справа № 631/699/25
провадження № 2/631/674/25
У Х В А Л А

про передачу матеріалів справи за підсудністю

18 вересня 2025 року селище Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді Трояновської Т. М. розглянувши питання можливості відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та ОСОБА_2 , що був зареєстрований 28 листопада 2020 року Нововодолазьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 50.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви, судом встановлено, що ОСОБА_1 звертаючись з вказаним позовом до Нововодолазького районного суду Харківської області вказує, що він має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач по справі, ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження по даній справі з`ясовано, що позов подано до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Відповідно до статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При зверненні до суду з відповідним позовом позивач повинен дотримуватися вимог закону щодо підсудності розгляду цивільних справ, передбачених главою 2 розділу І Цивільного процесуального кодексу України.

Так, нормами цивільного процесуального законодавства України передбачено загальну підсудність за місцезнаходженням відповідача (стаття 27 Цивільного процесуального кодексу України), альтернативну підсудність за вибором позивача (стаття 28 Цивільного процесуального кодексу України) та виключну підсудність (стаття 30 Цивільного процесуального кодексу України).

За загальними правилами підсудності позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (частина 1 статті 27 Цивільного процесуального кодексу України).

У відповідності до положень частини 6 статті 187 Цивільного процесуального кодексу України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Так, 18 вересня 2025 року за вхідним № 5674/25-вх, на адресу суду від Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області надійшла інформація стосовно місця реєстрації відповідача по справі, відповідно до якої вбачається, о відповідно до відомостей реєстру територіальної громади громадянка ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 . На території Решетилівської територіальної громади не зареєстрована.

Разом із тим, 18 вересня 2025 року в порядку, передбаченому частиною 8 статті 187 Цивільного процесуального кодексу України, з Єдиного державного демографічного реєстру, сформованого засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», судом отримано інформацію (відповідь № 1789564) про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача по справі ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 .

Слід відмітити, що положення статті 27 Цивільного процесуального кодексу України є імперативними у частині вимоги пред`явлення позову до відповідача саме за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування), який в даному випадку на території, на яку не поширюється юрисдикція (підсудність) Нововодолазького районного суду Харківської області, не зареєстрований.

У свою чергу, положення статті 28 Цивільного процесуального кодексу України передбачають винятки із загального правила визначення підсудності, передбаченого статтею 27 наведеного кодифікованого закону України, й указує на певні категорії цивільних справ, за вирішенням яких позивач може звернутися не лише до одного суду за місцем проживання відповідача, а до одного з декількох, що передбачені законом на свій вибір (альтернативна підсудність).

За правилом, наведеним у частині 2 статті 28 Цивільного процесуального кодексу України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Разом із тим, підстав, які б згідно з частиною 2 статті 28 Цивільного процесуального кодексу України дозволили позивачу обирати підсудність у Нововодолазькому районному суді Харківської області з урахуванням предмету спору, який виник у сторін, суд, з урахуванням змісту позову та долучених до нього додатків, не вбачає. Тому суд позбавлений можливості застосувати правила альтернативної підсудності та прийняти справу до розгляду, оскільки згідно змісту позовної заяви вбачається, що у подружжя є спільна неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає разом із матір`ю, тобто відповідачем у справі. Доказів того, що ОСОБА_1 не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача, або, що є домовленість подружжя про розгляд справи за місцем проживання позивача, матеріали справи також не містять.

Крім того, 21 серпня 2025 року позивач по справі звернувся на адресу суду з заявою, що була зареєстрована за вхідним № 4982/25-вх., відповідно до якої просив суд справу за його позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу надіслати за підсудністю до Решетилівського районного суду Полтавської області, оскільки відповідач по справі зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 та їх спільна дитина проживає разом з відповідачем.

Відповідно до положень частини 9 статті 187 Цивільного процесуального кодексу України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно зі статтею 32 Цивільного процесуального кодексу України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Разом із тим, розгляд справи з порушенням правил підсудності є підставою для скасування судового рішення та в цілому нівелює інститут територіальної підсудності, а також ставить під сумнів саму сутність судового розгляду виходячи із приписів пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору «судом, встановленим законом».

Концепцію суду, встановленого законом, у значенні, вжитому у статті 6 Конвенції, розкрито у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко проти України» (заяви № 29454/04, № 29465/04), у якому Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria» зазначено, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)».

Отже, висловлювання «судом, встановленим законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (глава 1 розділу ІІІ Цивільного процесуального кодексу України).

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина 1 статті 378 Цивільного процесуального кодексу України).

Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

За наведених обставин, враховуючи, що зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача знаходиться на території, на яку не поширюється юрисдикція (підсудність) Нововодолазького районного суду Харківської області, та із доданих до позовної заяви доказів не можливо застосувати правила альтернативної підсудності, визначені частиною 2 статті 28 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне у відповідності до частини 9 статті 187 та на підставі пункту 1 частини 1 статті 31 Цивільного процесуального кодексу України передати дану справу на розгляд за територіальної підсудністю до Решетилівського районного суду Полтавської області.

Керуючись статтями 3, 19, 27, частиною 2 статті 28, статтями 31, 32, частинами 6, 8 та 9 статті 187, 187, пунктом 1 частини 1 та частиною 2 статті 258, статтями 259, 260, частиною 2 статті 261, частинами 5 та 11 статті 272, частиною 2 статті 352, пунктом 16 частини 1 статті 353, частиною 2 та 3 статті 354 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Матеріали цивільної справи з єдиним унікальним № 631/699/25 (провадження № 2/631/674/25) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, передати на розгляд до Решетилівського районного суду Полтавської області (адреса місцезнаходження: вулиця Покровська, будинок № 24, місто Решетилівка, Полтавський район, Полтавська область, 38400).

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою Цивільним процесуальним кодексом України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 31 Цивільним процесуальним кодексом України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя Т. М. Трояновська