УХВАЛА

11 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 138/1979/22

провадження № 61-9991ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М.(суддя-доповідач), Карпенко С. О.,

Сердюка В. В.,

розглянув касаційну скаргу Вінницької обласної прокуратури на рішення

Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24 березня 2025 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 03 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна

в особі Державної казначейської служби України, Вінницької обласної прокуратури про зобов`язання вчинення дій, відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до держави Україна в особі Державної казначейської служби України (далі - ДКСУ), Вінницької обласної прокуратури, в якому просив:

зобов`язати Вінницьку обласну прокуратуру на офіційній сторінці Вінницької обласної прокуратури ІНФОРМАЦІЯ_1, в розділі «стартова сторінка новини та публікації», а також на її сторінці у фейсбуці принести йому публічне вибачення за незаконні дії під час кримінального провадження № 138/2132/19 прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_2, його особисту некомпетентність та упередженість, що спричинили позивачеві та його родині значну моральну та матеріальну шкоду в строк не пізніше одного місяця з дня набрання рішенням законної сили;

зобов`язати Вінницьку обласну прокуратуру застосувати зворотну вимогу шляхом притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_2 ;

стягнути з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на відшкодування моральної шкоди суму, еквівалентну 540 мінімальних заробітних плат, станом на час винесення рішення суду, що становить

4 320 000 грн; шкоду внаслідок незаконного звільнення у розмірі

402 874,42 грн; витрати на оплату вартості адвокатських послуг - 173 600 грн.

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області ухвалою

від 14 березня 2025 року закрив провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання Вінницьку обласну прокуратуру застосувати зворотну вимогу шляхом притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_2 , а також про стягнення з держави Україна за рахунок коштів державного бюджету України шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення позивача, у розмірі 402 874,42 грн, на підставі пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України (суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом).

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області рішенням

від 24 березня 2025 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Стягнув з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування майнової шкоди

173 600 грн та в рахунок відшкодування моральної шкоди 304 000 грн.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

У задоволені решти позовних вимог відмовив.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції,

ОСОБА_1 та Вінницька обласна прокуратура оскаржили його

в апеляційному порядку.

Вінницький апеляційний суд постановою від 03 липня 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та Вінницької обласної прокуратури залишив без задоволення. Рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24 березня 2025 року залишив без змін.

06 серпня 2025 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшла касаційна скарга Вінницької обласної прокуратури на рішення

Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24 березня 2025 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 03 липня 2025 року.

Касаційна скарга на вищевказані судові рішення надійшла з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

Верховний Суд ухвалою від 12 серпня 2025 року визнав підстави, наведені в клопотанні Вінницької обласної прокуратури, про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24 березня 2025 року та постанови Вінницького апеляційного суду від 03 липня 2025 року, неповажними.

Касаційну скаргу Вінницької обласної прокуратури на рішення

Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24 березня 2025 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 03 липня 2025 року залишив без руху та надав строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропонував заявникові надати докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції. Попередив про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.

У серпні 2025 року до Верховного Суду на виконання вимог ухвали суду

від 12 серпня 2025 року від Вінницької обласної прокуратури надійшла заява про усунення недоліків, до якої додані докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень мотивоване тим, що постанова Вінницького апеляційного суду ухвалена

03 липня 2025 року. Інформація про дату складення повного тексту оскаржуваної постанови суду відсутня. Повний текст постанови Вінницького апеляційного суду від 03 липня 2025 року Вінницька обласна прокуратура отримала через підсистему «Електронний суд» 08 липня 2025 року (доказ додається).

Відповідно до частин другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій

статті 394 цього Кодексу.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належному судовому процесі.

Одним із визначальних критеріїв для прийняття судом рішення про поновлення чи непоновлення строку є досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами окремої особи. Дотримання строків стосується всіх учасників спору, які мають право на справедливий суд.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та додані до касаційної скарги матеріали, суд вважає, що клопотання Вінницької обласної прокуратури підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником обставини свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, що є підставою для його поновлення.

Отже, недоліки касаційної скарги, визначені ухвалою Верховного Суду

від 12 серпня 2025 року, усунуті.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Підстави для відмови у відкритті касаційного провадження або повернення касаційної скарги відсутні.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження судового рішення заявник посилається на:

пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку);

пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах).

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Разом з тим, у касаційній скарзі Вінницької обласної прокуратури міститься клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень в частині вирішення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 173 600 грн до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Клопотання мотивоване тим, що на виконання рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24 березня 2025 року, 31 липня 2025 року виданий виконавчий лист № 138/1979/22 про стягнення з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування майнової шкоди 173 600 грн та в рахунок відшкодування моральної шкоди 304 000 грн (доказ додається).

На підставі вказаного, з метою запобіганню витрачання коштів Державного бюджету України, Вінницька обласна прокуратура просить зупинити виконання оскаржуваних судових рішень в частині вирішення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 173 600 грн до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Заява (клопотання) про зупинення виконання судового рішення має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення, такими мотивами, зокрема може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Доводи клопотання про зупинення виконання судових рішень з метою запобігання витрачанню коштів Державного бюджету України, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

З урахуванням предмета спору, змісту оскаржуваних судових рішень та наданих заявником доказів, касаційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зупинення виконання рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24 березня 2025 року та постанови Вінницького апеляційного суду від 03 липня 2025 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування майнової шкоди 173 600 грн до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 390, 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Вінницької обласної прокуратури про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити Вінницькій обласній прокуратурі строк на касаційне оскарження рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області

від 24 березня 2025 року та постанови Вінницького апеляційного суду

від 03 липня 2025 року.

Відкрити касаційне провадження у цивільній справі № 138/1979/22 за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Вінницької обласної прокуратури про зобов`язання вчинення дій, відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Відмовити у зупиненні виконання рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24 березня 2025 року та постанови Вінницького апеляційного суду від 03 липня 2025 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування майнової шкоди 173 600 гривень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська С. О. Карпенко В. В. Сердюк