Провадження № 2-ві/537/7/25
Справа № 536/206/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2025 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука в складі головуючої судді Мурашової Н.В. розглянувши заяви ОСОБА_1 про відвід судді Зоріної Діани Олександрівни у справі №536/206/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариста з обмеженною відповідальністю «Полтаваенергозбут» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

19.05.2022 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Полтаваенергозбут» про визнання незаконним попередження про припинення електропостачання, зобов`язання вчинити певні дії, відповідно до якого просить суд визнати незаконним попередження про припинення постачання електричної енергії № 769_202201 від 25.01.2022 року складеного фахівцем ОСОБА_2 та заборонити ОСОБА_2 та іншим працівникам ТОВ «Полтаваенергозбут» по відношення до нього, як споживача, без рішення суду винесеного в наказному або цивільному провадженні встановлювати розмір заборгованості та надсилати подібні попередження про припинення електропостачання; зобов`язати «Полтаваенергозбут» припинити порушувати п. 3 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме: зобов`язати припинити заборонену агресивну практику, заборонивши ТОВ «Полтаваенергозбут» надсилати йому, як споживачу, постійних повідомлень про заборгованість які ТОВ «Полтаваенергозбут» (його працівники) складає шляхом порушення права на презумпцію невинуватості та шляхом привласнення права судової влади встановлювати розмір заборгованості; зобов`язати ТОВ «Полтаваенергозбут» припинити порушувати п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» при реалізації продукції йому, як споживачу; зобов`язати ТОВ «Полтаваенергозбут» припинити порушувати ч. 3 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» та зазначити виключно достовірну інформацію про режим роботи Кременчуцького центру обслуговування споживачів з врахуванням перерви на обід (час коли цей центр не працює зі споживачами), за фактичною та реальною адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати ТОВ «Полтаваенергозбут» надати йому, як споживачу, рахунки по особовому рахунку № НОМЕР_1 за листопад 2021 року, грудень 2021 року, січень 2022 року з достовірною інформацією, згідно вимог чинного законодавства України, а саме в разі якщо відповідач припускає що йому недоплачені кошти вказати недоплату, а в разі переплати вказати переплату коштів; визнати законною його відмову 31.01.2022 року, як споживача, відповідно до ст. 60 Конституції України виконувати незаконні вимоги зазначені в попередженні про припинення постачання електричної енергії №769 202201 від 25.01.2022 року, а саме сплачувати заборгованості зазначені шляхом посягання працівників ТОВ «Полтаваенергозбут» на судову владу в Україні, незаконно присвоївши собі право встановлювати розмір заборгованості та ще й без наказного провадження; заборонити ТОВ «Полтаваенергозбут» надсилати попередження про припинення постачання електричної енергії в якому б не було вказано про право споживача оскаржити подібне попередження до суду, а також обов`язкового зазначення інформації, що в разі оскарження відключення електропостачання не здійснюватиметься що найменше до остаточного прийняття рішення в суді, а також в разі прийняття рішення на користь споживача в такому разі ТОВ «Полтаваенергозбут» нестиме свою відповідальність за створення та надсилання такого попередження.

Ухвалою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14.02.2022 у справі відкрито загальне позовне провадження.

13.04.2022 на адресу суду надійшов відзив ТОВ «Полтаваенергозбут» та заява про поновлення відповідачу пропущеного процесуального строку на подання відзиву, яка обґрунтована тим, що строк було пропущено у зв`язку з військовою агресією рф проти України, що стало підставою для введення воєнного стану з 24.02.2022.

У зв`язку із заявленими самовідводами суддів Кременчуцького районного суду Полтавської області, на підставі розпорядження голови Кременчуцького районного суду Полтавської області №8 від 13.05.2022 справу передано на розгляд до найбільш територіально наближеного суду - Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області.

19.05.2022 справа надійшла до провадження Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області.

У зв`язку із заявленими самовідводами суддів Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтаської області, на підставі розпорядження голови Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області №5 від 13.07.2022 справу передано на розгляд до найбільш територіально наближеного суду Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 04.08.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Полтаваенергозбут» про визнання незаконним попередження про припинення електропостачання, зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 16.02.2023 ухвалу Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 04.08.2022 про залишення позовної заяви без розгляду скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвалою судді Крюківського районного суду міста Кременчука Дядечка І.І. від 20.03.2023 справу прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 14.04.2023 справу повернуто до Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області.

Після самовідводів суддів Предоляк О.С. та Рибалки Ю.В., у зв`язку із достроковим закінченням відрядження (як тимчасове переведення) суддів Гончаренка О.В. та Семенової Л.М. до Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області, та неможливістю утворити новий склад суду для судового розгляду, на підставі розпорядження голови Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області Обревко Л.О. №4 від 08.03.2024, справу було передано до найбільш територіально наближеного до Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області, яка до суду надійшла 26.03.2024.

29.03.2024 ухвалою судді справу прийнято до провадження, постановлено справу розглядати у порядку загального позовного провадження.

21.10.2024 на адресу надійшла заява позивача ОСОБА_1 , згідно якої останній просить суд відмовити відповідачу у поновленні строку на подання відзиву та повернути останній, мотивуючи свою позицію тим, що відповідачем пропущено строк подачі до суду відзиву, зазначений в ухвалі про відкриття провадження.

22.10.2024 ТОВ «Полтаваенергозбут» поновлено строк на подання відзиву. Підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Полтаваенергозбут» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, про порушення прав споживача, закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 21.11.2024 позивачу ОСОБА_1 у задоволенні заяв про відвід судді Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області Зоріної Д.О. від розгляду справи №536/206/22 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Полтаваенергозбут» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, про порушення прав споживача, відмовлено.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 28.03.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Полтаваенергозбут» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, про порушення прав споживача залишено без розгляду.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 23.06.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 28.03.2025 скасовано, матеріали цивільної справи №536/206/22 повернуто до Крюківського районного суду міста Кременчука для продовження розгляду.

25.08.2025, 01.09.2025 та 11.09.2025 на адресу Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області надійшли заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Зоріної Д.О. від розгляду справи №536/206/22 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Полтаваенергозбут» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, про порушення прав споживача. Заяви мотивовані наявністю сумніву в неупередженості судді при розгляді вказаної справи.

Ухвалою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Зоріної Д.О. визнано відвід необгрунтованим, а заяви ОСОБА_1 при відвід судді Зоріної Д.О. від розгляду справи №536/206/24 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Полтаваенергозбут» про визнання дій протиправними, зобов*язання вчинити дії, про порушення прав споживача передано до канцелярії суду для визначення іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, на підставі ст.33 ЦПК України для вирішення заяв позивача про відвід судді.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 17.09.2025 року, визначено суддю Мурашову Н.В. для розгляду заяв ОСОБА_1 при відвід судді Зоріної Д.О. від розгляду справи №536/206/24 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Полтаваенергозбут» про визнання дій протиправними, зобов*язання вчинити дії, про порушення прав споживача.

Відповідно до ч.7, ч.8 ст.40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Суддя Мурашова Н.В. невідкладно, в порядку письмового провадження дослідила матеріали справи та прийшла до наступних висновків.

Стаття 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачає, зокрема, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів безстороннім і справедливим судом.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії"(Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 (заява № 7577/02) зазначив, що «безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі а саме, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі».

Аналогічна правова позиція закріплена в п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 (заява № 33949/02), п. 28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010 (заява № 16695/04).

Більше того, в п. 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що: «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності».

Підходи щодо упередженості та безсторонності з боку суддів викладено у рішенні ЄСПЛ у справі «Мироненко та Мартиненко проти України».

У пунктах 66, 69, 70 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції за допомогою об`єктивного та суб`єктивного критеріїв. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, які розглядаються, таку природу і ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності.

Як встановлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття».

Згідно ч.7 ст.56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Згідно частини 2 статті 39 Цивільного процесуального кодексу України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Статтею 36 Цивільного процесуального кодексу України встановлені підстави для відводу судді.

Підстави, за яких суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), визначені частиною 1 статті 36 Цивільного процесуального кодексу України, а саме, якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Також, згідно частини 2 статті 36 Цивільного процесуального кодексу України, суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.36 ЦПК України, до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

У ч.4 ст.36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У ст. 37 ЦПК України встановлено недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Як на підставу для відводу позивач посилається на обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Вирішуючи питання щодо заявленого відводу, суддя не вбачає по даній справі наявність обставин, які б слугували підставами для відводу, передбаченими чинним законодавством.

За умовами ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Надаючи оцінку обґрунтованості поданих ОСОБА_1 заяв про відвід судді у даній справі, суд бере до уваги те, що у заявах про відвід не наведено визначених у ст. 36, ст.37 ЦПК України підстав, які унеможливлюють участь суді ОСОБА_3 у розгляді справи №536/206/22, зокрема не наведено фактів прояву суддею Зоріною Д.О. поведінки, яка б свідчила про її упередженість чи небезсторонність у цій справі. Аргументи, якими заявник ОСОБА_1 мотивує свою заяву про відвід судді, не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості судді Зоріної Д.О. як з погляду суб`єктивного критерію, так і з погляду об`єктивного критерію, якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини.

Отже, викладені в заявах ОСОБА_1 про відвід доводи заявника про упередженість судді Зоріної Д.О. є необґрунтованими, оскільки будь-якими об`єктивними даними не підтверджуються.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що слід відмовити в задоволені заяв ОСОБА_1 про відвід судді Зоріної Д.О. від розгляду справи №536/206/22 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Полтаваенергозбут» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, про захист прав споживача.

Керуючись статтями 36, 39-40, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні заяв ОСОБА_1 від 25.08.2025 року, 01.09.2025 року та 11.09.2025 року про відвід судді Зоріної Діани Олександрівни від розгляду справи №536/206/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариста з обмеженною відповідальністю «Полтаваенергозбут» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, захист прав споживача.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Мурашова Н.В.