Ухвала

Іменем України

28.08.2025 м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Омельченко І.І.,

за участю секретаря судового засідання - Логвиненко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки цивільну справу за заявою адвоката Абібуллаєвої Акіме Шевкетівни в інтересах ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа,

Встановив:

17 червня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла заява адвоката Абібуллаєвої Акіме Шевкетівни в інтересах ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа.

Заява обґрунтована тим, що на підставі рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2013 року по цивільній справі № 532/2112/13-ц (провадження № 2/532/735/2013) видано виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину, починаючи з 08 жовтня 2013 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Після ухвалення зазначеного рішення ОСОБА_1 отримала виконавчий лист, однак його втрачено. Виконавчий лист не надходив на виконання у відділ державної виконавчої служби та на виконанні не перебуває.

Таким чином, адвокат Абібуллаєва А.Ш. прохала суд видати ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа на підставі рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2013 року по цивільній справі № 532/2112/13-ц (провадження № 2/532/735/2013).

01 та 25 серпня 2025 року від боржника ОСОБА_2 надійшли заяви про проведення судового засідання без його участі. Заперечує проти задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа, оскільки отриманий ним у 2013 році виконавчий лист надав за місцем роботи та роботодавцями здійснюється відрахування аліментів з усіх видів заробітної плати, тобто рішення суду виконується добровільно та в повному обсязі, а тому відсутні підстави для видачі дубліката виконавчого листа. На підтвердження цих обставин надав суду виписку з банківського рахунку, довідку з місця роботи у ФОП ОСОБА_5 .

19 серпня 2025 року представник заявника (стягувача) ОСОБА_1 - адвокат Абібуллаєва А.М. подала заперечення, в яких зазначила, що боржник ОСОБА_2 працює у ФОП ОСОБА_5 з 10 травня 2022 року, хоча згідно довідки з банку, він почав сплачувати аліменти лише з січня 2025 року, а не з 2022 року. Крім того, рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2013 року мало б виконуватись відповідно з 08.10.2013 року. Однак боржником не надано жодних доказів належного виконання рішення суду, починаючи з 08 жовтня 2013 року.

Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити.

Судом установлено, що рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2013 року по цивільній справі № 532/2112/13-ц (провадження № 2/532/735/2013) ухвалено стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину, починаючи з 08 жовтня 2013 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Рішення суду набрало законної сили 11.11.2013 року.

У відповідності до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Зазначене конституційне положення знайшло свій розвиток у статті 18 ЦПК України, згідно з якою, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

На виконання рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2013 року по цивільній справі № 532/2112/13-ц (провадження № 2/532/735/2013) ОСОБА_1 було видано виконавчий лист, який нею втрачено. При цьому, виконавчий лист не надходив на виконання у відділ державної виконавчої служби та не перебуває на виконанні.

Згідно п. 17.4 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи вказану норму, можна зробити висновок, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є втрата оригіналу виконавчого листа.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25 вересня 2015 року № 8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» зазначив, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 року «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу в зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Отже, із системно-логічного аналізу викладеного вище слідує, що видача дубліката виконавчого листа не є обов`язком суду. Під час вирішення такого питання суд має визначити стан виконання судового рішення, тобто встановити, чи воно вже виконано, або що строк для пред`явлення виконавчого листа не закінчився. Крім того, суд має перевірити підстави, покладені в обґрунтування заяви про видачу дубліката виконавчого листа, зокрема, обставини, які підтверджують факти втрати виконавчого листа.

Проте заявником по справі не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що оригінал виконавчого листа, виданого на підставі рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2013 року по цивільній справі № 532/2112/13-ц (провадження № 2/532/735/2013), було втрачено та при яких обставинах.

Рішення суду виконується боржником ОСОБА_2 добровільно, що підтверджується довідкою АТ «ПУМБ» № DN-07.8/52 від 30.07.2025 року про здійснення платежів від ФОП ОСОБА_5 , в якої ОСОБА_2 працює на посаді водія автотранспортних засобів з 10 травня 2022 року (а.с.22-24,60).

У відповідь на адвокатський запит від 12.08.2025 року ФОП ОСОБА_5 повідомила, що в неї відсутній оригінал виконавчого листа по справі № 532/2112/13-ц, оскільки з минулого місця працевлаштування ОСОБА_2 їй було передано лише його копію. Відповідно до вимог чинного законодавства України, ФОП ОСОБА_5 не має права не здійснювати відрахування аліментів, встановлених рішенням суду незалежно від наявності чи відсутності виконавчого листа (а.с.46-48,51-53,59).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене вище, оскільки стягувачем не надано доказів, які б свідчили про втрату оригіналу виконавчого листа, відсутні правові підстави для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Керуючись ст. 431 ЦПК України, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України,

Постановив:

У задоволенні заяви адвоката Абібуллаєвої Акіме Шевкетівни в інтересах ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя