Єдиний унікальний номер 599/1324/25
Номер провадження 2/599/571/2025
У Х В А Л А

іменем України

"18" вересня 2025 р. суддя Зборівського районного суду Тернопільської області Чорна В.Г., ознайомившись із клопотанням позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з ОСОБА_1 .

Ухвалою Зборівського районного суду від 11 вересня 2025 року провадження у справі зупинено у зв`язку з наданням сторонам строку два місяці на примирення, однак 17 вересня 2025 року від позивача надійшло клопотання про відновлення провадження, у зв`язку з тим, що відповідач систематично погрожує позивачу.

Ухвалою від 18 вересня 2025 року відновлено провадження по справі і призначено судовий розгляд.

17 вересня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася із клопотанням про забезпечення позову, у виді відсторонення відповідача ОСОБА_1 від спільного житла за адресою: АДРЕСА_1 , на час розгляду справи, заборони відповідачу будь яким чином перешкоджати їй та неповнолітнім дітям користуватися житлом. Обґрунтовує клопотання тим, що відповідач вчиняє щодо неї домашнє насильство, у виді психологічного тиску.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом заборони вчиняти дії.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Передбачені законодавством види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду. А таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідний вид забезпечення позову повинен стосуватися предмета спору.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування своїх вимог позивачем доказів не надано.

Враховуючи суть позовних вимог та обставини вказані у клопотанні, вважаю за необхідне відмовити в застосуванні заходу забезпечення позову у вигляді відсторонення відповідача ОСОБА_1 від спільного житла за адресою: АДРЕСА_1 , на час розгляду справи, заборони відповідачу будь яким чином перешкоджати їй та неповнолітнім дітям користуватися житлом, так як такий захід не впливатиме на виконання рішення суду про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Керуючись ст. 149, 150-153, 157 Цивільного процесуального кодексу України,

постановив:

відмовити у задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову про розірвання шлюбу і стягнення аліментів у виді відсторонення відповідача ОСОБА_1 від спільного житла за адресою: АДРЕСА_1 , на час розгляду справи та заборони відповідачу будь яким чином перешкоджати їй та неповнолітнім дітям користуватися житлом.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду на протязі 15 днів з дня її прийняття. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Зборівського

районного суду Чорна В.Г.