Номер провадження 6/754/270/25
У Х В А Л А

09 вересня 2025 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді - Сенюти В. О.,

секретар судового засідання - Каба А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву Акціонерного товариства «Сенс Банк» про заміну сторони стягувача у виконавчому документі та видачу дубліката виконавчого документа у справі №754/11746/15-ц,-

ВСТАНОВИВ:

До Деснянського районного суду міста Києва від АТ «Сенс Банк» надійшла заява про заміну стягувача у виконавчому провадженні та видачу дубліката виконавчого листа.

Подана заява обґрунтована тим, що 15.01.2016 Деснянський районний суд міста Києва у справі № 754/11746/15-ц ухвалив рішення про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором. 28.01.2016 Деснянським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 2-439, який неодноразово пред`являвся до виконання. 20.08.2019 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59857296 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-439 виданого 28.01.2016. Згідно відомостей з АСВП, 12.05.2021 приватним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав визначених п.10 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». 10.09.2019 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». При цьому, АТ «Сенс Банк» зазначає, що позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк», що були проведені дистанційно 12.08.2022 прийняте рішення про зміну назви АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». При цьому, заявник також зазначає, що згідно відомостей з АСВП виконавчий лист на виконанні не перебуває, виконавче провадження наразі не відкрито, сторона стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження не замінена. Також, заявником було вжито всіх можливих досудових заходів щодо пошуку зазначеного вище виконавчого документа, перевірені передані матеріали кредитної справи № 038/08-118к від 22.04.2005 від первісного кредитора АТ «Укрсоцбанк», проте оригіналу виконавчого документа не виявлено, його місцезнаходження не встановлено та заявляє про втрату виконавчого листа № 2-439 виданого 28.01.2016. На підставі викладеного, заявник просить суд замінити сторону виконавчого провадження та видати дублікат виконавчого листа.

Сторони по справі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

Представник заявника у заяві про заміну сторони просить розглядати справу в його відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, а тому суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутність учасників справи та інших осіб.

У порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши заяву про заміну сторони виконавчого провадження, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне.

Судом встановлено, що 15.01.2016 Деснянський районний суд міста Києва ухвалив рішення у справі № 754/11746/15-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 7 233,09 доларів США (за курсом НБУ - 156 499,59 грн.) та судовий збір у сумі 1 565 грн.

28.01.2016 Деснянський районний суд міста Києва видав виконавчий лист № 2-439 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судовий збір у справі № 754/11746/15-ц.

20.08.2019 приватний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 59857296 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-439 виданого 28.01.2016.

10.09.2019 загальні збори акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиний акціонер АТ «Укрсоцбанк» затвердили рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», згідно якого 15.10.2019 затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15.10.2019.

12.08.2022 на позачергових загальних зборах акціонерів АТ «Альфа-Банк» прийнято рішення про зміну назви АТ «Альфа-Банк»» на АТ «Сенс Банк».

Таким чином, на даний момент, всі права стягувача за вищевказаним виконавчим провадженням, належать АТ «Сенс Банк».

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судових рішень.

Відповідно до вимог ст. 442 ЦПК України в разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження за поданням державного або приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником, а правилами ч. 5 цієї ж статті встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За змістом ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

З урахуванням наведеного Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2022 у справі № 183/4196/21 зазначила, що до відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному статтею 442 ЦПК України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, яким у системному розумінні з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчий документ, виданий судом у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, ухвалених у цивільних справах, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів.

З огляду на те, що АТ «Сенс Банк» надано належні докази на підтвердження набуття права вимоги за виконавчим листом № 2-439 виданого 28.01.2016, наявні правові підстави для заміни сторони виконавчого провадження.

Щодо заявленої вимоги про видачу дубліката виконавчого документа, суд зазначає наступне.

Заявник звертається до суду із даною вимогою та заявляє про втрату виконавчого листа № 2- 439 виданого 28.01.2016 Деснянським районним судом м. Києва про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 7 233,09 доларів США та судовий збір у сумі 1 565 грн.

Судом встановлено, що згідно відомостей з АСВП 12.05.2021 приватним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав визначених п.10 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявник вказує, що ним вжито всіх можливих досудових заходів щодо пошуку зазначеного вище виконавчого документа, перевірені матеріали переданої від первісного кредитора АТ «Укрсоцбанк» кредитної справи № 038/08-118к від 22.04.2005, проте оригіналу виконавчого документа не виявлено, його місцезнаходження не встановлено, що підтверджується довідкою про втрату виконавчого документа.

Відповідно до статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Положення статті 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положенням статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у ч.1 статті 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27.01.2010 № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У підпункті 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили; перевірити чи отримував стягувач оригінали виконавчих листів, та, якщо так, то коли, ким, на якій правовій підставі і за яких обставин; чи пред`являв стягувач виконавчий лист до виконання; обставин втрати виконавчого документа, коли було виявлено втрату оригіналу виконавчого листа і якими доказами це підтверджується.

Під час розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого документа суд зобов`язаний з`ясувати, чи є воно чинним та не було скасовано, чи виконано рішення повністю або частково, чи не призведе видача дубліката виконавчого документа до отримання стягувачем неналежного йому майна чи грошових коштів. Також суд має встановити, за яких обставин та ким втрачено виконавчий документ. Якщо виконавчий документ був втрачений при пересилці, до заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документу повинно бути додано довідки органів зв`язку або державного виконавця.

Таким чином, суду повинні бути надані документи, які підтверджують втрату виконавчого листа, у тому числі і про проведення службового розслідування по факту втрати оригіналу виконавчого листа та результат його проведення.

Тобто, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2022 у справі № 2-1380/08 (провадження №61-10540св22) зазначено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Звернувшись із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, заявник всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надав суду жодного належного та достатнього доказу втрати отриманого оригіналу виконавчого документа, не довів, що не проведено стягнення з боржника поза межами виконавчого провадження боргу, за виконавчим листом, дублікат якого заявник просить видати.

Оскільки заявником не надано належних доказів втрати отриманого ним оригіналу виконавчого листа, а видача його дубліката може призвести до подвійного стягнення, суд не вбачає законних підстав для задоволення вимог щодо видачі дубліката виконавчого листа.

Враховуючи зазначене вище, суд не має можливості встановити наявність або відсутність обставин заяви, а тому суд вважає, що у видачі дубліката виконавчого листа слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 442 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Акціонерного товариства «Сенс Банк» про заміну сторони стягувача у виконавчому документі та видачу дубліката виконавчого документа у справі №754/11746/15-ц -задовольнити частково.

Замінити сторону стягувача у виконавчому листі № 2-439 виданого 28.01.2016 Деснянським районним судом міста Києва про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 7233,09 доларів США (за курсом НБУ - 156 499,59 грн.) та судовий збір у сумі 1565,00 грн., з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на його правонаступника Акціонерне товариство «Сенс Банк», у справі № 754/11746/15-ц.

У задоволенні заяви в частині видачі дубліката виконавчого листа № 2-439 виданого 28.01.2016 Деснянським районним судом міста Києва - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено - 16 вересня 2025 року.

Суддя В.О.Сенюта