Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючого судді - Борис О.Н., за участі секретаря судового засідання Годунової В.Г., за участі заявника ОСОБА_1 , представника заявника Гудима Т.В., в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення

встановив:

У лютому 2025 року до Покровського районного суду міста Кривого Рогу з Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу надійшли матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник адвокат Гудима Т.В., заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення, для розгляду за підсудністю.

На підставі Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 лютого 2025 року матеріали справи були передані у провадження судді Борис О.Н.

Заява обґрунтована тим, що 12 серпня 2005 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . При житті чоловіка, заявник перебувала на його повному утриманні, оскільки не працювала, отримувала мінімальну пенсію та інших доходів не мала. На пенсію та заощадження чоловіка вони купували продукти харчування, одяг, ліки, засоби гігієни, сплачували комунальні послуги та робили інші витрати. 29.10.2024 року заявник звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо проведення перерахунку «перехід на інший вид пенсії», у зв?язку з втратою годувальника. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було прийнято рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії від 05.11.2024 року №74, у зв?язку з непідтвердженням факту спільного проживання заявника з ОСОБА_2 на момент його смерті.

На підставі викладеного, просила суд встановити факт її спільного проживання з її чоловіком ОСОБА_2 на момент його смерті за адресою: АДРЕСА_1 , а також встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 28 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження.

Заявник ОСОБА_1 та її представник Гудима Т.В. у судовому засіданні вимоги заяви підтримали, просила їх задовольнити у повному обсязі. У подальшому подали суду заяву в якій просили розглянути справу у їх відсутність.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явилась, надала до суду клопотання, в якому просила суд розглянути справу за наявними у справі матеріалами та за відсутності представника заінтересованої особи.

Допитана у судовому засідання в якості свідка ОСОБА_3 пояснила, що є сусідкою заявника. Заявник ОСОБА_1 проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 , до 2024 року. ОСОБА_2 працював на заводі сталеваром та був годувальником в їх сім`ї.

Допитана у судовому засідання в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що є сусідкою заявника по будинку АДРЕСА_2 . Заявник ОСОБА_1 проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 у вказаному будинку до 2024 року. ОСОБА_2 працював у гарячому цеху, мешкав за вказаною адресою без реєстрації. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали добре, за виключення того, що ОСОБА_2 хворів. Разом робили ремонт, здійснювали покупки.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам у сукупності, дійшов до такого висновку.

Відповідно до статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Так, судом встановлено, що 12 серпня 2005 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 . (а.с. 22)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 . (а.с. 23)

Заявник звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою від 29.10.2024 року щодо проведення перерахунку «перехід на інший вид пенсії» у зв`язку з втратою годувальника згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На підставі Рішення відділу перерахунку пенсій №2 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Рівненській області від 05.11.2024 року за №74, заявнику ОСОБА_1 було відмовлено в переведені з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, оскільки не підтверджено факт спільного проживання на день смерті. (а.с. 19-21)

Згідно з копією Акта про фактичне проживання особі за адресою: АДРЕСА_1 від 28 жовтня 2024 року, складеного мешканцями будинку за вказаною адресою, та посвідченого головою ОК «ЖБК «Рассвет-21» ОСОБА_4 , заявник ОСОБА_1 фактично проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з моменту реєстрації 12.08.2005 року по день смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 17)

Також факт проживання заявника ОСОБА_1 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , ведення спільного господарства, підтверджується довідками голови ОК «ЖБК «Рассвет-21» Паламарчук Т.В. від 20.09.2024 року. (а.с 16)

Також на підтвердження доводів заяви представником заявника було надано до суду фінансові документи, зокрема договір на сервісне обслуговування від 16.02.2024 року, де замовником послуг за адресою АДРЕСА_1 вказаний ОСОБА_2 (а.с. 64-65)

Заявник зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями з Реєстру Криворізької міської територіальної громади. (а.с. 30)

За змістом статті 315 ЦПК України, у судовому засіданні може бути встановлено факти перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно зі cт. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон), непрацездатні громадяни - це особи, які досягли встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Статтею 5 Закону визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються, зокрема: коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону, види пенсійного забезпечення, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

У ч. 1 ст. 9 Закону наведено види пенсійних виплат: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону передбачено право вибору пенсійних виплат - особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 36 цього Закону встановлено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальники, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: І) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які її самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (ч. 3 ст. 36 Закону).

Аналіз норм статей 4, 5, 10, 26, 36 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» дає підстави для висновку про те, що чоловік (дружина) став непрацездатними, а саме, досягнув пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього закону, мають право на отримання пенсії (за їх вибором) за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника, за умов, що вони були на утриманні померлого годувальника, та за умов наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по ІІІ групі інвалідності.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). При цьому дітям пенсії призначаються незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, також мають право на пенсію, якщо згодом втратили джерело засобів до існування.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування: особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Таким чином, в ході розгляду справи, з урахуванням показань свідків, встановлено, що заявник ОСОБА_1 проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 по день смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Заявник перебувала на утриманні останнього, оскільки інших джерел доходів, окрім пенсії, не мала.

Рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 592/17552/18 визначено, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дійсно основним джерелом засобів до існування заявника у період спільного проживання у шлюбі, який передував смерті чоловіка заявника ОСОБА_2 , була допомога з боку чоловіка, оскільки останній за життя отримував більшу за неї пенсію, та таким чином дохід чоловіка заявника за життя до дня його смерті був основним джерелом існування родини, що вказує та доводить те, що вона перебувала на його утриманні.

Встановлення факту перебування на утриманні має юридичне значення для заявника, так як дозволить їй використати своє право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Отже, заявник як така, що досягнула пенсійного віку та отримала пенсію за віком, має право перейти на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, оскільки знаходилась на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 .

За таких обставин, суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, прийшов до висновку, що встановлення вищезазначеного юридичного факту відповідає вимогам закону та інтересам заявника, встановлюється із метою призначення пенсії і повністю доведено дослідженими доказами, а тому заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення слід задовольнити.

Керуючись положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 10, 13, 258, 259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 разом з її чоловіком ОСОБА_2 на момент його смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, , юридична адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26.

Повний текст рішення суду складений та підписаний 17 вересня 2025 року.

Суддя: О. Н. Борис