Справа 359/8196/25
Провадження 2-о/359/220/2025

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2025р. м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі Кулик Т.В.

за участю

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Бориспільський районний відділ Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м.Києві та Київській області ДМС України про встановлення факту

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 на адресу Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 , про встановлення факту постійного проживання на території України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гора Бориспільського району Київської області Зі свого народження і по теперішній час він проживає на території України, закінчив Гірську середню школу Бориспільського району Київської області, після цього навчався в Бориспільському СПТУ-3 Київської області в період з 01.09.1984 по 20.07.1987 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Гора Бориспільського району Київської області в нього народилася донька ОСОБА_2 13.01.2000 року Бориспільською ДПА видано йому довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_1 , який був занесений до Державного реєстру фізичних осіб. При цьому він фактично проживав на території с.Гора Бориспільського району Київської області. Заявник отримував паспорт громадянина колишнього СРСР, проте в 2002 році втратив паспорт колишнього СРСР зразка 1974 року, а тому вчасно не оформив собі паспорт громадянина України.

Отже, він не має паспорта громадянина України і таким чаном не може скористатись своїми правами, які надаються громадянам України згідно чанного законодавства України зокрема, офіційно влаштуватись на роботу, отримувати пенсію, придбати або успадкувати майно, звертатись до медичних закладів, укласти шлюб, проймати участь у виборах і так далі. Зазначив, що він не є громадянином іншої держава і ніколи не був. Листом Бориспільського РВ ЦМУ ДМС в м. Києві та Київської області йому було відмовлено у оформленні паспорта громадянина України у вигляді ID-картки та для встановлення належності до громадянства України, заявнику було рекомендовано звернутися до суду та підтвердити факт постійного проживання на території України.

Відтак вважає, що за рішенням суду може отримати паспорт громадянина Україні і в повній мірі реалізувати свої конституційні права.

А тому заявник просить встановити факт постійного проживання на території України, на час проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року), і на час набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) до теперішнього часу.

В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи направив до суду заяву, в якій зазначив, що просить розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи.

Свідок ОСОБА_3 показала, що знає ОСОБА_1 із народження, він є її батьком. Підтвердила, що ОСОБА_1 з моменту її народження по теперішній час проживає в Україні за адресою: АДРЕСА_1 . За межі України ніколи не виїжджав.

Покази свідка є логічними та послідовними і сумніву у їх правдивості у суду не виникає.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , де в графі мати зазначена ОСОБА_4 , а батьком - ОСОБА_5 .

В 1984 році ОСОБА_1 закінчив Гірську середню школу Бориспільського району Київської області. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про восьмирічну освіту серії НОМЕР_3 від 20.06.1984 року.

Починаючи з 01.09.1984 по 20.07.1987 року навчався в Бориспільському СПТУ-3 Київської області. Отримав професію камінщик, бетонщик, тесля, монтажник по монтажу стальних і желізобетонних конструкцій і здобув середню освіту, що підтверджується копією диплому серії НОМЕР_4 від 20.07.1987 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , де в графі мати зазначена ОСОБА_6 , а батьком - ОСОБА_1 , національність - українець.

З довідки Бориспільської Державної податкової адміністрації вбачається, що 13.01.2000 року ОСОБА_1 присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який був занесений до Державного реєстру фізичних осіб.

З висновку ДІМ Бориспільського МРВ ГУ МВС України в Київській області Ткачука В.О. від 09.02.2005 року, затвердженого в.о. начальника Бориспільського МРВ ГУ МВС України в Київській області Романенко В.І. вбачається, що 08.02.2005 року до Бориспільського МРВ ГУ МВС України в Київській області з письмовою заявою звернувся гр. ОСОБА_1 про те, що в 2002 році за місцем проживання виявив відсутність паспорта громадянина України (старого зразку) на своє ім`я. В ході перевірки було встановлено, що в 2002 році гр. ОСОБА_1 працював на будівництві будинку в с. Гнідин. В той час віз зібрав документи на заміну паспорта громадянина України зі старого на новий зразок. Дані документи знаходились з ним на робочому місці. Через деякий час він виявив відсутність даних документів. Будь які інші речі, цінності, документи не зникли. Під час перевірки паспортного столу на предмет повернутого паспорта, як знайденого ніхто не повертав. Встановити місце знаходження паспорта не надається можливим. Гр. ОСОБА_7 претензій нідокого немає, звернувся до Бориспільського МРВ для отримання довідки для поновлення паспорта.

З довідки №5/1235 від 10.02.2005 року вбачається, що довідка видана гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , урож. Та жит. АДРЕСА_1 про те, що він 08.02.2005 року звертався до Бориспільського МРВ ГУ МВС України в Київській області по факту втрати паспорта громадянина України (старого зразка). Дана подія зареєстрована в ЖОІ №143 від 18.02.2005 року.

02.03.2013 року ОСОБА_2 уклала шлюб із ОСОБА_8 та змінила дошлюбне прізвище з ОСОБА_9 на ОСОБА_10 . Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №64.

З довідки виконавчого комітету Гірської сільської ради №1294-02-17-25 від 08.07.2025 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 у період з 20.06.1987 року по 27.08.1993 року. З 1993 року фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , але не зареєстрований.

Із наданих до суду копій будинкової книги вбачається, що в ній містяться відмітки про реєстрацію ОСОБА_1 місця проживання 20.06.1987 року та знаття з реєстрації 28.08.1993 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України).

За змістом п.6 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України «Про громадянство України», Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Факт постійного проживання на території України ОСОБА_1 , у тому числі станом на момент проголошення незалежності України 24.08.1991 року або на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) має юридичне значення та породжує для нього юридичні наслідки, так як встановлення вказаного факту в судовому порядку надає право подати заяву про набуття громадянства України. В іншому встановленому Закону України «Про громадянство України» порядку, набути громадянство України заявник не може.

Згідно п. 1 ст. 3 ЗУ «Про громадянство України» N 2235-III від 18.01.2001 р., громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України». громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Згідно з п. 8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає наступні документи: заяву про встановлення належності до громадянства України; фотокартки (розміром 35 х 45 мм); копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджую зазначений факт); судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на піших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Крім цього, статтею 8 Закону України «Про громадянство України» встановлено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року, який має юридичне значення.

Таким чином, надані заявником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт проживання заявника на території України.

Приймаючи до уваги те, що встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне йому для отримання паспорту громадянина України, враховуючи наявність доказів на підтвердження постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Гора Бориспільського району Київської області на території України до 24 серпня 1991 року, і на час набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року), суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню.

Підстав для встановлення факту проживання заявника на території України по теперішній час судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 13, 81, 263-265, 293, 315-316, 318-319, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання на території України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Гора Бориспільського району Київської області на час проголошення незалежності України (24.08.1991 року) і на час набрання чинності Законом України «Про громадянство» (13.11.1991 року)

В задоволенні вимог заяви в іншій частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12.09.2025 року.

Суддя Чирка С.С.