БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2-в/356/2/25
Справа № 356/1689/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2025 суддя Березанського міського суду Київської області Дудар Т.В., розглянувши заяву про самовідвід у цивільній справі за заявою представника заявника ОСОБА_1 адвоката Завойко Дмитра Івановича про відновлення втраченого судового провадження по справі № 356/1689/16-ц за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області надійшла заява представника заявника ОСОБА_1 адвоката Завойко Дмитра Івановича про відновлення втраченого судового провадження по справі № 356/1689/16-ц за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 15.01.2025 головуючим суддею по вказаній судовій справі визначено суддю Березанського міського суду Київської області Дудар Т.В.

Предметом даної заяви є відновлення втраченого судового провадження по справі № 356/1689/16-ц за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Разом з тим, суддя Дудар Т.В. була головуючим суддею у справі № 356/1689/16-ц, провадження № 2-в/356/1/25 за заявою представника заявника ОСОБА_1 адвоката Завойко Дмитра Івановича про відновлення втраченого судового провадження по справі № 356/1689/16-ц за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та ухвалою суду від 18.03.2025 у задоволенні вказаної заяви було відмовлено.

До Березанського міського суду Київської області після рогляду в Київському апеляційному суді апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Завойко Дмитра Івановича на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 18 березня 2025 року, повернулась справа №356/1689/16-ц (номер провадження 2-в/356/1/25) за заявою представника заявника ОСОБА_1 адвоката Завойко Дмитра Івановича про відновлення втраченого судового провадження по справі № 356/1689/16-ц за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 липня 2025 року було скасовано ухвалу Березанського міського суду Київської області від 18 березня 2025 року та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 ЦПК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали чи видачею судового наказу.

Так, ст. 493, 494 ЦПК України врегульовано порядок розгляду заяви про відновлення втраченого судового провадження

З ухвали Березанського міського суду Київської області від 18.03.2025 та протоколів судових засідань вбачається, що суддею Дудар Т.В. було по суті розглянуто питання, порушене в заяві про відновлення втраченого провадження та винесено судове рішення у єдино можливій в даному випадку формі - у формі ухвали.

Розглянувши заяву про самовідвід судді, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про його обґрунтованість.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

У своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (заяви № 76556/01 та 38779/04, рішення від 08.04.2010, п. 97).

Згідно з п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (заява № 4785/02, рішення від 10.12.1999, п. 66), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Термін «безсторонність» характеризує нейтральність судді щодо сторін у справі.

Як зазначає Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02, п. 53) правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

В рішеннях по справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії» ЄСПЛ зазначає, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Відповідно до ст. 1 Кодексу суддівської етики суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду.

Суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною (ст. 3 Кодексу суддівської етики).

При винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Даний висновок узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 04.02.2020 у справі № 908/137/18.

Підстави для самовідводу судді визначено статтею 36 ЦПК України.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

З підстав, зазначених, зокрема, у статті 36 ЦПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Самовідвід повинен бути вмотивованим та заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (ч.ч. 1, 3 ст. 39 ЦПК України).

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про самовідвід судді, оскільки факт, що суддя Дудар Т.В. розглядаючи справу про відновлення втраченого провадження, виконала усі передбачені процесуальні дії і прийняла процесуальне рішення у формі ухвали по суті заявлених вимог, може створити в учасників провадження чи іншого стороннього спостерігача враження необ`єктивності та упередженості судді при продовженні розгляду даної справи, а відтак - в майбутньому стати причиною сумнівів в справедливості та законності судового рішення у справі та поставити під сумнів забезпечення реалізації права особи на справедливий розгляд справи стосовно неї незалежним та безстороннім судом.

Відтак, заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 33, 36, 39-40, 258-261 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву судді Березанського міського суду Київської області Дудар Тетяни Валеріївни про самовідвід у цивільній справі за заявою представника заявника ОСОБА_1 адвоката Завойко Дмитра Івановича про відновлення втраченого судового провадження по справі № 356/1689/16-ц за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Справу № 356/1689/16-ц (провадження № 2-в/356/2/25) передати до канцелярії Березанського міського суду Київської області для виконання вимог ст. 33 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Т. В. Дудар