Номер провадження: 22-ц/813/5056/25
Справа № 501/4441/24
Головуючий у першій інстанції Пушкарський Д. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого: Сєвєрової Є.С.,

суддів: Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 05 березня 2025 року у складі судді Пушкарського Д.В.,

встановив:

2. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2024 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (далі ТОВ «Іннова Фінанс») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому, з урахуванням уточнень (а.с. 89-90), просив суд:

- стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику № від 18.01.2024 у розмірі 44800,00 грн., з яких: 7000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 37800,00 грн. - сума заборгованості за процентами;

- стягнути понесені судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18 січня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання грошових коштів у позику №. Вказаний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.3,11,12 Закону України «Про електронну комерцію». Договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором ldlw5u7fb, за умовами якого відповідач отримала позику у розмірі 7000 грн., строк дії договору 30 днів, тобто до 17.02.2024.

До підписання договору про споживчий кредит, відповідачем ОСОБА_1 18.01.2024 підписано Паспорт споживчого кредиту, що містить інформацію щодо основних умов кредитування, реальної річної ставки (а.с.46-51).

Відповідно до п.1.1. Договору позики, Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику Позику в розмірі 7000 грн. шляхом перерахунку на рахунок Позичальника, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п. 1.3, п. 1.5. та /або п. 1.6 Договору, його додатків.

Згідно п. 1.1.4 Договору позики, на період строку дії договору (п. 1.2 Договору позики), що становить 30 днів, нарахування процентів здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,99% від суми позики за кожен день користування. Позаакційна (Базова) процентна ставка становить 2,99% на день, яка фактично перераховується з першого дня Позики (п. 1.5 Договору позики).

Строк дії Договору позики, вказаний у п. 1.2. Договору, діє на весь період, протягом якого сторони здійснюють свої права і виконують обов`язки за цим Договором, але не раніше повного виконання Сторонами своїх обов`язків, та визначається як період від дати отримання Позичальником позики до фактичної дати повернення позики, процентів за Дисконтною та/або (поза акційною) Базовою процентними ставками, штрафних санкцій, які мають бути сплачені у разі невиконання умов Договору та інших нарахувань передбачених Договором (п. 5.2 Договору позики).

Реквізити платіжної картки визначені в договорі за № НОМЕР_1 (п.6 Договору позики) (а.с.21-42).

18.01.2024 ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», відповідно до Договору позики свої зобов`язання щодо надання позики ОСОБА_1 у розмірі 7000 грн. виконало в повному обсязі, про що свідчить довідка ТОВ «ФК «Контрактовий дім» (а.с. 12-20, 43).

19.02.2024 на підставі звернення відповідача до ТОВ «Іннова Фінанс» про продовження строку користування позикою та встановлення строку дії договору на 62 дні між ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору про надання грошових коштів у позику № . Договір підписано ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором ccwpcjyk. Відповідно до умов додаткової угоди, строк дії договору № від 18.01.2024 продовжено на 62 дні, тобто до 20.03.2024. Того ж дня ОСОБА_1 сплатила проценти за користування позикою у розмірі 8775,9 грн. згідно з таблицею обчислення загальної вартості позики до договору № .

Пункт 1.6 договору позики викладено та погоджено сторонами в такій редакції:

«У разі користування позикою понад строк, встановлений п.1.2. Договору, з наступного дня після спливу строку, зазначеного в п.1.2 цього Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою у розмірі 1,99% на день (з урахуванням Програми Лояльності ТОВ «Іннова Фінанс» «Користуйся більше плати менше») переглядаються, і до взаємовідносин між Сторонами застосовується Позаакційна (Базова) процентна ставка в розмірі 2,5% на день від суми Позики за кожен день користування Позикою».

Згідно з розрахунком заборгованості за договором позики № від 18.01.2024 та додаткової угоди до нього від 19.02.2024, що міститься у позовній заяві та заяві про зменшення позовних вимог, загальна сума заборгованості становить 44800 грн., з яких: 7000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 37800 грн. (7000 х 2,5% х 216) заборгованість за процентами.

З урахуванням викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за договором позики у розмірі 44800 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

Позиція відповідача в суді першої інстанції

Відповідачка ОСОБА_1 пояснень, заперечень чи відзиву на позовну заяву не надала.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 05 березня 2025 року позов ТОВ «Іннова Фінанс» задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова Фінанс» суму заборгованості за договором про надання грошових коштів у позику № від 18.01.2024 в розмірі 17850,00 грн., з яких: 7000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 10850,00 грн. сума заборгованості за процентами та судовий збір у розмірі 965,17 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що між сторонами укладено договір про надання грошових коштів у позику, за умовами якого відповідач отримала 7000 грн строком на 62 дні під 2,5% на день. Визначаючи розмір заборгованості, суд виходив із положень ч.2 ст.1050 ЦК України, відповідно до яких проценти за договором позики можуть нараховуватися лише в межах погодженого сторонами строку його дії. Оскільки строк договору становив 62 дні, суд визнав обґрунтованим нарахування процентів лише за цей період у сумі 10 850 грн. (7000 ? 2,5% ? 62). Нарахування процентів понад строк дії договору суд визнав неправомірним.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 05 березня 2025 року та ухвалити нове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова Фінанс» заборгованності за договором про надання грошових коштів у позику № від 18.01.2024 в розмірі 2564,10 грн., у задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач нарахував проценти не лише за період користування позикою, а й за 216 днів після завершення строку договору, що є неправомірним. Зокрема, сума процентів за користування позикою у розмірі 10850 грн. була нарахована за весь строк користування позикою, який становив 62 дні, тому нарахування процентів поза межами строку кредитування не допускається в силу норм ч. 2 ст. 1050 ЦК України, а отже вказана сума має бути зменшена на фактично сплачену ОСОБА_1 суму процентів у розмірі 8775,90 грн. Разом з тим, судом першої інстанції залишено поза увагою, що ОСОБА_1 вже сплатила на користь відповідача суму процентів за користування позикою у розмірі 8775,90 грн., отже, рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 10850,00 грн. заборгованості за процентами є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Доводи скарги також мотивовані тим, що оскільки укладений між позивачем і відповідачем договір є договором про надання споживчого кредиту, тому до нього повинні застосовуватися норми Закону України «Про споживче кредитування». Так, нормами ч.5 ст. 8 вказаного закону визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч.4 цієї статті, не може перевищувати 1%, отже позивачем не враховано обмеження, встановлене вказаним законом та зафіксовано у Договорі більший розмір денної процентної ставки, а саме: 1,99% та 2,5%. З огляду на наведене, на думку скаржниці, задоволення вимог позивача про стягнення процентів за користування позикою згідно Договору у розмірі 2,5% на день є повністю безпідставним. З урахуванням максимального розміру денної процентної ставки, визначеного ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», розмір процентів за користування ОСОБА_1 позикою за весь період кредитування не може перевищувати 4 340,00 грн. (7000 х 1% х 62 = 4340). Отже, враховуючи фактично сплачену відповідачкою суму на користь ТОВ «Іннова Фінанс» у розмірі 8775,90 грн., загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за Договором становить 2564,10 грн. (7000 + 4340 8775,90 = 2564,10). Однак, судом першої інстанції при прийнятті рішення не враховано наведених вище норм Закону України «Про споживче кредитування» та статті 215 ЦК України, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Позиція позивача в суді апеляційної інстанції

У відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на її необгрунтованість, ТОВ «Іннова Фінанс» просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 05 березня 2025 року залишити без змін.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без виклику учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 368, ч.1 369 ЦПК України).

3. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 18.01.2024 підписала Паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію щодо основних умов кредитування та реальної річної ставки (а.с.46-51).

Того ж дня, 18.01.2024, між ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем було укладено договір про надання грошових коштів у позику №. Договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором ldlw5u7fb. Відповідно до умов договору відповідачка отримала позику в розмірі 7000 грн., строк дії договору 30 днів, тобто до 17.02.2024.

Відповідно до п.1.1 договору позики, позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику в розмірі 7000 грн. шляхом перерахування коштів на рахунок позичальника, у тому числі із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, на умовах строковості, зворотності та платності. Позичальник, у свою чергу, зобов`язується повернути позику у визначений договором строк або достроково, а також сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно з п. 1.3, п. 1.5 та/або п. 1.6 договору та його додатків.

Згідно з п. 1.1.4 договору позики, протягом строку дії договору (п. 1.2 договору позики), який становить 30 днів, нарахування процентів здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,99% від суми позики за кожен день користування. Позаакційна (базова) процентна ставка становить 2,99% на день, яка фактично перераховується з першого дня позики (п. 1.5 договору позики).

Строк дії договору позики, визначений у п.1.2, охоплює весь період, протягом якого сторони здійснюють свої права та виконують обов`язки за договором, але не раніше повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Він визначається як період від дати отримання позичальником позики до фактичної дати повернення позики, процентів за дисконтною та/або позаакційною (базовою) процентними ставками, штрафних санкцій у разі невиконання умов договору та інших нарахувань, передбачених договором (п.5.2 договору позики).

Реквізити платіжної картки, визначені в договорі: № НОМЕР_1 (п.6 договору позики) (а.с.21-42).

18.01.2024 ТОВ «Іннова Фінанс» виконало свої зобов`язання щодо надання позики ОСОБА_1 у розмірі 7000 грн. у повному обсязі, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» (а.с.12-20, 43).

19.02.2024 на підставі звернення відповідача до ТОВ «Іннова Фінанс» про продовження строку користування позикою та встановлення строку дії договору на 62 дні між ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору про надання грошових коштів у позику № . Договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором ccwpcjyk.

Відповідно до умов додаткової угоди, строк дії договору № від 18.01.2024 продовжено на 62 дні, тобто до 20.03.2024.

Того ж дня ОСОБА_1 сплатила проценти за користування позикою у розмірі 8775,90 грн. згідно з таблицею обчислення загальної вартості позики до договору № .

Пункт 1.6 договору позики викладено та погоджено сторонами в такій редакції:

«У разі користування позикою понад строк, встановлений п.1.2 договору, з наступного дня після спливу строку, зазначеного в п.1.2 цього договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою у розмірі 1,99% на день (з урахуванням Програми Лояльності ТОВ «Іннова Фінанс» «Користуйся більше плати менше») переглядаються, і до взаємовідносин між сторонами застосовується позаакційна (базова) процентна ставка в розмірі 2,5% на день від суми позики за кожен день користування позикою».

Згідно з розрахунком заборгованості за договором позики № від 18.01.2024 та додаткової угоди до нього від 19.02.2024, що міститься у позовній заяві та заяві про зменшення позовних вимог, загальна сума заборгованості становить 44800 грн., з яких: 7000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 37800 грн. (7000 х 2,5% х 216) заборгованість за процентами.

Встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо надання грошових коштів у позику.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився/не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції.

Так, відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Приписами ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

При цьому, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст.509 ЦК України). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема, з договорів.

Із змісту ст.526 ЦК України вбачається, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України).

Згідно з ч.1, 2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочила, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Так, ч.1 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно із ст.599 ЦК України, виконання зобов`язання, проведеного належним чином, припиняє його.

Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заперечується факту отримання кредитних коштів у позику, однак, на думку скаржниці, задоволення вимог позивача про стягнення процентів за користування позикою згідно Договору у розмірі 2,5% на день є повністю безпідставним. Зокрема, як зазначає відповідачка, з урахуванням максимального розміру денної процентної ставки, визначеного ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», розмір процентів за користування нею позикою за весь період кредитування не може перевищувати 4 340,00 грн. (7000 х 1% х 62 = 4340), а враховуючи фактично сплачену нею суму на користь ТОВ «Іннова Фінанс» у розмірі 8775,90 грн., загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за Договором становить 2564,10 грн. (7000 + 4340 8775,90 = 2564,10).

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про неправильність нарахування позивачем процентів за користування кредитними коштами, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок сплати процентів визначаються договором.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати позичальнику грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник, у свою чергу, зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України).

Згідно з ч.1, 2 ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Її тип визначається кредитним договором. Розмір процентів, порядок їх нарахування та виплати залежать від кредитного ризику, виду забезпечення, строку користування кредитом, ринкових умов та інших факторів.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання (ст.610 ЦК України). Позичальник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Встановлено, що 19.02.2024 відповідачка звернулася до ТОВ «Іннова Фінанс» із проханням продовжити строк користування позикою. На підставі цього між сторонами було укладено додаткову угоду до договору позики №, якою строк договору продовжено на 62 дні до 20.03.2024. Того ж дня відповідач сплатила проценти за користування позикою у розмірі 8 775,90 грн. згідно з таблицею розрахунку загальної вартості позики.

Водночас, було внесено зміни до п.1.6 договору, згідно з якими: «У разі користування позикою понад строк, встановлений п.1.2 договору, з наступного дня після спливу строку, зазначеного в п.1.2 цього договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою у розмірі 1,99% на день (з урахуванням Програми Лояльності ТОВ «Іннова Фінанс» «Користуйся більше плати менше») переглядаються, і до взаємовідносин між сторонами застосовується позаакційна (базова) процентна ставка в розмірі 2,5% на день від суми позики за кожен день користування позикою».

Отже, з урахуванням досягнутої домовленості між кредитором та позичальником, позивач вправі був нараховувати проценти, обумовлені Договором, а саме в розмірі 2,5% на день (в зв`язку з порушенням строку повернення кредиту) до 20.03.2024 включно.

При цьому, щодо посилання ОСОБА_1 на ч.5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», колегія суддів зазначає наступне.

Так, 22.11.2023 було прийнято Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким було внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» цього закону, він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023.

У частині 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній на момент укладення договору) зазначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Натомість у пункті 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:

- протягом перших 120 днів - 2,5 %;

- протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

У листі Національного банку України від 19.02.2024 №14-0004/12097 «Щодо дотримання законодавства у сфері споживчого кредитування» надано роз`яснення щодо виконання окремих вимог Закону №3498-ІХ.

Так, у пункті 2 вказаного листа зазначено, що протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом №3498-ІХ, тобто до 20.08.2024 включно, встановлено максимальний розмір денної процентної ставки, який не може перевищувати:

- протягом перших 120 днів - 2,5 %, тобто до 22.04.2024 включно;

- протягом наступних 120 днів - 1,5 %, з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно.

З 21.08.2024 максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої статті 8 Закону «Про споживче кредитування», не може перевищувати 1%.

Враховуючи, що договір про надання грошових коштів у позику № було укладено 18.01.2024, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а 19.02.2024 було продовжено строк користування позикою на 62 дні, тобто до 20.03.2024, відтак проценти за користування повинні нараховуватись із застосуванням максимального розміру денної процентної ставки в розмірі 2,5%.

Таким чином, з наведенного вбачається, що як умовами п. 1.2 укладеної між сторонами додаткової угоди так і вимогами ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено встановлення процентної ставки у розмірі 2,5 % на день, що не суперечить обмеженням, встановленим законом.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову в частині стягнення процентів за користування кредитом, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та фактично зводяться до незгоди відповідача з висновками суду.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми процесуального права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є недоведеними, а тому її треба залишити без задоволення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є справедливим, законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 відсутні.

Дата ухвалення рішення, порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

4. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст.ст.374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 05 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: