Справа № 473/3203/25
РІШЕННЯ

іменем України

"10" вересня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Москаленко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Прибужанівська сільська рада Вознесенського району Миколаївської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якій вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_2 .

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 0,19 га, розташована в АДРЕСА_1 , призначена для обслуговування житлового будинку за цією ж адресою.

Заявник, як спадкоємець за заповітом, належним чином прийняв спадщину та звернувся до Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області з приводу посвідчення своїх спадкових прав.

Проте нотаріус відмовила ОСОБА_1 у вчиненні відповідної нотаріальної дії з підстав відсутності доказів належності спадкодавиці спадкового майна (в правовстановлюючому документі Державному акті на право приватної власності на землю прізвище власниці земельної ділянки зазначено як « ОСОБА_3 »).

У зв`язку з цим ОСОБА_1 просив про встановлення в судовому порядку факту належності спадкодавиці правовстановлюючого документа, який підтверджує належність останній спадкового майна, вказуючи на те, що можливість встановлення такого факту в адміністративному чи іншому порядку на час розгляду справи втрачена.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, свою заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підтримує.

Представник заінтересованої особи Прибужанівської сільської ради в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив.

Оскільки матеріали містять необхідні для вирішення справи інформацію та докази, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі заявника та представника заінтересованої особи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Зокрема, суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 0,19 га, розташована в АДРЕСА_1 , призначена для обслуговування житлового будинку за цією ж адресою.

Заявник, як спадкоємець за заповітом, належним чином прийняв спадщину та звернувся до Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області з приводу посвідчення своїх спадкових прав.

Проте нотаріус відмовила ОСОБА_1 у вчиненні відповідної нотаріальної дії з підстав відсутності доказів належності спадкодавиці спадкового майна (в правовстановлюючому документі Державному акті на право приватної власності на землю прізвище власниці земельної ділянки зазначено як « ОСОБА_3 »).

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п.п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Факт належності спадкодавиці правовстановлюючого документа повністю підтвердився в сукупності дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- копією Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 22 грудня 1987 року (а.с. 13), згідно якого ОСОБА_2 за її життя була власницею житлового будинку в АДРЕСА_1 , для обслуговування якого надавалася земельна ділянка за цією ж адресою;

- копією довідки про реєстрацію та проживання ОСОБА_2 у житловому будинку в АДРЕСА_1 , для обслуговування якого надавалася земельна ділянка за цією ж адресою (а.с. 11);

- наявністю у спадкодавиці (за життя) оригіналу правовстановлюючого документа та іншої документації щодо земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1 , призначеної для обслуговування житлового будинку, розміщеного за цією ж адресою;

- іншими доказами в сукупності.

Можливість встановлення факту належності правовстановлюючого документа в адміністративному порядку на час розгляду справи втрачена.

З матеріалів справи не вбачається спору про право.

Враховуючи встановлені судом обставини, заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Прибужанівська сільська рада Вознесенського району Миколаївської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Прибужани Вознесенського району Миколаївської області, правовстановлюючого документа Державного акту на право приватної власності на землю серії МК №1205, виданого 23 листопада 1994 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №266.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв