Справа № 570/5400/24
Номер провадження 2-о/570/65/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2025 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Захарук Г.Л.

заявниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне цивільну справу за заявоюОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

В обґрунтування заявлених вимог заявник ОСОБА_4 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_5 . Заявник постійно проживав з матір`ю, в тому числі й на час її смерті. З метою оформлення спадкових прав просить суд встановити факт постійного проживання разом з спадкодавцем на дату відкриття спадщини.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 21.10.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 10.01.2025 року провадження у справі зупинено до 21.06.2025 року у зв`язку з смертю заявника.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 23.06.2025 року провадження у справі відновлено, до участі у справі залучено ОСОБА_1 як правонаступника ОСОБА_4 .

Заявниця в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та пояснила суду про обставини, що описані вище. Заяву просила задоволити. Додатково пояснила, що її батько останніх 10 років постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , вона також проживала в цьому будинку. ЇЇ батько проживав з своєю матір`ю, доглядав за нею, оскільки вона була похилого віку і потребувала допомоги. Однак він не зміг оформити спадкові права через те, що його місце реєстрації не співпадає з місцем реєстрації матері. Тому звернувся до суду з відповідною заявою.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився вчетверте. Про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи у його відсутність.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився вчетверте. Про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи у його відсутність.

Судом враховується практика ЄСПЛ, зокрема позиція, викладена у справі "Пономарьов проти України", в межах якої Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Також враховуються висновки у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії", де зазначено: заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін чи учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних доказів, участь сторін у справі не є обов`язковою.

Повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення, з огляну на наступне.

Обставини, встановлені при розгляді справи.

В судовому засіданні було допитано в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Відповідно до показань свідків, заявник приблизно з 2020 року постійно проживав зі своєю матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Мати була похилого віку, хворіла та потребувала сторонньої допомоги. Після її смерті він продовжував проживати у цьому будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що виконавчим комітетом Клеванської селищної ради Рівненького району Рівненької області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 25.03.2021 року.

ОСОБА_4 приблизно з липня 2020 року постійно проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки мати була похилого віку, тривалий час хворіла на хронічні захворювання та потребувала сторонньої допомоги, а його брат ОСОБА_2 , який проживав в іншій частині будинку, відмовлявся за нею доглядати.

Факт постійного проживання ОСОБА_4 із матір`ю підтверджується також довідкою, виданою відділом «ЦНАП» Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області № 2238 від 16 вересня 2024 року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на майно.

Спадкоємцем першої черги є ОСОБА_4 , а також брати заявника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 .

Після смерті матері брати домовилися, що оскільки ОСОБА_4 до смерті проживав з матір`ю, доглядав та опікувався за нею, то її майно залишається йому у спадок.

ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 09.02.2023 року.

ОСОБА_2 на підтвердження відмови від спадщини оформлено заяву, яку завірено нотаріусом. ОСОБА_3 із заяву про відмову від прийняття спадщини не подавав.

Враховуючи вказані обставини ОСОБА_4 , вважаючи себе спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5 , оскільки на час смерті матері проживав разом із нею вважав, що спадщину прийняв, а тому у встановлений законодавством шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався.

У 2024 році ОСОБА_4 звернувся до нотаріуса з заявою щодо відкриття спадкової справи та отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_5 , з метою належного оформлення документів на майно.

За заявою ОСОБА_4 приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Скромною Ю.А. заведено спадкову справу № 73032604, номер у нотаріуса №51/2024 щодо майна ОСОБА_5 (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №78492062 від 25.09.2024 року).

Після проведених перевірок нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском ОСОБА_4 строку, наданого законодавством для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 . Також, нотаріусом роз`яснено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таки, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї.

Таким, чином встановлення даного факту заявнику необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину. Спору із братами з приводу спадкового майна немає.

Положення законодавства.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 205/2102/19-ц вказав на те, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та законних інтересів. В розумінні ЦК України заявниця є такою, що прийняла спадщину після смерті батьків з огляду на те, що вона спільно проживала з ними.

Згідно з ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, у редакції на час відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Частина 2 статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлює, що реєстрація місця проживання особи не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

За положеннями статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Чинне законодавство дає ще й інше розуміння поняття «місце проживання», під яким слід розуміти адміністративно-територіальну одиницю, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік (ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»). Від місця проживання законодавець відмежовує «місце перебування», тобто адміністративно-територіальну одиницю, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним місцем проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку місця проживання за однією адресою зі спадкодавцем.

Частина 3 статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного (постанова ВС від 08.03.2023 року у справі №205/11460/21).

Висновки суду.

Відповідно до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про становлення фактів, що мають юридичне значення.

При розгляді справи не було встановлено, що між сторонами існує спір про право.

Верховний Суд у постанові від 20.12.2023 року у справі № 761/16555/23 (провадження № 61-13311св23) зазначив про те, що суди мають встановлювати, між ким існує спір, хто є спадкоємцем у порядку, передбаченому спадковим правом (норми ЦК України), який би оспорював право заявника на прийняття спадщини, оскільки існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним (постанови Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц, від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19-ц, від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20), від 15 листопада 2021 року у справі № 554/10125/20 (провадження № 61-12758св21), від 03 серпня 2022 року у справі № 759/12740/21 (провадження № 61-126св22).

Необхідність встановлення факту проживання спадкоємця разом з спадкодавцем на час його смерті з метою оформлення спадкових прав саме по собі не свідчить про наявність спору.

Суд зазначає, що в ході розгляду справи були здобуті докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_4 постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Зважаючи на наведене суд вважає, що заява є обґрунтованою та доведеною, а тому підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення - задоволити повністю.

Встановити факт, щоОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) постійно проживав з спадкодавцем ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заявниця: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканка АДРЕСА_2 ).

Заінтересована особа: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , мешканець АДРЕСА_1 ).

Заінтересована особа: ОСОБА_3 (дата народження, РНОКПП та паспортні дані суду не відомі, мешканець с. Сморжів Рівненського району Рівненської області).

Суддя: Красовський О.О.