Справа № 355/1812/25
Провадження № 2/355/1056/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 вересня 2025 року селище Баришівка

Баришівський районний суд Київської області у складі судді Цирулевської М. В., дослідивши матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості безобліково використаної електричної енергії,

ВСТАНОВИВ:

26.08.2025 року до Баришівського районного суду Київської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі», за підписом представника позивача, адвоката Мокрієнка Тараса Вікторовича, до ОСОБА_1 про стягнення вартості безобліково використаної електричної енергії.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2025 року головуючою суддею у даній справі визначено суддю Баришівського районного суду Київської області Цирулевську М. В

З метою визначення підсудності справи судом направлено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. З відповіді №1711305 від 28.08.2025 встановлено, що за вказаними у позовній заяві параметрами особу не знайдено. 29.08.2025 судом направлено запит до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області, з відповіді якого від 04.09.2025 (отриманої судом 11.09.2025) встановлені дані щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, що не відноситься до територіальної юрисдикції Баришівського районного суду Київської області (вул. Здолбунівська, будинок 9, кв. 169, м. Київ).

Разом з тим, дослідивши матеріали позовної заяви, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Позов за змістом і формою повинен відповідати вимогам ст. 175 - 177 Цивільного процесуального кодексу України (надалі також ЦПК України).

В силу вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, серед іншого, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Звертаючись до суду, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» вартість безобліково використаної електроенергії із врахуванням інфляційних втрат та 3 % річних станом на дату подання позову у розмірі 76 470,53 грн та 3028,00 грн судового збору.

У додатку до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, особовий рахунок НОМЕР_1 Паспорті точки розподілу електричної енергії - зазначено адресу об`єкта електрифікації, до складу якого входить площадка комерційного обліку: приватний будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Означена вище адреса вказана у позовній заяві як адреса місця проживання відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Правила виключної підсудності передбачені у ст. 30 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності.

Згідно з ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Забезпечуючи єдність у застосуванні процесуального законодавства, суди цивільної юрисдикції стало застосовували це положення таким чином, що у цьому випадку виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Враховуючи положення статті 181 ЦК України, зазначали, що такими є, наприклад, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини (така позиція викладена, наприклад, у пункті 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», а також в подальшому Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в постанові від 25 лютого 2018 року у справі № 201/12876/17 та від 11 липня 2019 року в справі №426/7217/18).

Отже, можна дійти висновку, що виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.02.2021 у справі №911/2390/18 виснувала, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Суд звертає увагу на те, що частина 1 статті 30 ЦПК України та частина 3 статті 30 ГПК України викладені ідентично з точки зору юридичної техніки.

Предметом позову у цій справі є зобов`язання, які випливають зі стягнення вартості безобліково використаної електричної енергії. Послуги з електропостачання надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

З урахуванням наведеного, позов про стягнення вартості безобліково використаної електричної енергії має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, тобто за правилами виключної підсудності.

Проте, ані позовна заява, ані додані до неї документи не містять відомостей про належність відповідачу на праві власності об`єкта нерухомого майна, у якому здійснювалось використання електричної енергії.

Належне визначення підсудності має важливе значення, зокрема, з огляду на положення ч. 1 ст. 378 ЦПК України, відповідно до якої судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

При зверненні до суду із позовною заявою позивач не обґрунтував підстави звернення ним саме до Баришівського районного суду Київської області, з огляду на предмет та підставу пред`явленого позову.

Відтак, суд доходить висновку про необхідність усунення позивачем недоліків, які має позовна заява, а саме позивачу необхідно зазначити відомості про належність відповідачу на праві власності об`єкта нерухомого майна, у якому здійснювалось використання електричної енергії, надати відповідні докази на обґрунтування підстав звернення ним саме до Баришівського районного суду Київської області, з огляду на предмет та підставу пред`явленого позову, зважаючи на те, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача є АДРЕСА_2 , що не відноситься до територіальної юрисдикції Баришівського районного суду Київської області.

Залишення позовної заяви без руху не є порушенням права на доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд, яке не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Належне визначення підсудності справи переслідує легітимну мету, наявна пропорційність між використаним засобом і метою, яка має бути досягнута.

Згідно із ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд виснує, що позовну заяву слід залишити без руху та запропонувати позивачу, в особі повноважного представника, усунути відповідні недоліки позову шляхом зазначення відомостей про належність відповідачу на праві власності об`єкта нерухомого майна, у якому здійснювалось безоблікове використання електричної енергії, надання відповідних доказів на обґрунтування підстав звернення ним саме до Баришівського районного суду Київської області, з огляду на предмет та підставу пред`явленого позову.

Керуючись ст. 175-177, 185, 258-261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості безобліково використаної електричної енергії залишити без руху.

Для усунення недоліків позовної заяви встановити Приватному акціонерному товариству «ДТЕК Київські регіональні електромережі» десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що якщо він усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду та буде прийнята до розгляду. У випадку не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвалу про залишення позовної заяви без руху надіслати Приватному акціонерному товариству «ДТЕК Київські регіональні електромережі».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя

Баришівського районного суду

Київської області Марина ЦИРУЛЕВСЬКА