справа 278/4531/25
У Х В А Л А

10 вересня 2025 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Віктор Мокрецький, розглянувши заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОМИСЛОВИЙ БАНК» про визнання відсутнім права іпотеки та скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом в якому просила: визнати відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальність «Український промисловий банк» права іпотеки на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку загальною площею 2 500 кв.м. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та кадастровим номером :01:001:0083, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати реєстрацію права іпотеки за Товариством з обмеженою відповідальність «Український промисловий банк» на вищевказані об`єкти нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; скасувати державну реєстрацію обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 лютого 2008 року щодо вище загаданих об`єктів нерухомого майна.

Згідно із положеннями ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, на виконання вищевказаної норми процесуального права позивачкою до матеріалів справи долучено копію квитанції про сплату № Y545-9A39-5MZE від 27 серпня 2025 року із якої вбачається, що ОСОБА_1 при зверненні до суду із цим позовом сплачено 2 907 грн судового збору.

Водночас, суд звертає увагу сторони позивача на те, що відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року в справі № 910/13737/19, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що підлягає грошовій оцінці.

Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням (спростуванням) прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Із прохальної частини позову вбачається те, що предметом розгляду цієї справи, зокрема, слугує вирішення питання стосовно встановлення відсутності у відповідача права іпотеки на житловий будинок та земельну ділянку.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За правилами ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, на підставі договору іпотеки іпотекодержатель має право ініціювати звернення стягнення на предмет іпотеки внаслідок чого право власності іпотекодавця на майно може припинитися в порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку».

Разом із тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 жовтня 2023 року по справі № 906/1026/22 виснувано, що вимога про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна пов`язана з майновим інтересом, що свідчить про її майновий характер.

Тобто, позови, що стосуються визнання або спростування права іпотекодержателя на те чи інше нерухоме майно є позовами майнового характеру оскільки іпотекодержатель має легітимне очікування успішної реалізації своєї можливості отримати у власність майно (нерухоме майно або грошові кошти) для задоволення своїх майнових вимог до боржника за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Нормою п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про визнання (спростування) права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Як зазначалося вище, судом установлено, що одна із позовних вимог ОСОБА_1 є вимогою майнового характеру, а тому така вимога підлягає грошовій оцінці.

У постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року в цивільній справі № 372/1080/19 виснувано, що тягар доказування вартості майна несе позивач. Крім того, у зазначеній постанові, Верховний Суд також звернув увагу на те, що належними та допустимими доказами, які підтверджують ціну позову у майнових вимогах щодо нерухомого майна можуть бути, зокрема: договори купівлі-продажу цього майна, відомості про його залишкову балансову вартість, звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, що підтверджують дійсну вартість такого майна безпосередньо на час звернення до суду з відповідними позовними вимогами.

Аналогічні позиції висвітлено також і у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 згідно з якою, вирішуючи питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

Водночас матеріали справи не містять у собі відомостей щодо актуальної вартості житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки загальною площею 2 500 кв.м. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та кадастровим номером :01:001:0083, що розташована за цією ж адресою.

Абзацом першим статті 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначено, що оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Стаття 5 вище вказаного закону визначає, що суб`єктами оціночної діяльності є: суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі. Права, обов`язки та відповідальність суб`єктів оціночної діяльності встановлюються цим та іншими законами.

Згідно абзацу 9 частини 2 статті 7 Закону України " Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна є обов`язковим за рішенням суду.

Відтак, ОСОБА_1 слід надати суду актуальну інформацію щодо вартості нерухомого майна, відсутність права іпотеки відповідача щодо якого заявниця бажає визнати за наслідками розгляду цієї справи, станом на момент звернення останньої до суду із цією позовною заявою, зазначити ціну позову та привести у відповідність із ціною позову оплату судового збору в частині позовних вимог майнового характеру. Окрім того, виправлений примірник позовної заяви слід надати суду відповідно до кількості учасників справи.

Окремо суд акцентує увагу на тому, що позивачка також не обмежена у можливості подання до суду звіту про оцінку майна або витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, що підтверджують дійсну вартість такого майна безпосередньо на час звернення до суду.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За положеннями п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб із 01 січня 2025 року установлено на рівні 3 028 грн.

Платiжнi реквізити для перерахування (доплати) судового збору:

Отримувач коштів ГУК у Жит.обл/Житомир.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37976485

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0006196

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Житомирський районний суд Житомирської області (назва суду, де розглядається справа).

Недотримання позивачкою зазначених положень при зверненні з позовною заявою у справі перешкоджає вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст. 185 ЦПК України, --

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву залишити без руху з наданням п`ятиденного строку для усунення недоліків зазначених в даному рішенні з дня отримання його копії.

Роз`яснити заявниці, що у випадку неусунення зазначених недоліків заява вважається неподаною та повертається авторові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Віктор Мокрецький