КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року м. Київ

Унікальний номер справи № 357/16805/24

Апеляційне провадження № 22-ц/824/10580/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого-Левенця Б.Б.,

суддів - Євграфової Є.П., Саліхова В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Марченка М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Орєхова О.І., у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2024 року представник АТ «Ідея Банк» - Заставна О.В. звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 149 283,26 грн. (т. 1 а.с. 1-2).

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 07.06.2019 року між АТ «Ідея банк» та ОСОБА_1 було укладено угоду № С-600-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки.

Зазначала що, укладаючи кредитний договір, сторони погодились, що клієнт ознайомлений з умовами договору, що затверджений розпорядженням банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на Інтернет-сторінці банку за електронною адресою www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний (п. 4).

Згідно Кредитного договору відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку №НОМЕР_1 , операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого Кредитним договором ліміту Кредитної лінії, доступного відповідачу.

Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24% річних.

Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 (двісті тисяч) грн. Ліміт Кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 49 900 грн. Враховуючи, що зобов`язання банку щодо встановлення ліміту кредитної лінії є для нього відкличними та безризиковими, визначення суми Кредитної лінії, що може бути доступна клієнту протягом строку дії відновлювальної кредитної лінії, здійснюється банком в межах встановленого угодою максимального ліміту кредитної лінії без будь-яких обмежень.

Вказувала на те, що позивач свої зобов`язання відповідно до кредитного договору виконав повністю, що підтверджується випискою по поточному рахунку.

Однак, відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, та інші платежі за кредитним договором.

Зазначала, що останній платіж відповідачем здійснено 20.06.2024 року, отже його сума боргу за кредитним договором станом на 10.10.2024 року становить 149 283,26 грн., з яких: 50 398,25 грн. - основний борг, 98 885,01 грн. - прострочені проценти.

У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору на адресу відповідача банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 07 серпня 2024 року. Згідно даної вимоги AT «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення вище вказаної вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме: достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто, до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нараховану по день повного погашення заборгованості та інші платежі за Кредитним договором (т. 1 а.с. 1-2).

03 січня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , в якому останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог пославшись на те, що є військовослужбовцем та має право на пільги на підставі ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (т. 1 а.с. 89-100).

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2025 року позовні вимоги АТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість за угодою № С-600-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 07.06.2019 в розмірі 149 283,26 гривень та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 гривень, загалом 152 311,26 гривень (т. 1 а.с. 144-157).

Не погодившись з рішенням районного суду, 16 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог (т. 1 а.с. 160-168).

На обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права,не прийняв до уваги практику Верховного Суду при розгляді даної категорії справ,не застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню, самоусунувся від забезпечення процесуальних прав відповідача,допустив ігнорування клопотання про поновлення процесуального строку, яке не розглянув,порушив гарантії забезпечені державою для військовослужбовців (враховуючи перебування з 15.02.2022 року на військовій службі ОСОБА_1 ).

Вказував, що суд першої інстанції вважав доведеними належними і допустимими доказами заявлені позовні вимоги та безпідставно відхилив наведені з цього приводу заперечення ОСОБА_1 , не розглянув заявлене клопотання про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву.

Посилався на те, що на ОСОБА_1 як військовослужбовця Служби безпеки України поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому відповідно йому не повинні нараховуватися проценти з 15 лютого 2022 року.Білоцерківським міськрайонним судом Київської області не враховано проходження ОСОБА_1 військової служби в умовах воєнного стану, наданий відповідачем розрахунок, зроблений згідно умов договору за відсотковою ставкою 24% до увагу не прийняв, чим допустив грубе порушення норм матеріального права та гарантій прав військовослужбовця.

Щодо не прийняття судом відзиву на позовну заяву зазначав, що з матеріалів справи вбачається, що вони не містять відомостей про отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження. Подаючи відзив на позовну заяву, ОСОБА_1 зазначив окремим розділом «щодо строку подання відзиву на позовну заяву», в якому серед іншого зазначив, що з матеріалами позову та додатками до нього ОСОБА_1 ознайомився 23 грудня 2024 року після звернення до свого представника ОСОБА_2 , якому в системі Електронний Суд надана довіреність, та він маючи доступ до безперебійного зв`язку завантажив їх з підсистеми ЄСІТС. Відповідач не знав і не міг знати, що його клопотання про зупинення розгляду не буде задоволено, тому разом ні відзиву на позовну заяву, ні клопотання не подавав, і не міг подати без вивчення позовної заяви та доданих доказів. Дані обставини є суттєвими та є підставою для поновлення строку подання відзиву на позовну заяву.

Зазначав, що висновки Білоцерківського міськрайонного суду Київської області щодо наявність заборгованості у ОСОБА_1 належним чином не обґрунтовані та не підтверджуються наявними у справі доказами.

Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт кредиту (матеріали справи такого доказу не містять, проте на нього є посилання в п. 4 Угоди від 07.06.2019 року).Проте, у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.Тому, визначені у паспорті кредиту процентні ставки навіть не можуть братися до уваги при вирішенні спору про стягнення із позичальника за кредитом відсотків за його користування.

Разом з тим, матеріали справи не містять підтверджень того, що саме додана до позовної заяви публічна пропозиція АТ «Ідея Банк» про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затверджена протоколом засідання правління №03/06-02 від 06.03.2019 року, була зрозуміла ОСОБА_1 , ознайомлена та погоджена, підписуючи угоду від 07.06.2019 року про відкриття кредитної лінії № С-600-0 та обслуговування кредитної картки.Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані ОСОБА_1 умови надання кредиту, ДКБО не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.Надана АТ «Ідея Банк» Публічна пропозиція АТ «Ідея Банк» про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, з огляду на її мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов, чи можливості використання фінансовою установою додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в кредитному договорі позичальника, який безпосередньо підписаний останнім, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.Оскільки, ДКБО не містить підпису ОСОБА_1 , тому його не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .У зв`язку із цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1 ст.634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.

Не звернув увагу, що АТ «Ідея Банк» у період з 15.02.2022 року до 19.06.2024 року включно нараховував у кредитну заборгованість ОСОБА_1 , заборгованість по відсоткам за кредит; та окрім того - заборгованість по відсоткам за кредит (покупки); заборгованість по відсоткам за прострочений кредит; щомісячної плати за санкціоновану перевитрату, які не передбачені Угодою № С-6000 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 07.06.2019 року, проте включені до заборгованості.

З виписки по рахунку клієнта-фізичної особи №/1011 за розрахунковий період з 01.07.2016 року по 10.10.2024 року вбачається, що АТ «Ідея Банк» здійснював нарахування відсотків після 15.02.2022 року.

Крім того,з виписки по рахунку клієнта-фізичної особи №/1011 за розрахунковий період з 01.07.2016 року по 10.10.2024 року вбачається, що АТ «Ідея Банк» здійснював нарахування щомісячної плати за санкціоновану перевитрату після 24.02.2022 року, яка угодою взагалі не передбачена.

Отже, було здійснено безпідставні нарахування, які прийняті Білоцерківським міськрайонним судом Київської області.

Звертав увагу, що отримав кредитні кошти в сумі 49 900,00 грн. за відсотковою ставкою 24% річних. При цьому, як вбачається з виписки поданої позивачем у якості доказу, ОСОБА_1 було погашено кредит на загальну суму 39 480,00 грн. шляхом внесення грошових коштів.Отже, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 , яка могла існувати перед АТ «Ідея Банк» складає 51 583,71 грн. (49 900,0 грн. + 10 783,96 грн. + 6300,00 грн. + 24 179,75 грн.) - 39 480,00 грн.), а не 149 283,26 грн., як це в порушення нормпроцесуального та матеріального права визначено судом у оскаржуваному судовому рішенні.

Отже, суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку, що позивач довів розмір заборгованості, а відтак і наявність у відповідача обов`язку з їх повернення.

Надана позивачем виписка не досліджена судом на предмет відповідності умовам Угоди № С-600-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 07.06.2019 року, що вплинуло на прийняття оскаржуваного судового рішення (т. 1 а.с. 160-168).

20 травня 2025 року представник АТ «Ідея Банк» - Гук М. подала відзив, про що свідчить штемпель конверта поштового відправлення, в якому заперечувала доводи апеляційної скарги, просила скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.(т. 2 а.с. 1-38).

26 травня 2025 року ОСОБА_1 подав відповідь на відзив в якому підтримав подану ним апеляційну скаргу (т. 2 а.с. 39-44).

Особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази.

Позивач АТ «Ідея Банк» про розгляд справи апеляційним судом 11 вересня 2025 року був сповіщений 23 червня 2025 року повідомленням до Електронного кабінету в ЄСІТС Банку та, окремо, представнику АТ «Ідея Банк» - адвокату Гук М. до Електронного кабінету в ЄСІТС із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень. Відповідач ОСОБА_1 про розгляд справи апеляційним судом 11 вересня 2025 року був сповіщений 23 червня 2025 року до Електронного кабінету в ЄСІТС із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень. (т. 1 а.с. 216-218 т. 2 а.с. 46-50).

При цьому, суд апеляційної інстанції оголошував перерву в розгляді справи, призначеної на 19 червня 2025 року забезпечивши право сторін взяти участь в розгляді справи (т. 2 а.с. 45).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22).

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», № 26976/06).

Зважаючи на вимоги п. 2 ч. 8 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 07 червня 2019 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 було укладено Угоду № С-600-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки (т. 1 а.с. 4).

Згідно пп. 2.1., 2.2., 2.3. п. 2 Угоди, максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 гривень. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 49 900 гривень та може бути змінений в межах встановленого угодою максимального ліміту кредитної лінії за ініціативою банку, про що буде додатково повідомлено. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24 % річних.

В пп. 2.4. п. 2 Угоди закріплено, що розмір обов`язкового мінімального платежу встановлюється тарифами та ДКБО. Дата сплати обов`язкового мінімального платежу за кредитною лінією за попередній розрахунковий період до останнього операційного дня платіжного періоду, який починається з дня, наступного за останнім днем попереднього РП, при цьому, перший РГ триває з дня відкриття банком БПР до того ж числа наступного місяця, але при укладанні угоди після 25 числа місяця, завжди переноситься на перше число наступного місяці. Подальші РП розпочинаються з наступного дня після закінчення попереднього РП та закінчуються наступного місяця у число, відповідне даті початку РП.

Відповідно до п. 4 Угоди, підписанням угоди клієнт підтверджує, що: ознайомлений з паспортом споживчого кредиту, реальною річною процентною ставкою та з загальною вартістю кредитної лінії;

ознайомлений з умовами Угоди, ДКБО, Тарифами Банку та іншими умовами обслуговування, які оприлюднено на Інтернет-сторінці Банку (www.ideabank.ua.), та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний;

доручає Банку здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунків Клієнта в порядку та на умовах, передбачених діючим ДКБО. Банк за дорученням Клієнта здійснює договірне списання грошових коштів, у тому числі, за рахунок наданого кредиту в рамках Кредитної лінії, на користь страхових компаній ( у разі укладання відповідних договорів страхування), з якими Клієнтом укладено, або у подальшому будуть укладено договори страхування за однією із програм, зазначених у діючих Тарифах;

перед укладенням цієї Угоди ознайомлений з інформацією необхідною для отримання кредиту, викладеною в Паспорті споживчого кредиту із порівнянням різних пропозицій Банку, з метою прийняття обґрунтованого рішення щодо укладення Договору.

Згідно п. 7 Угоди, ця Угода є укладеною з дня її підписання Сторонами та діє протягом строку кредитування (Кредитної лінії ), який складає 1 рік з дати укладання та з можливістю автоматичної пролонгації, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Угодою. Після спливу строку кредитування, він може щоразу продовжуватися на такий самий строк (за ініціативою Банку). Датою початку нового строку дії Кредитної лінії вважається дата, наступна за датою закінчення попереднього строку дії Кредитної лінії (т. 1 а.с. 4).

Згідно з довідки-розрахунку заборгованості, наданого позивачем АТ «Ідея Банк», ОСОБА_4 станом на 10.10.2024 року має заборгованість за договором № С-610-0 від 07.06.2019 року, що становить 149 283,26 грн., з яких: 50 398,25 грн. - основний борг, 98 885,01 грн. - прострочені проценти (т. 1 а.с. 22).

Також, позивачем надано до суду виписку по рахунку клієнта ОСОБА_1 за період з 01 липня 2016 року по 10 жовтня 2024 року (т. 1 а.с. 16-21).

07.08.2024 року АТ «Ідея Банк» надіслав відповідачу лист №12.4.2/С-600-0 з вимогою про усунення порушення кредитних зобов`язань (т. 1 а.с. 23).

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом статей 205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 07 червня 2019 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 було укладено Угоду № С-600-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки (т. 1 а.с. 4).

Згідно пп. 2.1., 2.2., 2.3. п. 2 Угоди, максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 гривень. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 49 900 гривень та може бути змінений в межах встановленого угодою максимального ліміту кредитної лінії за ініціативою банку, про що буде додатково повідомлено. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24 % річних.

Вказана Угода була підписана відповідачем ОСОБА_1 , про що свідчить його власноручний підпис.

Стороною відповідача підтверджено, що ОСОБА_1 уклав угоду та отримав кредит в сумі 49 900 грн. під 24 % річних.

Відтак, такі обставини доказуванню не підлягають.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п.п. 5, 30, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75, бухгалтерський облік ведеться безперервно з часу реєстрації банку до його ліквідації. Банк самостійно визначає систему організації операційної діяльності залежно від його структури, обсягів та видів банківських операцій, кількості працюючих, розвитку інформаційних технологій. Банк самостійно розробляє технології здійснення банківських операцій. Оброблення інформації про операції та її зберігання мають виконуватися на серверах та/або іншій комп`ютерній техніці, які/яка повинні/а фізично розташовуватися на території України, за винятком збереження резервних копій, захищених із використанням відповідних засобів технічного та/або криптографічного захисту, а виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Представником позивача на підтвердження існування у відповідача заборгованості за кредитним договором № № С-600-0 від 07.06.2019 року було надано виписку по рахунку за розрахунковий період з 07.06.2019 року по 10.10.2024 року (т. 1 а.с. 16-21).

У постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16 зазначено, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Надана позивачем виписка про рух коштів по картці підтверджує обставини видачі кредиту та його розмір.

Як вбачається з виписка по рахунку за кредитним договором довідки-розрахунку заборгованості, наданого позивачем АТ «Ідея Банк», з 07 червня 2019 року та станом на 10.10.2024 року має заборгованість за договором № С-610-0 від 07.06.2019 року, що становить 149 283,26 грн., з яких: 50 398,25 грн. - основний борг, 98 885,01 грн. - прострочені проценти (т. 1 а.с. 22).

Відповідач не погоджувався з визначеним позивачем розміром заборгованості в сумі 149 283,26 грн.

Разом з тим, в апеляційній скарзі посилався на те, що у відзиві на позовну заяву ним було наведено контррозрахунок вказаної заборгованості, однак суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги відзив на позовну заяву, посилаючись на пропуск строку на подачу такого відзиву.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі та роз`яснено відповідачу право подати відзив проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (т. 1 а.с. 38-39).

В матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2024 року.

Разом з тим, відзив на позовну заяву було подано 03 січня 2025 року до суду першої інстанції разом з клопотанням про поновлення строку на подання такого відзиву, посилаючись на те, що з матеріалами позову та додатками до нього ознайомився лише 23 грудня 2024 року (т. 1 а.с. 89-100).

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2024 року та відповідачем заявлено клопотання про поновлення строку на подання відзиву, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково не взяв до уваги вказаний відзив та відмовив у його прийнятті.

Заперечуючи проти позовних вимог, у відзиві на позовну заяві відповідач посилався на те, що позивачем безпідставно нараховувались щомісячна плата за санкціоновану перевитрату після 24.02.2022 року, оскільки така угодою взагалі не передбачена.

Перевіривши вказані доводи, колегією суддів встановлено, що укладена між сторонами Угода не містить умов сплати відповідачем щомісячної плати за санкціоновану перевитрату.

Банк не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх із споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, а відтак, обов`язок позичальника щомісяця сплачувати кошти за вказані послуги відсутні.

Без надання підтверджень про конкретні запропоновані умови та правила банківських послуг, відсутність домовленості сторін про плату за санкціоновану перевитрату і не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

За таких обставин у АТ «Ідея Банк» не було підстав нараховувати щомісячну плату за санкціоновану перевитрату по спірному кредитному договору.

Суд першої інстанції на вказане увагу не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для врахування таких сум в розмір заборгованості.

Крім того, відповідач посилався на те, що нараховані відсотки після 15.02.2022 є неправомірними та не можуть бути нараховані та відповідно стягнуті з ОСОБА_1 , оскільки відповідач є військовослужбовцем, а відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» відповідач звільняється від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом оскільки є військовослужбовцем.

Після внесення змін до законодавства ч. 15 ст. 14 Закону «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в АТО, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах АТО у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією РФ проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом на підставі ч. 15 статті 14 Закону «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 22 листопада 2023 року у справі № 426/4264/19, провадження № 61-1565св23 зазначав про таке.

Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України "Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Статтю 14 цього Закону було доповнено підпунктом 3 пункту 4 частини п`ятнадцятої відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації" від 20 травня 2014 року № 1275-VII.

Пункт 3 Прикінцевих положень зазначеного Закону передбачено поширення дії, зокрема, підпункту 3 пункту 4 розділу І цього Закону на військовослужбовців із початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

Верховний Суд у постанові від 15.07.2020 у справі № 199/3051/14 виклав висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». У цій постанові Верховний Суд зазначив, що Національний банк України листом від 02.09.2014№ 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 № 322/2/7142.

Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною

Відповідачем до суду першої інстанції надано містяться наступні документи:

- копію довідки, виданої ОСОБА_1 в тому, що він дійсно проходить військову службу в Головному управлінні СБ України у м. Києві та Київській області (т.1 а.с. 47);

- копію військового квитка серії НОМЕР_2 від 21.04.2008, виданого на ім`я ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 48-55);

- копію витягу з наказу № 64-ОС/Дск від 15.02.2022, згідно якого, ОСОБА_1 прийнято на військову службу за контрактом у Службі безпеки України, співробітником охорони ІІІ категорії (т. 1 а.с. 131 );

- лист СБ України у м. Києві та Київській області від 17.02.2025 на виконання ухвали суду, за результатами опрацювання повідомили, що вказана особа дійсно перебуває на військовій службі в Головному управлінні з 15.02.2022, на підтвердження чого надають довідку (штаб-сержант ОСОБА_1 дійсно проходить війську службу в Головному управлінні СБ України у м. Києві та Київській області на посаді співробітника охорони ІІІ категорії Білоцерківського районного відділу ), вказану довідку після набрання законної сили судовим рішенням за результатами розгляду даної справи просили повернути Головному управлінню, що додається, без виготовлення копії наявної у ній інформації в інтересах національної безпеки.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем не надано документального підтвердження того, що у період обумовленого договором строку нарахування відсотків (з 15.02.2022 ), він був військовослужбовцем, який брав або бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України.

Крім того, надані відповідачем документи не підтверджують наявність у нього статусу призваного (мобілізованого) на військову службу (оскільки він проходить таку військову службу за контрактом), а тому не надають йому пільг передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Разом з цим, вказаний закон не містить норм, які б звільняли позичальника від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом протягом особливого періоду, у зв`язку з наявністю у нього статусу військовослужбовця, що проходить військову службу за контрактом.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 4 вересня 2024 року у справі № 426/4264/19.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування норми матеріального права, на яку вказує відповідач.

Відповідно до положень пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку, що у АТ «Ідея Банк» не було підстав нараховувати щомісячну плату за санкціоновану перевитрату по спірному кредитному договору, від суми заборгованості слід відрахувати стягнуту Банком суму за щомісячну плату за санкціоновану перевитрату у розмірі 38 343,93 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 110 939,33 грн. заборгованості за Угодою № С-600-0 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 07.06.2019 року.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Відповідно до статті 374 ЦК України суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Щодо судового збору.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що за результатами перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом позовну заяву задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 250,10 грн. (74,31 % задоволених позовних вимог).

Також, на підставі ст. 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача слід стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги пропорційно до задоволених вимог апеляційної скарги (25,69 %) у розмірі 933,47 грн.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2025 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» () заборгованість за Угодою № С-600-0 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 07.06.2019 в розмірі 110 939,33 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» () судовий збір за розгляд справи районним судом в розмірі 2 250,10 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 933,47 грн.судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 12 вересня 2025 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

Є.П. Євграфова

В.В. Саліхов