Правила відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками, які розміщено на офіційному сайті www.ukrgasbank.com.

Ці правила є пропозицією(офертою) до укладення договору банківського вкладу, Договору банківського/карткового рахунку.

Приєднання до цих правил здійснюється шляхом поданя Заяви-договору, форма якої розміщена на сайті банку.

Заява - договір визначає, який саме продукт замовлено клієнтом та їхні основні параметри / характеристики, а також інші параметри, необхідні для однозначного розуміння клієнтом умов користування рахунком та картками.

Договір є договором приєднання в розумінні вимог ст. 634 ЦК України.

З метою вірного тлумачення змісту укладеного правочину, у розділі 1 Правил наведено терміни та їх визначення, у тому числі: «Дозволений овердрафт», «Несанкціонована заборгованість», «Мінімальний платіж», «Пільговий період», «Програма кредитування», тощо.

Відповідно до пунктів 1.2.5 та 1.2.6 Правил договір вважається укладеним, якщо клієнт належним чином заповнив та підписав заяву-договір, а банк прийняв таку заяву без зауважень та відкрив рахунок/субрахунок.

Датою укладення Договору є дата відкриття рахунку/субрахунку.

Керуючись положеннями укладеного Договору банк відкрив клієнту картковий рахунок та субрахунок, на якому встановлено орієнтовну суму кредиту - 10 000, 00 грн.; можливу суму кредиту - 300 000, 00 грн., відсоткова ставка 36, 00 %, відсоткова ставка на прострочену заборгованість 48, 00 %, процентна ставка на пільговий період 0, 000001%, строк кредитування - 12 місяців з можливістю пролонгації, щомісячний платіж - 7%, мінімум 50, 00 грн.

За змістом договору банк взяв на себе обов`язок відкрити клієнту рахунки та обслуговувати такі картки, надати кредит у формі дозволеного овердрафту на карткові рахунки, відкривати рахунки та/або субрахунки, видавати клієнту замовлені ним картки та інші банківські послуги (п.п.1.3.1.1, 1.3.1.2, 1.3.1.3. 1.3.2, 1.4.1.2, 3.3. Правил).

Цей обов`язок банку кореспондується з обов`язком клієнта здійснювати оплату послуг банку в розмірі та строки, що передбачені умовами укладеного правочину (п. п. 1.3.5, 2.2.2.3, 3.3.21, 3.3.22 Правил).

Банк взяті на себе зобов`язання за договором виконав: видав клієнту платіжну картку, відкрив рахунок/субрахунок, надав кредитні кошти у встановленому договором ліміті.

Відповідач, у свою чергу, зобов`язання за договором належним чином не виконує, систематично порушує його умови, що підтверджується, зокрема, розрахунком заборгованості та / або випискою за договором.

Внаслідок порушення взятих на себе зобов`язань за договором станом на 22 квітня 2024 року заборгованість відповідача складає 50 874, 12 грн., з яких:

34 298, 71 грн. - прострочена заборгованість по кредиту;

16 575, 41грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

У зв`язку з викладеним позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість в розмірі 50874,12 грн. та сплачений судовий збір

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13 вересня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» 34 298, 71 грн. заборгованості та 2041, 44 грн. судового збору, в решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд оскаржуване рішення скасувати та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах даної категорії розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Необхідність розгляду апеляційних скарг саме в судовому засіданні з викликом сторін представник позивача обумовлював бажанням надати суду свої пояснення, а також необхідністю витребування додаткових доказів по справі. В той ж час у своєму клопотанні представник апелянта не навів обставин, які б унеможливили подання ним своїх пояснень суду в письмовому вигляді і необхідності їх представлення суду безпосередньо в судовому засіданні. Це ж стосується і доводів щодо необхідності витребування додаткових доказів по справі. За таких умов, враховуючи також те, що дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з точки зору колегії суддів апеляційного суду вказане клопотання не підлягає до задоволення, а справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання встановлених законом умов) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла до таких висновків:

У ході розгляду справи судом було встановлено, 26 січня 2021 року між сторонами був укладений Договір про приєднання до Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АТ «Укргазбанк» № 2021/ОВР/007-000178 у вигляді Заяви-Договору № 2021/1_С/007-000294 (Договір карткового рахунку).

19 серпня 2020 року комітетом з управління активами та пасивами і тарифним комітетом ПАТ АТ «Укргазбанк» затверджено Правила відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками, які розміщено на офіційному сайті www.ukrgasbank.com.

Приєднання до цих правил здійснюється шляхом подання Заяви-договору, форма якої розміщена на сайті банку.

Відповідно до пунктів 1.2.5 та 1.2.6 Правил договір вважається укладеним, якщо клієнт належним чином заповнив та підписав заяву-договір, а банк прийняв таку заяву без зауважень та відкрив рахунок/субрахунок.

Датою укладення Договору є дата відкриття рахунку/субрахунку.

На виконання умов договору відповідачу банком був відкритий картковий рахунок та субрахунок, на якому встановлено орієнтовну суму кредиту - 10 000, 00 грн.; можливу суму кредиту - 300 000, 00 грн., відсоткова ставка 36, 00 %, відсоткова ставка на прострочену заборгованість 48, 00 %, процентна ставка на пільговий період 0, 000001%. строк кредитування - 12 місяців з можливістю пролонгації, щомісячний платіж - 7%, мінімум 50, 00 грн.

Відповідно до п.п.1.3.1.1, 1.3.1.2, 1.3.1.3. 1.3.2, 1.4.1.2, 3.3. Правил банк взяв на себе обов`язок відкрити клієнту рахунки та обслуговувати такі картки, надати кредит у формі дозволеного овердрафту на карткові рахунки, відкривати рахунки та/або субрахунки, видавати клієнту замовлені ним картки та інші банківські послуги.

Відповідно до п. п. п. п. 1.3.5, 2.2.2.3, 3.3.21, 3.3.22 Правил відповідач зобов`язаний здійснювати оплату послуг банку в розмірі та строки, що передбачені умовами укладеного правочину.

Відповідно до умов Договору строк кредитування сторонами був обумовлений 12 місяців з відсотковою ставкою 36,0 % річних.

Відсоткова ставка на прострочену заборгованість встановлена в розмірі 48,0 % річних.

Станом на 22 квітня 2024 року позивачем нарахована заборгованість за умовами укладеного з відповідачем договору в розмірі 50 874, 12 грн., з яких:

34 298, 71 грн. - прострочена заборгованість по кредиту;

16 575. 41 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, зазначив, що з урахуванням Правил банку, у позивача були відсутні підстави для нарахування процентів після закінчення строку дії договору, а тому підстави для їх стягнення поза межами цього строку відсутні.

Як убачається з апеляційної скарги, переважна більшість її доводів фактично повторюють позицію апелянта, заявлену ним в ході розгляду справи в суді першої інстанції. Така позиція вже була належним чином досліджена судом першої інстанції в ході розгляду справи, за результатами чого їй була дана належна правова оцінка, з якою в повній мірі погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Як неодноразово вказував ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року в справі «Руїз Торія проти Іспанії», заява № 18390/91).

Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії», заява № 49684/99).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2020 року у справі № 554/2491/17 зазначив наступне:

«Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували.

Із урахуванням того, що доводи касаційної скарги є майже ідентичними доводам апеляційної скарги заявника, яким судом апеляційної інстанції надана належна оцінка, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.»

Таким чином, апеляційний суд вважає відсутніми підстави для повторного наведення тих доводів і аргументів, якими керувався суд першої інстанції при вирішенні даної справи і з якими в повній мірі погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Окремо суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне:

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором.

Абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України зазначає, що щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Враховуючи викладене, нараховані позивачем проценти та підвищені проценти підлягають стягненню з відповідача в межах строку договору, тобто до лютого 2022 року.

Як убачається з розрахунку, наданого позивачем проценти були нараховані до 01 квітня 2024 року в розмірі 3 092, 39 грн.

За весь нарахований позивачем період відповідачем сплачено 15 781, 43 грн. процентів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що сплачена відповідачем сума процентів перевищує нараховану в період дії договору.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом. За таких умов підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13 вересня 2024 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько