КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 755/12952/24

номер провадження №22-ц/824/8519/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Рожка Сергія Миколайовича

на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 31 січня 2025 року /суддя Коваленко І.В./

у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг від 01.03.2023 у розмірі 30 101,68 грн станом на 03.07.2024, яка складається з 23 993,04 грн заборгованості за тілом кредиту та 6 108,64 грн заборгованості за простроченими відсотками, а також судових витрат у розмірі 2 422,40 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 31 січня 2025 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 23 993,04 грн заборгованості за тілом кредиту станом на 03.07.2024 та 2 342,70 грн судового збору. У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник АТ КБ «Приватбанк» - Рожко С.М. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати заочне рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог в яких відмовлено та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 6 108,64 грн, а також стягнути з відповідача судові витрати.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що істотні умови кредитного договору, включаючи тип кредиту, ліміт, строк кредитування, мету, спосіб надання, забезпечення, процентні ставки (42% для картки "Універсальна" та 40,8% для картки "Універсальна Gold"), тип ставки, загальні витрати та орієнтовну вартість кредиту, були письмово погоджені сторонами в заявах про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 01.03.2023 та 01.05.2023, підписаних відповідачем власноручно. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції помилково послався на паспорт споживчого кредиту від 16.05.2022, ігноруючи підписані заяви, та не врахував, що відповідач користувався кредитними картками, вносив платежі, не оспорював умови та не заперечував проти позову. Посилаючись на постанови Верховного Суду від 26.10.2022 у справі № 334/2492/21, від 26.05.2021 у справі № 941/668/20 та від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21, апелянт стверджує, що за відсутності заперечень від відповідача, який не з`являвся до суду та не подавав відзив, відсутні підстави вважати умови непогодженими, а розмір заборгованості недоведеним. Крім того, апелянт вказує на порушення норм матеріального права (статті 3, 509, 526, 611, 625, 651, 1054 ЦК України) та процесуального права (статті 12, 13, 81, 263, 264 ЦПК України), що призвело до неповного з`ясування обставин, невідповідності висновків обставинам справи та неправильного вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку письмового провадження поінформований належним чином, двічі, за відомою суду адресою у матеріалах справи, з відзивом на апеляційну скаргу до суду не звертався.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції переглядається в частині його оскарження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню в частині відмови, з ухваленням нового рішення на підставі наступного.

Судом встановлено, що 01 березня 2023 року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", розміщених на сайті https://privatbank.ua/terms, якою приєднався до договору банківського рахунка, включаючи розділи щодо кредитних карток, поточних рахунків, використання картки тощо.

01 травня 2023 року ОСОБА_1 підписав нову заяву, якою були змінені умови договору. У заявах викладено істотні умови кредитування: тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія; ліміт кредиту - від 200 000 грн до 800 000 грн залежно від виду картки; строк - 12 місяців з пролонгацією; мета - споживчі цілі; спосіб надання - безготівковий; забезпечення - без забезпечення; процентні ставки - 42% річних для картки "Універсальна" та 40,8% річних для картки "Універсальна Gold"; тип ставки - фіксована; загальні витрати та орієнтовна вартість кредиту.

На підставі договору відповідач отримав кредитні картки: 01.03.2023 - картку "Універсальна" № НОМЕР_1 ; 01.05.2023 - картку "Універсальна Gold" № НОМЕР_2 .

Факт видачі та користування картками підтверджується довідкою банку та випискою про рух коштів.

Відповідач почав користуватися кредитними коштами з 09.05.2023, періодично вносив платежі на погашення. Станом на 03.07.2024 виникла заборгованість у розмірі 30 101,68 грн, з якої 23 993,04 грн - за тілом кредиту, 6 108,64 грн - за простроченими відсотками. Нарахування відсотків відповідало погодженим ставкам (3,4% щомісяця для "Універсальна Gold").

Постановляючи оскаржене судове рішення, суд першої інстанції керувався ст.ст. 4, 12, 13 ЦПК України про те, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх прав, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів, а сторони повинні довести обставини, на які посилаються; ст.ст. 76-83, 89 ЦПК України про те, що докази повинні бути належними та допустимими, а суд оцінює їх у сукупності; ст.ст. 133, 141 ЦПК України про те, що судові витрати складаються з судового збору та розподіляються пропорційно задоволеним вимогам; ст.ст. 178, 187, 247, 259, 263-265, 279, 280, 354-355 ЦПК України про те, що справа може розглядатися в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, заочне рішення ухвалюється за наявності умов належного повідомлення відповідача та відсутності відзиву, а апеляційне оскарження здійснюється в установленому порядку; ст.ст. 3, 204, 526, 629 ЦК України про те, що свобода договору, презумпція правомірності правочину та обов`язковість договору є основними засадами цивільного законодавства; ст.ст. 549, 551 ЦК України про те, що неустойка є грошовою сумою, яка сплачується за порушення зобов`язання, а її розмір встановлюється договором або законом; ст.ст. 611, 625 ЦК України про те, що порушення зобов`язання тягне відповідальність, включаючи сплату відсотків за прострочення; ст.ст. 626, 628, 633, 634 ЦК України про те, що договір є домовленістю сторін, а договір приєднання укладається шляхом прийняття умов, визначених однією стороною; ст.ст. 651, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України про те, що кредитний договір передбачає обов`язок позичальника повернути кредит і сплатити проценти, а зміна чи розірвання договору можливі за згодою сторін або в судовому порядку; Законом України "Про споживче кредитування" про те, що споживач має бути ознайомлений з умовами кредитування; постановами Верховного Суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20 про те, що паспорт кредиту не є підтвердженням укладення договору; від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 про те, що мінливість умов на сайті банку не дозволяє вважати їх частиною договору без підпису споживача; від 02.12.2020 у справі № 161/5267/20 про те, що банк має довести ознайомлення споживача з умовами, які діяли на момент укладення договору.

Суд першої інстанції дійшов висновків про те, що матеріали справи не містять доказів погодження істотних умов договору, включаючи процентні ставки та відповідальність; відсутність підпису відповідача на Умовах та Правилах надає банку можливість надавати умови в будь-якій редакції; роздруківка з сайту не є належним доказом; паспорт споживчого кредиту не фіксує волю сторін; Умови та Правила мінливі, тому не є частиною договору без підтвердження ознайомлення; в анкеті-заяві від 01.03.2023 ставка не зазначена, відсутні умови щодо строку повернення та неустойки.

Отже, позов підлягає задоволенню в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 23 993,04 грн, оскільки факт отримання та використання коштів доведено, а розмір не спростовано відповідачем; у стягненні прострочених відсотків у розмірі 6 108,64 грн відмовлено, оскільки не доведено погодження умов щодо ставок та відповідальності, з посиланням на мінливість Умов та Правил, відсутність підпису на них та невідповідність вимогам статей 633, 634 ЦК України.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦК України свобода договору є основною засадою цивільного законодавства, що дозволяє сторонам визначати умови договору на власний розсуд.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язання виникає на підставі договору, а ст. 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти, розмір і порядок яких встановлюються договором.

Стаття 1048 ЦК України встановлює право позикодавця на отримання процентів, якщо їх розмір визначено договором.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договір приєднання укладається шляхом прийняття умов, визначених однією стороною, що в цій справі підтверджується підписаними відповідачем заявами від 01.03.2023 та 01.05.2023, які містять істотні умови, включаючи процентні ставки.

Стаття 526 ЦК України зобов`язує виконувати зобов`язання належним чином, а ст. 625 ЦК України передбачає відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання, включаючи сплату відсотків.

Суд першої інстанції не врахував, що істотні умови, включаючи ставки 42% та 40,8%, були викладені безпосередньо в підписаних відповідачем заявах від 01.03.2023 та 01.05.2023, що підтверджує фіксацію волі сторін.

Відповідач користувався коштами, вносив платежі, не оспорював умови, не подавав заперечення, що відповідно до постанов Верховного Суду від 26.10.2022 у справі № 334/2492/21 та від 26.05.2021 у справі № 941/668/20 виключає застосування висновків про непогодженість умов. Розмір заборгованості доведено розрахунком та випискою, не спростовано відповідачем, що узгоджується з постановою від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21.

Отже, суд першої інстанції не повно з`ясував обставини, не дав належної оцінки доказам, що призвело до невідповідності висновків обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, оскільки підтверджують погодження умов, нарахування відсотків відповідно до ставок 40,8% річних з 09.05.2023, відсутність заперечень від відповідача та відповідність принципам свободи договору, добросовісності та обов`язковості (ст.ст. 3, 509, 629 ЦК України) і спростовують висновки суду про відсутність доказів, з урахуванням підписаних заяв та постанов Верховного Суду щодо стандарту доказування "більшої вірогідності" за відсутності заперечень.

Доводи відзиву на апеляційну скаргу відсутні, оскільки відзив не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати, з відповідача на користь позивача стягується судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції 2 422,40 грн, апеляційної 2 906,88 грн.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Рожка Сергія Миколайовича на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 31 січня 2025 року - задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 31 січня 2025 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 6 108,64 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 6 108,64 грн /шість тисяч сто вісім гривень шістдесят чотири копійки/ заборгованості за простроченими відсотками.

Судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 2 422,40 грн /дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок/ судового збору.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 2 906,88 грн /дві тисячі дев`ятсот шість гривень вісімдесят вісім копійок/ судового збору за подання апеляційної скарги.

Дані сторін: Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» ; адреса: 01001 м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; адреса для листування: 49094 м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50;

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: