Справа № 128/1828/25
Провадження № 22-ц/801/2014/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Васильєва Т. Ю.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,

суддів Матківської М.В., Міхасішина І.В.,

розглянув в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Зубаня Олександра Олександровича

на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 11 липня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Васильєвої Т.Ю., повний текст якого складено того ж дня,

у справі №128/1828/25

за позовом ОСОБА_2 (позивач)

до ОСОБА_1 (відповідач)

про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2025 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в обґрунтування якого посилалась на те, що відповідач у справі є батьком їхньої спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.11.2015 із відповідача були стягнені аліменти на користь позивача на утримання доньки у розмірі 1/4 частки заробітку відповідача. В подальшому, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.05.2022 було зменшено розмір аліментів, визначений рішенням від 25.11.2015. Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 аліменти на користь позивачки ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення повноліття дитини. ІНФОРМАЦІЯ_2 доньці сторін виповнилось 18 років та стягнення аліментів припинилось.

З 13.08.2024 донька сторін ОСОБА_6 є здобувачем освітнього ступеня «бакалавр» І курсу денної форми навчання, група 00-11д спеціальність 071 «Облік і оподаткування» освітня програма «Облік і оподаткування» та навчається за умовами договору про надання платної освітньої послуги на обліково-фінансовому факультеті Вінницького торговельно-економічного інституту Державного торговельно-економічного університету. Термін навчання з 02.09.2024 по 30.06.2028, стипендію не отримує. Вартість навчання у вищому навчальному закладі становить 151 680,00 грн за весь строк навчання.

Вона несе витрати по оплаті навчання, що підтверджується відповідними квитанціями. Платником зазначений ОСОБА_7 чоловік позивачки, оскільки вони перебувають у шлюбних відносинах та мають спільний бюджет, а тому чоловік допомагає утримувати доньку.

Окрім оплати за навчання, вона щомісячно несе витрати по сплаті комунальних послуг, витрати на проїзд доньці, на харчування, одяг, на кишенькові витрати, за необхідності на підручники, канцелярське приладдя.

Вказує, що відповідач має змогу надавати фінансову допомогу доньці, оскільки він є молодою особою працездатного віку, працює переважно без оформлення трудових відносин. Відсутність офіційного працевлаштування не є беззаперечним доказом відсутності можливості надавати таку допомогу, а свідчить лише про приховування свого дійсного доходу.

Крім того, відповідач є власником 21/100 комерційного приміщення, загальною площею 439 кв. м., куди входить магазин, кафе-їдальня, що свідчить про його добрий фінансовий стан. Також, відповідач ОСОБА_1 є засновником юридичної особи «Лукашівське споживче товариство», частка статутного капіталу становить 33,33 %. Відтак спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Натомість вона не має жодного нерухомого майна на праві приватної власності, але всіма силами самотужки намагається утримувати доньку, щоб забезпечити належний рівень життя та можливість здобути освіту, що безумовно вплине на подальше життя доньки та на можливість працевлаштуватись та забезпечити собі самостійно належний рівень життя. Дитина, яка продовжує навчання, безсумнівно потребує принаймні мінімальних витрат на власне утримання та оплату вартості навчання.

За вказаних обставин просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчатися, у розмірі 1/4 його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову за весь період навчання дочки, але не більше, ніж до досягнення нею 23-х річного віку.

Рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 11 липня 2025 року позов задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 14.05.2025 і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23 років.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючи із судовим рішенням, відповідач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Зубаня О.О., подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволення позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт вважає рішення Вінницького районного суду від 11.07.2025 постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, та без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що суд не прийняв до уваги наявність у ОСОБА_1 двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, незадовільний стан його здоров`я (післяопераційне лікування), відсутність будь-яких доходів, оскільки не має можливості через стан здоров`я працевлаштуватись, стягнув розмір аліментів, який для нього є непідйомним.

Вважає, що сплата аліментів на старшу дитину в розмірі 1/6 частки від усіх доходів ставить відповідача в скрутне матеріальне становище.

Тоді як мати дитини, позивач перебуває в офіційному шлюбі з чоловіком, який має офіційні доходи, оскільки працює лікарем в приватній клініці.

Стверджує, що позивачем не наведено доказів на підтвердження можливості сплати відповідачем такого розміру аліментів, оскільки він є не єдиним власником 21/100 комерційного приміщення в с. Лукашівка, яке уже багато років не використовується, фактично самозруйнувалось, а від «Лукашівського споживчого товариства», він також жодного доходу не отримує.

Вважає, що стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дочку ставить всіх його дітей у нерівне становище.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача - адвокат Коцурак Т.Ю. просила рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 14 серпня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою від 25 серпня 2025 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду, який вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

За змістом п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 176 ЦПК України ціна позову в даній справі визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців, що є менше 30-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, спір у ній не належить до категорій, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження (частина 4 статті 274 ЦПК України), а тому колегією суддів вирішено, що справа з урахуванням її конкретних обставин може бути розглянута без повідомлення учасників справи.

Встановлені судом першої інстанції обставини

Судом встановлено, що сторони по справі з 17.09.2006 перебували у зареєстрованому шлюбі та рішенням суду від 30.05.2022 шлюб між ними розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 та копією рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30.05.2022 по справі № 127/35165/2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.05.2007, отже 25.04.2025 донька сторін по справі ОСОБА_3 досягла повноліття.

Відповідно до копії актового запису про шлюб № 1654, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , уклали шлюб, актовий запис № 1654 та їм 18.07.2021 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 .

Згідно копії довідки про навчання від 06.03.2025 № 40, ОСОБА_3 є здобувачем освітнього ступеня «бакалавр» І курсу денної форми навчання, група 00-11д спеціальність 071 «Облік і оподаткування» освітня програма «Облік і оподаткування» та навчається за умовами договору про надання платної освітньої послуги на обліково-фінансовому факультеті Вінницького торговельно-економічного інституту Державного торговельно-економічного університету. Термін навчання з 02.09.2024 по 30.06.2028, стипендію не отримує.

Відповідно до копії договору № 650 ОБОд про навчання у закладі вищої освіти від 13.08.2024 та копії договору № 650 ОБОд-1 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 13.08.2024, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 151 680,00 грн.

Згідно копій квитанції до платіжної інструкції та платіжних інструкцій, ОСОБА_7 здійснював оплату на рахунок Вінницького торговельно-економічного інституту ДТЕУ в загальному розмірі 28 440,00 грн, призначення платежу: оплата за навчання ОСОБА_3 , група ОБО-11д, курс 1 .

Відповідно до копії інформації з додатку «Реєстр нерухомості» від 09.08.2025, відповідач є власником 21/100 нежитлової будівлі, загальною площею 439 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно копії витягу про юридичну особу "Лукашівське споживче товариство", станом на 08.05.2025 ОСОБА_1 є засновником/учасником юридичної особи з часткою 33,33 %.

Відповідно до копії інформації з додатку «Реєстр нерухомості» від 09.05.2025, в реєстрах відсутні відомості про наявність у позивача прав на нерухоме майно.

Згідно копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 50411909, заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів перед ОСОБА_4 станом на день повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 складає 8 476,68 грн.

Відповідач ОСОБА_1 02.06.2017 зареєстрував шлюб з ОСОБА_9 (після шлюбу ОСОБА_10 ), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 02.06.2017 Виконавчим комітетом Дашковецької сільської ради Літинського району Вінницької області.

Під час шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_10 народилися діти: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується їх копіями свідоцтв про народження.

Відповідно до копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) № 5578 від 22.11.2024 та копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 24/3/5903 від 21.11.2024, ОСОБА_1 встановлено зазначені діагнози, призначено лікування.

Відповідно до копії довідки від 05.07.2024, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 з сім`єю: ОСОБА_10 (дружина) та дітьми ОСОБА_13 (2018 р.н.) і ОСОБА_14 (2020 р.н.), що також підтверджується довідкою від 06.06.2025 та копією довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 5 від 06.06.2025.

Згідно копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 28.05.2025, ОСОБА_1 з січня 2023 року по квітень 2025 року отримував в січні 2023 року доходи від Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради в розмірі 860 грн, як соціальні виплати з відповідних бюджетів. За період з лютого 2023 року по квітень 2025 року відсутня інформація про доходи.

Відповідно до копії консультативного висновку від 30.06.2025 та консультації отоларинголога онколога від 26.06.2025, ОСОБА_1 встановлено діагноз та призначено лікування.

Позиція апеляційного суду

Згідно з статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 11 липня 2025 року відповідає вказаним вимогам, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують.

Визначаючи аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, суд виходив із доведеності позовних вимог, на підставі статей 182, 199, 200 СК України.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції та відхиляє доводи апелянта з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх сина, дочки регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Відповідно до положень статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Як роз`яснено в пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц.

Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).

Разом з тим, при визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17.

Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності з ч. 1 ст. 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відтак з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що спільна донька сторін ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 не досягла 23 років, продовжує навчання у Вінницькому торговельно-економічному інституті Державного торговельно-економічного університету, на денній формі навчання, на платній основі, стипендії не отримує, вартість навчання 151 680,00 грн за весь строк, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги від своїх батьків.

Доведення тієї обставини, що отримувач аліментів потребує грошового утримання покладається саме на позивача.

Тому звертаючись до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на період навчання, необхідно надати всі наявні докази, що підтверджують необхідність отримання такого утримання, наприклад: довідка про вартість навчання, в разі якщо дитина навчається на контрактній формі навчання, докази, що підтверджують вартість проживання в гуртожитку чи договір оренди іншого житла, виписка з банківського рахунку дитини, чи будь-які інші докази на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у нього потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо).

Згідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження заявлених вимог ОСОБА_2 додано договір № 650ОБОд від 13.08.2024 про навчання у закладі освіти ОСОБА_3 .

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження №61-17937св21) Верховний Суд вказав, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Встановленим є той факт, що у зв`язку з навчанням повнолітня донька сторін у справі потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати батьки, в тому числі і відповідач.

Наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами підтверджується здатність відповідача надавати допомогу своїй повнолітній дочці на час її навчання, а також потреба повнолітньої дитини сторін у матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання.

Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього дочки у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), щомісячно до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення 23-х років, судом першої інстанції було враховано, що відповідач є особою працездатного віку, а також те, що право на утримання від нього мають ще двоє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу.

За таких обставин обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх повнолітньої дочки на час її навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на те, що стягнення аліментів на дочку, яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку доходу нібито ставить дітей в нерівне становище. Так, за умови витрат на утримання всіх дітей по 1/6 від заробітку (доходу) загальна частка доходу, що відраховується на добровільну чи примусову сплату аліментів не перевищуватиме половини заробітку (доходу).

Досліджуючи такий критерій як матеріальне становище платника аліментів, апеляційний суд звертає увагу, що позивачем не надано доказів про розмір заробітної плати (доходу) відповідача, як однієї із підстав для встановлення факту неспроможності відповідача сплачувати аліменти на доньку у вказаному позивачем розмірі.

Твердження апелянта про те, що за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем він не має можливості надавати матеріальну допомогу у розмірі визначеному оскаржуваним рішенням, є необґрунтованими.

Так, на підтвердження стану здоров`я відповідач надав виписки (в копіях) із медичних карток амбулаторного (стаціонарного) № 5578 від 22.11.2024, та № 24/3/5903 від 21.11.2024, копію консультативного висновку від 30.06.2025, та консультації отоларинголога онколога від 26.06.2025.

Дані медичні документи свідчать, що ОСОБА_1 встановлено діагнози та призначено певне лікування, проте у них відсутні відомості щодо рекомендованих умов та характеру праці, не зазначено й про те, що йому протипоказана фізична праця, не встановлені обмеження щодо її виконання.

Перенесені операційні втручання відповідача у 2008, 2012, 2016 та 2022 роках, а також періодичне лікування не свідчить про неможливість бути працевлаштованим і заробляти кошти для утримання дітей.

А тому колегія суддів відхиляє посилання в апеляційні скарзі на те, що саме стан здоров`я відповідача ОСОБА_1 є причиною його безробіття.

В доводах апеляційної скарги сторона відповідача акцентує увагу на те, що він проживає з дружиною та дітьми в гуртожитку, тоді як позивач у двоповерховому будинку з новим чоловіком, який працює у приватній клініці, проте зазначене не має жодного значення для виконання одним із батьків свого обов`язку з утримання дитини, яка продовжує навчання. Апеляційний суд також враховує, що утримання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва з батьків. У справі такий тягар здебільшого лягає лише на позивача.

Прохання відповідача скасувати рішення суду про стягнення аліментів і взагалі відмовити в задоволенні позову, суперечить не лише закону, а й моральним засадам суспільства, порушує найвищі інтереси дитини.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення вказаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального чи процесуального права, що може бути підставою для скасування судового рішення.

Отже задовольняючи частково вимоги ОСОБА_2 судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку наявним в матеріалах справи доказам.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, Суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Зубаня Олександра Олександровича залишити без задоволення, а на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 11 липня 2025 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий: І.М. Стадник

Судді: М.В. Матківська

І.В. Міхасішин