Справа № 141/543/25
Провадження № 2/141/267/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді: Демченко І.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДіджиФінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява від представника ТОВ «ДіджиФінанс» (далі Позивач) Романенко М.Е. до ОСОБА_1 (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 32940 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальність «Авентус Україна» та відповідачем укладений договір про надання споживчого кредиту№ 7834055, який підписаний електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором.

27.11.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та позивачем укладений договір факторингу № 27.11/24-Ф, відповідно до якого Позивач набув право вимоги до Відповідача.

Згідно договору сума боргу становить 32940 грн, з яких: 10000,00 грн за тілом кредиту; 17940,00 за відсотками; 5000,00 грн - за пенею.

Просить стягнути зазначену заборгованість.

Ухвалою суду від 14 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник позивача та позивач копію ухвали суду отримали 15.07.2025. Заяв та клопотань не подавали.

Відповідачу копію ухвали суду було надіслано за адресою його місця реєстрації, але поштове відправленнябуло повернуто з відміткою про причини невручення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення ухвали суду є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, з урахуванням приписів ст.272 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи.

Враховуючи зазначене та керуючись ч.8 ст.178 ЦПК України та ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

27 квітня 2024 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту № 7834055. Договір укладений через веб-сайт Товариства у вигляді електронного документу, згідно з вимогами Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав договір одноразовим ідентифікатором С9044.

Відповідно до умов договору товариство надає споживачу кредит у гривні в розмірі 8000 грн, а Споживач (Відповідач) зобов`язується повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Умови договору визначені розділом 1 Договору і є такими: строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, стандартна процентна ставка становить 1,50% в день та застосовується у межах строку кредиту,знижена процентна ставка 1,125 % в день та застосовується, якщо Споживач до 27.05.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту.

Денна процентна ставка на дату укладання Договору складає 1,50% в день (п.1.7 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, з використанням реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1. Договору (п.2.1 договору).

Згідно з п.6.4 договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф: у розмірі 240,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 80,00 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання.

Додатком 1 до договору є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, з зазначенням графіку платежів.

29.04.2024 сторонами договору укладена додаткова угода до договору, якою змінений п.1.3 договору, сума кредиту збільшена до 10000 грн. Додаткова угода підписана Відповідачем одноразовим ідентифікатором А8374.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Таким чином, підписання договору від 27.04.2024 відповідачем з використанням електронного підпису (одноразового ідентифікатора) свідчить про його укладення сторонами і досягнення згоди щодо усіх істотних умов правочину.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Листом від 19.05.2025 вих.№ 3 Товариство з обмеженою відповідальністю «Пейтек», яке є фінансовою установою, що має право на надання платіжних послуг, підтвердило перерахування коштів від ТОВ «Авентус Україна» на платіжну картку № НОМЕР_1 в сумі 8000 грн 27.04.2025. Доказів перерахування Відповідачу ще 2000 грн у справі немає.

27 листопада 2024 року між ТОВ «АвентусУкраїна» (Клієнт) та Позивачем (Фактор) укладений договір факторингу № 27.11/24-Ф, за умовами якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору № 27.11/24-Ф від 27.11.2024 позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 7834055 від 27.04.2024 на загальну суму 32940,00 грн, з яких:10000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 17940,00 грн сума заборгованості за відсотками; 5000,00 грн сума заборгованості за пенею.

Згідно частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.

Відповідно до розрахунку заборгованості проценти за користування кредитом нараховані за період з 27.04.2024 по 25.08.2024 за ставкою 1,5%, штраф з 31.05.2024 по 30.07.2024.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з такого:

Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту:

Згідно зі ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може грунтуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України), обґрунтування вимог учасників справи та обставин, які мають значення для справи, повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів (ст. 76-79 ЦПК України).

Позивач надав докази перерахування кредитних коштів в сумі 8000 грн, Відповідач не надав докази повернення цієї суми ні первісному кредитору, ні Позивачу, отже, саме ця сума підлягає стягненню з Відповідача як заборгованість за тілом кредиту.

Щодо процентів:

Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (статтю 8 доповнено частиною п`ятою згідно ізЗаконом № 3498-ІХ від 22.11.2023).

Згідно з п.17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 % (Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 1 згідно із Законом № 3498-ІХ від 22.11.2023, який набрання законної сили 24 грудня 2023 року).

Отже, за період з 23 квітня по 20 серпня 2024 року проценти повинні нараховуватись із застосуванням максимального розміру денної процентної ставки в розмірі 1,5%, що з урахуванням доказаної Позивачем суми кредиту становить 13920 грн. З 21 серпня 2024 року проценти повинні нараховуватись відповідно до частини 5 статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" за денною ставкою 1%. Зважаючи на засади диспозитивності цивільного судочинства, за заявлений позивачем період, з 21.08.2024 по 25.08.2024, сума процентів за ставкою 1%, з урахуванням доказаної Позивачем суми кредиту, становить 400 грн. Загальна сума процентів, яка підлягає стягненню з Відповідача, складає 14320 грн.

Щодо пені:

Позивач просить стягнути пеню в сумі 5000 грн, право вимоги якої було йому передано відповідно до Реєстру боржників, складеного на виконання договору факторингу. Водночас договором № 7844055 про надання споживчого кредиту від 27.04.2024 можливість нарахування пені не передбачена.

Натомість договором (п.6.4) встановлений штраф, який нараховується у випадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів у розмірі 80 гривень за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. В розрахунку заборгованості, складеному первісним кредитором, сума 5000 грн також зазначається як штраф.

Законом України «Про споживче кредитування» передбачена можливість застосування до споживача неустойки у виді штрафу або пені, при цьому відповідно до ст.1 Закону ці терміни вживаються у значенні, наведеному в Цивільному кодексі України.

Ст.549 ЦКУ визначає неустойку (штраф, пеню) як грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, законом передбачено нарахування і штрафу, і пені у відсотках від невиконаного, несвоєчасно виконаного чи простроченого зобов`язання. Нарахування неустойки (штрафу, пені) у фіксованій сумі і незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання закону не відповідає.

Крім того , відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Воєнний стан, введений Указом Президента України № 64/2022 від 24.02. 2022 на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів неодноразово продовжувався та діє до цього часу. Отже, вимоги про стягнення пені в сумі 5000 грн задоволенню не підлягають.

Таким чином, до стягнення з відповідача підлягає сума заборгованості за договором № 7844055 про надання споживчого кредиту від 27.04.2024 в розмірі 22320,00 грн, з яких 8000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 14320,00 грн сума заборгованості за процентами.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням положень статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті витрати зі сплати судового збору в сумі 1641,41 грн.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із диспозиції ч. 1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Тобто, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.

Представником позивача долучено договір про надання правової допомоги від 01.01.2025 № 42649746, додаткова угода № 7834055 до договору № 42649746 від 02.04.2025, акт № 7834055 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги від 31.03.2025, згідно якого загальна вартість правничої допомоги складає 6000 грн, детальний опис робіт (наданих послуг).

Суд, оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи складність справи, предмет та характер спору, який відноситься до поширеної категорії справ, є справою незначної складності та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви, розгляд справи у спрощеному провадження без виклику сторін, значення справи для сторін, виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру, з урахуванням часткового задоволення позову, вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача ТОВ ««ДіджиФінанс» витрати на правову допомогу в розмірі 2500 грн.

Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2024 року у справі № 490/7096/21 та від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-цвказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

У постанові від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц також зауважено, що подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.

Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДіджиФінанс» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 7834055 від 27.04.2024 в розмірі 22320 (двадцять дві тисячі триста двадцять) гривень 00 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом 8000,00 гривень; сума заборгованості за процентами 14320,00 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДіджиФінанс» витрати зі сплаті судового збору в сумі 1641 (одна тисяча шістсот сорок одна) грн 41 коп. і витрати на правову допомогу в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю «ДіджиФінанс», , місцезнаходження: вул. Симона Петлюри,21/1, м. Бровари Київської області, 07406, реквізити IBAN № НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя І.В. Демченко