Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/531/25
Провадження № 2-з/382/14/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року Яготинський районний суд Київської області у складі головуючого судді Савчака С.П., без повідомлення учасників розглянувши в м. Яготині Бориспільського району Київської області заяву керівника Бориспільської окружної прокуратури Курача Дмитра про забезпечення позову подану в цивільній справі, яка розглядається в порядку загального позовного провадження за позовом виконувача обов`язків керівника Бориспільської окружної прокуратури Пацкана М.В. в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Виконувач обов`язків керівника Бориспільскої окружної прокуратури Пацкан Мирослав Васильович звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про витребування на користь держави з незаконного володіння земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0076 площею 0,5687 га.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у власності ОСОБА_1 перебувала земельна ділянка площею 2 га з кадастровим номером :01:004:0017, на підставі державного акту на право власності на вказану земельну ділянку. В подальшому ОСОБА_2 подано заяву про поділ № 769 належної їй земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером :01:004:0017 на дві окремі земельні ділянки. В результаті поділу утворилися дві земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: :01:004:0077 площею 1,4313 га, :01:004:0076 площею 0,5687 га.

Земельна ділянка :01:004:0017 накладається на землі, які на праві постійного користування належать ДП «Переяслав-Хмельницьке лісове господарство» у кварталі 80 виділу 20 Помоклівського лісництва. Після поділу :01:004:0076 площею 0,5687 га накладається на землі, які на праві постійного користування належать ДП «Переяслав-Хмельницьке лісове господарство». Вказана земельна ділянка належить до земель лісогосподарського призначення та виділена у власність відповідачки протиправно, а тому підлягає витребуванню, оскільки вказана земельна ділянка належить до земель лісогосподарського призначення, зміни цільового призначення земельної ділянки не відбувалося, та розпорядження Яготинської районної державної адміністрації Київської області № 76 від 20.02.2006 року є неправомірним, оскільки земельна ділянка не належить до земель сільськогосподарського призначення, земельна ділянка не вилучалася з постійного користування ДСГП «Ліси України», райдержаміністрація не є органом який мав право передавати вказану земельну ділянку у власність фізичній особі для нелісогосподарських потреб.

17.09.2025 р. від виконувача керівника Бориспільської окружної прокуратури надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0076, яка належить на праві власності ОСОБА_1 .

Заяву обґрунтовано тим, що наявність судового спору щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0076 може спонукати відповідача ОСОБА_1 змінити земельну ділянку шляхом її поділу чи об`єднання, а також здійснити її відчуження. На можливість ОСОБА_1 вчинення нею таких дій свідчить те, що вона під час іншого судового провадження вже вчиняла дії щодо поділу земельної ділянки стосовно якої існував спір. Не вжиття вказаного заходу забезпечення позову унеможливить, за умови задоволення позовних вимог прокурора, повне та реальне поновлення інтересів держави та матиме своїм наслідком необхідність вжиття додаткових заходів представницького характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду, уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову, ефективний захист прав або інтересів позивача.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Враховуючи вищевказані обставини, між сторонами існує спір щодо земельної ділянки. Вказане на думку суду, дає підстави для висновку про наявність можливості відповідачу розпорядитися спірним майном, у випадку продажу/дарування/міни/поділу земельної ділянки позивач буде позбавлений права власності на земельну ділянку та буде вимушений в подальшому знову навіть при наявності позитивного для нього рішення суду звертатися до суду з іншим позовом/ами щодо цієї земельної ділянки (визнання договорів недійсними, витребування земельної ділянки, зобов`язання вчинити певні дії, усунути перешкоди тощо), тобто не буде досягнуто ефективний захист прав або інтересів позивача при наявності можливого майбутнього рішення про задоволення позову.

Суд порівнявши негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову (накладення арешту на нерухоме майно) із тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів (майно може бути відчужене), з урахуванням законного інтересу, за захистом якого прокурор звернувся до суду, та майнових наслідків забезпечення позову, вважає, що такий захід забезпечення позову накладенням арешту на земельну ділянку є співмірними із заявленими позивачем вимогами, реально забезпечить позов та ефективний захист прав позивача.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, 1997-II).

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

Разом з тим, відповідно до пункту 1 частини 3 статті 154 ЦПК України суд зобов`язаний вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, у розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що застосування зустрічного забезпечення в цьому випадку не є обов`язком суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України» рішення від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_1 може вжити заходів щодо поділу та відчуження земельної ділянки, тобто вжити активні дії, які унеможливлять ефективний захист прав та інтересів позивача, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню. Одночасно суду вважає, що накладення арешту на земельну ділянку є співмірним з заявленими позовними вимогами.

Керуючись ст. 149-154, 259-261, 351-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Заяву керівника Бориспільської окружної прокуратури про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0076, площею 0,5687 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Ничипорівської сільської ради, Яготинського району, Київської області, яка належить на праві власності ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання нею законної сили.

На ухвалу може бути подано апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення (ухвали).

Заявник: Виконувач обов`язків керівника Бориспільської окружної прокуратури Пацкан М.В., місцезнаходження за адресою: Київська область, Бориспільський район, м. Бориспіль, вул. Героїв Небесної сотні, буд. 21, код ЄДРПОУ Київської обласної прокуратури 02909996.

Позивач: Київська обласна державна адміністрація, місцезнаходження за адресою: м. Київ, площа Лесі Українки, буд. 1, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повна ухвала складена та підписана 19 вересня 2025 року.

Суддя С.П. Савчак