Справа № 953/6087/25
Провадження № 2/953/2745/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Глос М.Л.,

за участю секретаря Сороченко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 липня 2007 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 371, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначила, що вони з відповідачем не змогли створити міцну та дружню родину через глибокі розходження у поглядах на життя, різні характери та непорозуміння, що призвели до фактичного руйнування шлюбу та сім`ї. Позивачка зазначає, що вони з чоловіком фактично не проживають однією сім`єю з серпня 2024 року, та вважає збереження шлюбу неможливим і недоцільним. Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 27 червня 2025 року Київський районний суд м. Харкова відкрив провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву, у якій визнав позов і просив прийняти рішення про розірвання шлюбу без його участі.

З огляду на зазначене неприбуття сторін у судове засідання згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.

Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 липня 2007 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 371, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ( а. с. 11).

Від шлюбу подружжя має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дану обставину підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 07 травня 2008 року, у якому позивачка зазначена матір`ю, а відповідач батьком (а.с. 13). Спору щодо місця проживання дитини сторони не мають.

Позовних вимог щодо поділу спільного майна подружжя у даній справі не заявлено.

Судом встановлено, що родинні стосунки між сторонами припинені і вони не ведуть спільного господарства у зв`язку із суттєвими розбіжностями у світогляді, втратою почуттів, що об`єднували подружжя. Збереження шлюбу позивачка не вважає за можливе і доцільне.

Відповідач у поданій до суду заяві визнав позов і просив суд не надавати строк на примирення.

Оцінюючи встановлені у справі обставини, суд керується такими нормами матеріального права.

Відповідно до ст. 51 Конституції України і ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається.

У частині 3 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження або припинення згідно з частиною 4 цієї ж статті є неприпустимим як порушення права дружини і чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення.

Враховуючи викладене суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим і суперечитиме інтересам як позивачки і відповідача, так і їх неповнолітньої дитини. З огляду на зазначене позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого.

У позовній заяві не міститься вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки понесених нею судових витрат у справі.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин суд вважає за необхідне при вирішенні питання про розподіл судових витрат у справі не застосовувати приписи ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 111, 112, 114 СК України, ст. ст. 141, 206, 247, 258-259, 268, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 07 липня 2007 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 371, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М. Л. Глос