Справа № 750/8500/25
Провадження № 4-с/750/23/25
У Х В А Л А

12 вересня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді Маринченко О.А.,

секретар судового засідання Шилова Ж.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Тетяни Олександрівни,

стягувач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк»,

в с т а н о в и в :

23 червня 2025 року ОСОБА_1 з використанням системи «Електронний суд» звернувся до суду зі скаргою, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Тетяни Олександрівни щодо незняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 (номер запису про обтяження 44292798 від 23.07.2012) та невиключення з Державного реєстру речових прав відповідного запису про обтяження;

- скасувати арешт, накладений на все нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , на підставі постанови Деснянського відділу державної виконавчої служби про арешт майна від 23.07.2012 (номер запису про обтяження 44292798);

- зобов`язати уповноважену посадову особу Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений на підставі постанови Деснянського відділу державної виконавчої служби про арешт майна від 23.07.2012 та виключити з Державного реєстру речових прав відповідний запис № 44292798.

Обґрунтовано скаргу, зокрема, тим, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 червня 2012 року в справі № 2506/2879/2012 позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 10987 доларів 29 центів. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 877 грн. 52 коп. судового збору. 23 липня 2012 року старшим державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Дяченко А.В. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 10987 доларів 29 центів та накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 . 25 грудня 2013 року виконавчий документ було направлено за належністю до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, а виконавче провадження закінчено. Листом № 14235/27.10-25 від 13.05.2025 Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві повідомив, що виконавче провадження № 42529961 з виконання виконавчого листа № 2/2506/1678/12 від 03.07.2012, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 87898 грн. 32 коп. відкрито 19.03.2014. Виконавчий документ надійшов до відділу за місцем роботи боржника. 19.03.2014 винесена постанова про передачу виконавчого документу на виконання до підприємства, установи, організації, так як боржник працював в ДППЗ «Укрпошта». 25.03.2015 виконавче провадження закінчено відповідно до пункту 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», так як відповідно до листа з організації боржник звільнився. Стягнуто виконавчий збір у сумі 471 грн. 54 коп. та перераховано на користь стягувача 4243 грн. 91 коп. Арешт на майно боржника за даним виконавчим документом накладався Деснянським відділом державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції в межах виконавчого провадження 33508301. 29 травня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою, в якій, зокрема, просив зняти арешт з нерухомого майна, накладений на підставі постанови Деснянського відділу державної виконавчої служби про арешт майна від 23.07.2012 та виключити з Державного реєстру речових прав відповідний запис № 44292798. До вказаної заяви ОСОБА_1 , зокрема, додав довідку, видану Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» 21 травня 2025 року, згідно з якою станом на 16 травня 2025 року заборгованість за рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова в справі № 2/2506/2879/11 у ОСОБА_1 відсутня у зв`язку із повним фактичним виконанням рішення суду. Листом № 27.21-16/74145 від 18.06.2025 Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомив, що на даний час вістуні правові підстави для зняття арешту, накладеного в межах виконавчого провадження № 33508301. Однак, з Автоматизованої системи виконавчих проваджень слідує, що повторно на виконання виконавчий документ не надходив, виконавче провадження, в межах якого накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 , закінчено, проте обтяження у вигляді арешту діє і на даний час, що створює негативні наслідки для боржника, оскільки він не може розпоряджатися своїм майном.

Начальник Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Тетяна Олександрівна подала відзив на скаргу, в якому просить відмовити в її задоволенні. Зокрема, у відзиві зазначила, що статтями 49, 50 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV від 21.04.1999) в редакції, що діяла на час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 25.03.2015, не було передбачено зняття арештів з майна боржника у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв?язку із направленням виконавчого документу за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби. При перевірці згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що повторно на виконання до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вказаний виконавчий документ не надходив. Так, до заяви від 29.05.2025 боржником було додано довідку, підписану провідним спеціалістом Департаменту зі стягнення проблемної заборгованості в Північному МРУ Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» Забугою В.В., про відсутність станом на 16.05.2025 заборгованості перед стягувачем. Однак, боржником не було сплачено виконавчий збір згідно постанов державного виконавця та витрати на організацію та проведення виконавчих дій, що були винесені в ході примусового виконання виконавчого документа. Відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХIУ від 21.04.1999 (в редакції що діяла на час винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 30.07.2012) у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. На даний час у Відділу відсутні правові підстави для звільнення боржника від сплати виконавчого збору, визначені статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХIУ від 21.04.1999 (в редакції що діяла на час винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 30.07.2012) або статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження». Зняття арештів з майна боржника призведе до ухилення боржника від сплати виконавчого збору, що підлягає перерахування до Державного бюджету України. Таким чином, вимоги щодо визнання неправомірною бездіяльності начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Тетяни Олександрівни щодо відмови у знятті арешту з майна є безпідставними, а прийняті за результатами розгляду звернень рішення, такими, що повністю відповідають вимогам чинного законодавства України з питань примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб). Водночас, у випадку сплати боржником виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, арешт з майна боржника, накладений згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 33508301 від 23.07.2012 може бути знято у порядку та строки визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Представник Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» подав пояснення, в яких, зокрема, зазначив, що законодавець чітко передбачив два випадки, коли державний (приватний) виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна боржника, та зазначити про це у відповідній постанові, а саме: у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов?язаних з організацією та проведенням виконавчих дій); у разі повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. Законодавством не передбачено обов`язку державного (приватного) виконавця зняти арешт, накладений на майно боржника, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки таке повернення не свідчить про закінчення виконавчого провадження та у такому випадку стягувач має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконано, протягом встановлених законом строків. Повернення виконавчого документа стягувачу не є підставою для зняття арешту з майна боржника (за виключенням випадків, передбачених у частині третій статті 37 Закону № 1404-VIII).

У судове засідання представник боржника подала клопотання про розгляд скарги за її відсутності, зазначивши, що вимоги скарги підтримує.

Начальник Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Тетяна Олександрівна у судове засідання не з`явилася, з використанням засобів електронного зв`язку подала клопотання, в якому просить скаргу розглянути за її відсутності.

Представник стягувача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Відповідно до частини другої статті 450 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 червня 2012 року в справі № 2506/2879/2012 позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 10987 доларів 29 центів. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 877 грн. 52 коп. судового збору (а.с. 10).

На виконання вказаного рішення суду стягувачу Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» було видано виконавчі листи.

23 липня 2012 року старшим державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Дяченко А.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 33508301 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 10987 доларів 29 центів (а.с. 12).

Також, постановою старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Дяченко А.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23 липня 2012 року у вказаному виконавчому провадженні накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення 10987,29 доларів США (а.с. 12 на звороті).

25 грудня 2013 року головним державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Пушенко О.Л. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 33508301 на підставі пункту 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з тим, що боржник працює на Державному підприємстві поштового зв`язку «Укрпошта», що знаходиться за адресою: вул. Хрещатик, 22, м. Київ, а виконавчий документ направлено за належністю до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві (а.с. 13).

Листом № 14235/27.10-25 від 13.05.2025 Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві повідомив, що виконавче провадження № 42529961 з виконання виконавчого листа № 2/2506/1678/12 від 03.07.2012, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 87898 грн. 32 коп. відкрито 19.03.2014. Виконавчий документ надійшов до Відділу за місцем роботи боржника. 19.03.2014 винесена постанова про передачу виконавчого документу на виконання до підприємства, установи, організації, так як боржник працював в ДППЗ «Укрпошта». 25.03.2015 виконавче провадження закінчено відповідно до пункту 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», так як відповідно до листа з організації, боржник звільнився. Стягнуто виконавчий збір у сумі 471 грн. 54 коп.; та перераховано на користь стягувача 4243 грн. 91 коп. Арешт на майно боржника за даним виконавчим документом накладався Деснянським відділом державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції в межах виконавчого провадження № 33508301 (номер запису про обтяження 44292798). Інші виконавчі документи, де боржником являється ОСОБА_1 , на виконання до Відділу не надходили та на виконанні у Відділі не перебувають (а.с. 20-21).

Відповідно до копії листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області № 14670/3.2025/вх.14949/3-25 від 15.05.2025 на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 42529961 з виконання виконавчого листа Деснянського районного суду м. Чернігова № 2/2506/1678/12 від 03.07.2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» боргу в розмірі 87898 грн. 83 коп. (постанова про відкриття виконавчого провадження від 19.03.2014). Виконавчий документ надійшов до Відділу за місцем роботи боржника. 19.03.2014 державним виконавцем винесено постанову про передачу виконавчого документу на виконання до підприємства, установи, організації (ДППЗ «Укрпошта»). 25.03.2015 державним виконавцем на підставі пункту 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки відповідно до листа з організації боржник звільнився. Стягнуто виконавчий збір в сумі 471 грн. 54 коп., а також перераховано на користь стягувача 4243 грн. 91 коп. Надати більш детальну інформацію неможливо, оскільки виконавчі провадження знищено. Обтяження № 44292747, № 44292798, № 44292854 внесені на підставі постанов про арешт майна боржника, винесених Деснянським відділом державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, з метою забезпечення виконання виконавчих документів, які перебували на виконанні та в подальшому направлені до Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві для виконання за місцем отримання доходу боржником. Оскільки Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві виконавчі документи не виконано фактично, відсутні підстави для зняття арештів та припинення зазначених обтяжень (а.с. 19).

29 травня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою, в якій просив зняти арешт з нерухомого майна (номер запису про обтяження 44292798 від 23.07.2012), накладений на підставі постанови Деснянського відділу державної виконавчої служби про арешт майна від 23.07.2012 та виключити з Державного реєстру речових прав відповідний запис № 44292798 (а.с. 25-26).

До вказаної заяви ОСОБА_1 , зокрема, додав довідку, видану Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» 21 травня 2025 року, згідно із якою станом на 16 травня 2025 року заборгованість за рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова в справі № 2/2506/2879/11 у ОСОБА_1 відсутня у зв`язку із повним фактичним виконанням рішення суду (а.с. 32).

Листом № 27.21-16/74145 від 18.06.2025 Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомив, що на даний час вістуні правові підстави, визначені для зняття арештів, накладених в межах виконавчого провадження № 33508301 (а.с. 27-28).

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0005, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 8-9).

Із цієї інформації також слідує, що на вказану земельну ділянку, зокрема, накладено арешт на підставі постанови Деснянського відділу державної виконавчої служби про арешт № 1803/8 від 23.07.2012.

Однією із основних засад судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення (статті 129 Конституції України).

Відповідно до статті 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447-1 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 448 ЦПК України скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно із пунктом 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-ХIV, який діяв на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Нормами частин першої-другої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-ХIV, який діяв на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, було визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Таким чином, положеннями Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХIV, чинного на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, не передбачалося зняття державним виконавцем арешту з майна боржника у зв`язку із закінченням виконавчого провадження шляхом направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно із частинами першою, другою, третьою статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, у межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Судом не встановлено порушень начальником Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Тетяною Олександрівною норм Закону України «Про виконавче провадження», тому відсутні підстави для визнання протиправною її бездіяльністі.

Разом з тим, суд бере до уваги, що статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Особи, які зазнають порушення права мирного володіння майном, відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

Суд враховує, що повне виконання рішення суду боржником відбулося після закінчення виконавчого провадження.

На даний час відкритих виконавчих провадженнь щодо стягнення вказаної вище заборгованості немає, стягувачем повторно виконавчі листи не пред`являлися, зобов`язання за кредитним договором боржником виконані в повному обсязі.

Даних про те, що постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження знаходяться на примусовому виконанні, матеріали справи не містять.

Вказані обставини свідчать про відсутність обґрунтованих підстав для продовження існування арешту майна боржника та про те, що права боржника на розпорядження належним йому майном залишаються необґрунтовано обмеженими, не дивлячись на повне виконання судового рішення.

За таких обставин, враховуючи, що боржником були в повному обсязі виконані зобов`язання за кредитним договором після закінчення виконавчих проваджень, суд з метою відновлення прав ОСОБА_1 , які не має можливості відновити державний виконавець, оскільки відсутні відкриті виконавчі провадження, вважає за необхідне захистити його права шляхом зняття арешту з нерухомого майна.

Подібні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 03 лютого 2023 року в справі № 639/858/21.

Керуючись статтями 258-261, 353, 354, 355, 447-451 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Тетяни Олександрівни задовольнити частково.

Зняти арешт з усього нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , накладений на підставі постанови старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23 липня 2012 року № 1803/8.

У задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя