Справа № 603/320/25
Провадження №2/603/208/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 вересня 2025 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Галіяна І. М.,

секретар судового засідання Бішко І. М.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (далі ТОВ «Фінпром Маркет») звернулося до Монастириського районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики № 75471931 від 02.06.2021 року в розмірі 16 940,00 грн

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 02.06.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та ОСОБА_1 в електронній формі уклали договір позики № 75471931 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (надалі договір позики), за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн на строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). 19.11.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу № 1911, на підставі якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло право вимоги за вищевказаним договором позики. 03.04.2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» і ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу № 030423-ФК, згідно з яким ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило позивачу право грошової вимоги до ОСОБА_1 за вказаним договором позики. Внаслідок порушення ОСОБА_1 умов договору позики № 75471931 від 02.06.2021 року та неповернення суми позики у встановлені договором строки заборгованість відповідача за договором становить 16 940 грн. З огляду на наведені обставини, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 вказаний розмір заборгованості, а також судові витрати, що складаються з 2422,40 грн сплаченого судового збору і 3 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 19.06.2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано в Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» інформацію та документи, що стосуються вказаної справи.

Представник позивача ТОВ «Фінпром Маркет» в судове засідання не з`явився, разом із позовом заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи,повторно не з`явилася в судове засідання, не повідомивши про причини неявки, до початку розгляду справи по суті відзиву на позовну заяву не подала.

Положеннями ч. 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 11.09.2025 року постановлено провести заочний розгляд в цій справі та ухвалити заочне рішення.

Суд установив такі обставини.

02.06.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (позикодавець) і ОСОБА_1 (позичальник) уклали договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 75471931.

Як видно зі змісту п. 12 вказаного договору, цей договір укладено в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

За цим договором позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п. 1 договору).

У п. 2 цього договору його сторони, серед іншого, погодили розмір (суму) позики 5 000,00 грн, строк позики / строк договору 30 днів, дату надання позики 02.06.2021 року, дату повернення позики (останній день) 02.07.2021 року, процентну ставку (базову) / день 1,99 %, знижену процентну ставку / день (застосовується відповідно до умов програми лояльності) 1,99 %, процентну ставку за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70 % (не застосовується у період карантину).

Орієнтовна загальна вартість позики згідно з п. 2.3 договору становить 7 985,00 грн.

Відповідно до п. 4 договору проценти за цим договором нараховуються на залишок позики щоденно, включаючи дати отримання та повернення.

У п. 18 договору також вказано картковий рахунок ОСОБА_1 , а саме № НОМЕР_1 .

У п. 5.2. вищевказаного договору передбачено, що позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license (далі Правила), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі.

До вищевказаного договору, окрім того, долучено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток № 1 до договору позики № 75471931 від 02.06.2021 року), підписану сторонами вказаного договору із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У вказаній таблиці, серед іншого, зазначено дати видачі (02.06.2021 року) та повернення кредиту (позики) (02.07.2021 року), кількість днів у розрахунковому періоді 30, суму процентів за користування кредитом (позикою) 2 985,00 грн, загальну вартість кредиту (позики) 7 985,00 грн.

Також у матеріалах справи є копія Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) у редакції від 14.05.2021 року.

На підтвердження виконання ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» умов договору та надання ОСОБА_1 позики у розмірі 5 000,00 грн до позовної заяви долучено відповідь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Фінекспрес» № КД-000021109/ТНПП від 15.04.2025 року про прийняття до виконання та завершення платіжної операції щодо здійснення 02.06.2021 року переказу коштів у розмірі 5 000,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 , а також копію платіжної інструкції про переказ ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 02.06.2021 року коштів у розмірі 5 000,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 .

Згідно з долученим до позовної заяви розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «Фінпром Маркет» за період з 02.06.2021 року до 28.05.2025 року, заборгованість ОСОБА_1 за договором позики № 75471931 від 02.06.2021 року становила 16 940,00 грн, з яких 5 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 11 940,00 грн заборгованість за відсотками.

Зі змісту цього розрахунку видно, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» нараховувало проценти за користування позикою у розмірі 99,50 грн (або 1,99 %) у день за період з 02.06.2021 року до 30.09.2021 року. Загальний строк нарахування процентів за договором становить 120 днів.

19.11.2021 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (фактор) і ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) уклали договір факторингу № 1911, за умовами п. 1.1 якого фактор зобов`язався передати грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей, в розмірі портфеля заборгованості.

Відповідно до п. 5.2 цього договору його сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання актів прийому-передачі реєстру заборгованостей (з одночасною передачею реєстру заборгованостей в електронному вигляді), після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідні права вимоги.

У п. 5.4 вказаного договору його сторони погодили, що фактор також має право здійснити наступне відступлення права грошової вимоги будь-якій третій особі.

На підтвердження відступлення на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» права вимоги за договором позики № 75471931 від 02.06.2021 року до позовної заяви долучено копії акта прийому-передачі реєстру заборгованостей та акта прийому-передачі інформації згідно реєстру заборгованостей в електронному вигляді за договором факторингу № 1911 від 19.11.2021 року, реєстру прав вимог № 3 від 19.11.2021 року, акту звірки взаємних розрахунків за період з 19.11.2021 року до 31.12.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за договором факторингу № 1911 від 19.11.2021 року.

Зі змісту вищевказаного реєстру прав вимог № 3 від 19.11.2021 року видно, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 75471931 від 02.06.2021 року на загальну суму 16 940,00 грн, з яких 5 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 11 940,00 грн заборгованість за відсотками.

03.04.2023 року ТОВ «Фінпром Маркет» (фактор) і ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (клієнт) уклали договір факторингу № 030423-ФК, за умовами п. 1.1 якого фактор зобов`язався передати грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей, в розмірі портфеля заборгованості.

Відповідно до п. 5.2 цього договору його сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання актів прийому-передачі реєстру заборгованостей (з одночасною передачею реєстру заборгованостей в електронному вигляді), після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідні права вимоги.

На підтвердження відступлення на користь ТОВ «Фінпром Маркет» права вимоги за договором позики № 75471931 від 02.06.2021 року до позовної заяви долучено копії акта прийому-передачі реєстру заборгованостей та акта прийому-передачі інформації згідно реєстру заборгованостей в електронному вигляді за договором факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 року, реєстру заборгованості від 03.04.2023 року, акту звірки взаєморозрахунків за період з 03.04.2023 року до 01.11.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» і ТОВ «Фінпром Маркет» за договором факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 року.

Зі змісту вищевказаного реєстру заборгованості від 03.04.2023 року видно, що ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило ТОВ «Фінпром Маркет» право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 75471931 від 02.06.2021 року на загальну суму 16 940,00 грн, з яких 5 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 11 940,00 грн заборгованість за відсотками.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги ТОВ «Фінпром Маркет» слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми, що передбачено ч. 1 ст. 1047 ЦК України.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України).

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі, що передбачено абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно з правилами абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до правил ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що 02.06.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ОСОБА_1 в електронній формі уклали договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 75471931, право вимоги за яким надалі перейшло до «Фінансова компанія управління активами», а згодом до позивача ТОВ «Фінпром Маркет» на підставі договорів факторингу № 1911 від 19.11.2021 року та № 030423-ФК від 03.04.2023 року відповідно. За умовами вищевказаного договору позики ОСОБА_1 надано позику у розмірі 5 000,00 грн на строк 30 днів із встановленням плати за користування позикою у розмірі 1,99 % у день. Загальна вартість позики згідно з умовами цього договору 7 985,00 грн, з яких 5 000,00 грн сума позики, 2 985,00 грн сума процентів за користування позикою. Отримавши позику, ОСОБА_1 належним чином не виконала взяті на себе за договором зобов`язання, внаслідок чого у неї виникла заборгованість.

Визначаючись із розміром заборгованості ОСОБА_1 за договором № 75471931 від 02.06.2021 року, суд звертає увагу на те, що право нараховувати передбачені договором відсотки припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Схожий за змістом висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 року в справі № 910/4518/16, окрім того, зазначено про те, що надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України (п. 82 постанови).

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за "користування кредитом" поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними (п. 85 постанови).

За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця (п. 87 постанови).

У п. 97 вищевказаної постанови Верховний Суд зауважує, що на період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до статті 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.

Як вже було зазначено, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) нараховувало проценти за користування позикою згідно з договором № 7547193 протягом 120 днів. Водночас у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт продовження строку договору (пролонгацію строку позики). Вищевказаний договір позики не містить умов про порядок здійснення пролонгації строку позики та лише відсилає до Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики). Проте у долученому до матеріалів справи примірнику Правил у редакції від 14.05.2021 року відсутній підпис відповідача, а тому вказані Правила не можна розцінювати як частину договору, укладеного ОСОБА_1 і ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 02.06.2021 року.

Зважаючи на наведене, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 і ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» обумовили у письмовій формі умови щодо пролонгації строку позики, у зв`язку з чим ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» вправі було нараховувати проценти за користування позикою лише у межах, визначених договором позики, тобто з 02.06.2021 року до 02.07.2021 року включно.

Враховуючи вищевикладене, з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики № 75471931 від 02.06.2021 року в розмірі 7 985,00 грн, з яких 5 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу (сумою позики), 2 985,00 грн заборгованість за відсотками, нарахованими в межах погодженого у договорі строку (5 000,00 грн * 1,99 % * 30 днів).

Щодо судових витрат позивача суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до п. п. 1, 2, 6 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Встановлено, що 01.11.2024 року ТОВ «Фінпром Маркет» (далі клієнт) і Адвокат Ткаченко Ю. О. уклали договір про надання правничої допомоги № 01-11/2024, відповідно до п. 1.1 якого правнича допомога, що надається за цим договором, полягає у здійсненні адвокатом комплексу заходів, спрямованих на стягнення належної до сплати клієнту заборгованості боржників за договорами позики, право вимоги за яким належить клієнту, у судовому порядку, а також у здійсненні захисту прав та інтересів клієнта, пов`язаних із стягненням заборгованості з боржників у спорах, що виникли внаслідок заходів, вжитих як клієнтом, так і адвокатом, по стягненню заборгованості в судовому порядку.

Вартість винагороди за надання правничої допомоги узгоджена сторонами у п. 4.1 цього договору.

Згідно з витягом з акта № 10-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 01-11/2024 від 01.11.2024 року адвокат Ткаченко Ю. О. надало позивачу такі послуги з правничої допомоги щодо боржника ОСОБА_1 : 1) вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції / аналіз судової практики та збір документів/доказів (у разі відсутності у клієнта необхідних документів / доказів, адвокат збирає їх самостійно шляхом направлення адвокатських запитів) по малозначних справах для формування позовної заяви вартістю 500,00 грн, 2) підготовка / складання позовної заяви до боржника за договором позики у малозначній справі (клієнт самостійно подає позовну заяву до суду у зручний для клієнта спосіб в електронній або письмовій формі) вартістю 3 000,00 грн.

На підтвердження оплати за вказаним актом № 10-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 01-11/2024 від 01.11.2024 року до позовної заяви додано платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 579933657.1 від 20.03.2025 року

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на наведене, зважаючи на приписи ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» слід стягнути витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 1 649,79 грн (7 985,00 грн * 3 500,00 грн / 16 940,00 грн), тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також у силу вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути 1 141,85 грн сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (7 985,00 грн * 2422,40 грн / 16 940,00 грн).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 133, 137, 141, 223, 259, 263, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, ст. ст. 205, 207, 512, 514, 526, 530, 610-612, 625-628, 638, 639, 1046-1050 ЦК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за договором позики № 75471931 від 02.06.2021 року в розмірі 7 985 (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» 1 141 (одну тисячу сто сорок одну) грн 85 (вісімдесят п`ять) коп. сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» 1 649 (одну тисячу шістсот сорок дев`ять) грн 79 (сімдесят дев`ять) коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Копію заочного рішення направити відповідачу протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», місцезнаходження: вул. Стельмаха Михайла, 9-А, оф. 204, м. Ірпінь Київської області, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Головуючий суддя І. М. Галіян