Справа № 446/2012/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2025року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської областів складі:

головуючого - судді Костюк У. І.

секретаря судових засідань: Луківської Л.Б.

за участі:

представника заявника: Білик Р.О.

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участі заінтересованої ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,-

встановив:

представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Білик Р.О. 01.09.2025 подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області заяву про видачу обмежувального припису, в якій просить суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

1) заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 строком на 6 місяців ;

2) заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб строком на 6 місяців.

В обґрунтування заявлених вимог заявниця посилається на те, що ОСОБА_2 був одружений з її рідною сестрою, однак на даний час їх шлюб є розірвано, однак ОСОБА_2 продовжує проживати разом із заявницею за однією адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 постійно вчиняє щодо неї домашнє насильство. Зловживає спритним напоями, після чого стає агресивним, поводиться неадекватно, вчиняє скандали, ображає її, виражається нецензурною лайкою, підіймає руку, виганяє з дому, вимагає кошти на їжу та сигарети, погрожує розправою. Така поведінка ОСОБА_2 , спричиняє психологічні страждання заявниці, погіршує якість життя, що виразилось у формі пригніченого настрою та страху за власне здоров`я. Відтак, заявниця ОСОБА_1 звертається з даною заявою до суду та просить її задоволити.

За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 01.09.2025, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І..

Ухвалою суду від 01.09.2025 відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.

Представниця заявниці ОСОБА_1 адвокат Білик Р.О. у судовому засіданні заяву підтримала посилаючись на доводи викладені у заяві. А також зазначила, що ОСОБА_2 постійно вчиняє моральну та фізичну розправу щодо заявниці, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності проте це не дало результату, а тому просить заяву про видачу обмежувального припису задоволити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 будучи повідомлений про дату, час та місце судового розгляду у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку.

Як встановлено матеріалами справи заявниця ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 проживають за однією адресою у АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП.

Так, постановами Кам`янка-Бузького районного суду ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності, за вчинення щодо ОСОБА_1 домашнього насильства. Згідно останньої постанови суду ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбачених ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Заявницею долучена копія термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №341761 від 29.01.2025 за яким ОСОБА_2 було заборонено вхід та перебування в місці проживання потерпілої ( ОСОБА_1 ) строком на 3 доби.

Як видно із матеріалів справи 04.02.2025 внаслідок скоєння насильства відносно ОСОБА_3 було виписано терміновий заборонний припис серії АА 341762, за яким ОСОБА_2 було заборонено вхід та перебування в місці проживання потерпілої ( ОСОБА_1 ) строком на 7 діб.

Згідно зі статтею 350-2ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 ч. 1.ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

При цьому, згідно з п. 3 ч. 1ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Таким чином, зважаючи на наведені правила Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» постраждала особа має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Положеннями ст. 350-6 ЦПК України визначено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

У силу ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести на рахунок держави.

Враховуючи пояснення представниці заявниці щодо вчинення стосовно ОСОБА_1 домашнього насильства, докази, долучені до матеріалів справи суд дійшов до висновку, що заявник обґрунтовано звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису і її права мають бути захищені судом шляхом видачі відповідного обмежувального припису, оскільки заявниця дійсно є постраждалою особою від домашнього насильства фізичного та психологічного характеру, а її кривдником є заінтересована особа- ОСОБА_2 ..

У силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. 259, 263, 264, 265, 268, 350-6 Цивільного процесуального кодексу України,-

вирішив :

Заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису задовольнити повністю.

Видати обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_2 строком на шість місяців перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заюоронити ОСОБА_2 стороком на шість місяців вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з ними через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду, який обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Заінтересована особа: ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Повний текст виготовлено 12.09.2025.

Суддя У.І. Костюк