Справа № 523/9888/24
Провадження № 2-з/522/500/25
УХВАЛА

10 вересня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого - судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Сафтюк-Панько Б.Д.,

розглянувши у судовому засіданні у м. Одесі заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання незаконної постанови, стягнення збитків та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду міста Одеси з позовними вимогами до відповідача, в яких просить визнати недійсною постанову про відкриття виконавчого провадження, стягнути з відповідача збитки у розмірі 9006,39 грн. та моральну шкоду в розмірі 9006,39грн.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19.06.2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділудержавної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)про визнання незаконної постанови, стягнення збитків та морально шкоди передати за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.

06 серпня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали справи № 523/9888/24.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Шенцевій О.П.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі.

17 вересня 2024 року ОСОБА_1 заявив клопотання про витребування доказів, а саме матеріалів виконавчого провадження.

02 та 10 вересня 2025 року до суду надійшли заяви про забезпечення доказів на незаконні дії ДВС та захист прав споживача послуг (у порядку ст. ст. 83, 84, 116-118 ЦПК України), в яких позивач вказує, що він не отримував жодних постанов від відповідача, а тому існують всі підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачено, збір і подання відповідних доказів є скрутним, а згодом стане неможливим.

Розглянувши вищевказані заяви, вивчивши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст.116 ЦПК України способом забезпечення доказів є, в тому числі витребування та (або) огляд доказів.

Відповідно до положень п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України, в заяві про забезпечення доказів зазначаються, між іншим, обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Згідно із ч. 5 ст.118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Відповідно до положень ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу. У разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження. Якщо ухвала про забезпечення доказів на момент її скасування була виконана повністю або частково - отримані судом докази (показання свідків, висновки експертів тощо) не можуть бути використані в іншій справі. Особа, яка подала заяву про забезпечення доказів, зобов`язана відшкодувати судові витрати, а також збитки, спричинені у зв`язку із забезпеченням доказів, у разі неподання позовної заяви у строк, зазначений в частині п`ятій цієї статті, а також у разі відмови у позові. За заявою міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду або заявою сторони у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, суд може вжити заходів забезпечення доказів у порядку та з підстав, встановлених цим Кодексом. Заява про забезпечення доказів у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, подається до апеляційного суду за місцезнаходженням боржника або доказів, щодо яких сторона просить вжити заходів забезпечення, або майна боржника, або за місцем арбітражу, третейського розгляду.

Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

За змістом наведених норм обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Згідно з вимогами пунктів 4, 5 частини 1 статті 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів повинні бути вказані докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, а також обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів.

Процесуальний механізм забезпечення доказів призначений для того, щоб отримати та зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення, потрібні для вирішення справи, але, насамперед, спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов, суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 9901/845/18.

Отже, процесуальним порядком та механізмом забезпечення доказів передбачено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення доказів, має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкоджені, втратити свою доказову цінність тощо).

Надавши юридичну оцінку заявам ОСОБА_1 про забезпечення доказів, з урахуванням викладених у них обставин, суд дійшов висновку, що вони не відповідають критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 116 ЦПК України, не містять обґрунтувань та доказів на підтвердження наявності реальних ризиків чи загроз того, що докази, про забезпечення яких порушує питання заявник, можуть бути втрачені або їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим.

Неотримання позивачем та ненадання відповідачем запитуваної інформації не може бути підставою припускати, що останні якимось чином будуть перешкоджати в наданні доказів, зокрема, на стадії після подачі заявником позовної заяви та витребування цих доказів судом після відкриття провадження у справі.

Звертаючись з заявою про забезпечення позову, заявником не наведено обґрунтованих підстав для застосування заходів забезпечення доказів, не наведено обставин, для доказування яких необхідні витребувані докази, що відсутні в матеріалах справи.

Також заявник не навів а ні аргументів, а ні підтверджень, що докази які просить витребувати дійсно можуть бути втрачені.

Таким чином, заявником не обґрунтовано та не доведено підстав для забезпечення доказів у порядку статей 116-118 ЦПК України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення заяв про забезпечення доказів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 84,116-118,260,261,354 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання незаконної постанови, стягнення збитків та моральної шкоди залишити без задоволення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя: