Справа № 308/5140/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 серпня 2025 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Кожух О.А., Джуга С.Д.,

з участю секретаря: Ормош О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Дідо Андрій Михайлович, та Закарпатського обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Ужгород" на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 липня 2024 року у справі № 308/5140/24 (Головуючий: Голяна О.В.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Закарпатської обласної ради, Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород», у якому просив суд стягнути із Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» на його користь за період з 18.05.2023 року по день фактичного поновлення на роботі суму середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду по справі №308/7234/23 та із Закарпатської обласної ради завдану моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.05.2023 року у справі 308/7234/22 визнано протиправним та скасовано рішення шостої сесії VIIІ скликання Закарпатської обласної ради від 19.05.2022 року №577 «Про звільнення директора ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» та наказ ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» від 09.06.2022 року №68/о «Про звільнення директора ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» Олега Коцюби»; поновлено ОСОБА_1 на посаді директора ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» з 20.05.2022 року; стягнуто з ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу; допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 06.02.2024 року у справі 308/7234/24 від 06.02.2024 року рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.05.2023 року змінено, викладено абзаци три, чотири резолютивної частини рішення суду в новій редакції: «поновити ОСОБА_1 на посаді директора ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» з 09.06.2022 року. Стягнуто з ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09.06.2022 року по 17.05.2023 року у розмірі 772 855,36 грн.

Рішення суду в частині поновлення на посаді станом на день звернення до суду із даним позовом не виконано, а тому згідно зі статтею 236 КЗпП України існують підстави для стягнення з ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» середнього заробітку за період з 18.05.2023 року і по день фактичного поновлення на роботі.

Також позивач просив стягнути грошову компенсацію моральної шкоди, розмір якої оцінив в сумі 100 000,00 грн.

Ухвалою суду від 03 липня 2024 року заяву позивача ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Дідо А.М. про зміну предмету позову залишено без розгляду та повернуто таку позивачу.

Суд першої інстанції зазначав що перше судове засідання, в якому головуючим було встановлено особи тих, хто бере участь у судовому засіданні, перевірені повноваження представників, оголошено склад суду, а також прізвище секретаря судового засідання, і роз`яснено учасникам справи право заявляти відводи, розглянуто ряд клопотань з процесуальних питань, відбулося 14.06.2024 р. (протокол судового засідання №3005317 (а.с.145).

Заява представника позивача про зміну предмету позову подана 17.06.2024 року тобто після початку першого судового засідання, а отже з порушенням строку її подання. Клопотання про повернення строку на подання заяви про зміну предмету позову стороною позивача не з`являлося.

Крім того, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 від 11 червня 2024 року про зміну предмету позову, в яковому просив стягнути із Закарпатської обласної ради на свою користь середній заробіток за період з 18 травня 2023 року за час затримки виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 17.05.2023 року по справі №308/7234/23, а також заподіяну моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. (т.1а.с.90), тобто такі зміни предмета позову були подані своєчасно до першого судового засідання, яке мало місце 14 червня 2024 року.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 24 липня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто із Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за 310 днів затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі по справі №308/7234/23 за період з 18 травня 2023 року по 24 липня 2024 року в розмірі 981 906,4 грн., з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 1 211,20 грн.

Стягнуто із Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» на користь держави 8 607,86 грн. судового збору.

ОСОБА_1 від імені та в інтересах яких діє адвокат Дідо А.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив частково скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким стягнути із Закарпатської обласної ради присуджені суми та моральну шкоду, так як суд помилково вважав, що саме «Міжнародний аеропорт Ужгород», а не Закарпатська обласна рада має обов`язок здійснити оплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення. У разі затримки роботодавцем виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки (стаття 236 КЗПП України. У спірних правовідносинах за наявності обраного способу захисту, двох відповідачів, це не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм. Виконати рішення суду про поновлення позивача на роботі має відповідач, визначений боржником за виконавчим листом. Крім того, моральна шкода заподіяна позивачу полягає у стражданні або приниженні, яких морально зазнав внаслідок протиправних дій, стресах відчуття несправедливості, тривала невизначеність, та інші негативні переживання.

У поданій апеляційній скарзі Закарпатське обласне комунальне підприємство «Міжнародний аеропорт Ужгород» просить рішення суду скасувати, як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд першої інстанції повинен був застосувати норми ст. 233 КЗпП України у редакції після 19 липня 2022 року, яка передбачає тримісячний строк звернення до суду з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Із позовної заяви вбачається що ОСОБА_2 дізнався про своє порушене право 18.05.2023 року, а звернувся до суду із позовом 20.03.2024 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 який підтримав доводи, викладені ним в апеляційній скарзі, а в апеляційній скарзі Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» просить відмовити, представника Закарпатської обласної ради Ільницьку Л.Ю., яка просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача, а апеляційну скаргу Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» задовольнити, перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.

Представник Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить довідка про доставку йому електронного документу, свої пояснення по даному спору надав у попередніх судових засіданнях і його неявка не перешкоджає розгляду справи у його відсутності відповідно до ч 2 ст. 372 ЦПК України.

Встановлено, що ОСОБА_1 був призначений на посаду директора ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» з укладенням трудового договору (контракту) № 2 від 21.05.2021 терміном на 4 роки, а саме з 21 травня 2021 року до 20 травня 2025 року.

У період дії контракту рішенням шостої сесії VIIІ скликання Закарпатської обласної ради від 19.05.2022 року №577 «Про звільнення директора ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» Закарпатською обласною радою та ОСОБА_1 ; звільнено ОСОБА_1 з посади директора ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» із 20.05.2022 року на підставі п.8 ч.1 ст.36 Кодексу законів про працю України.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.05.2023 року у справі 308/7234/22 визнано протиправним та скасовано рішення шостої сесії VIII скликання Закарпатської обласної ради від 19.05.2022 № 577 «Про звільнення директора Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» та наказ Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» від 09.06.2022 № 68/о «Про звільнення директора ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» Олега Коцюби»; поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» з 20.05.2022; стягнуто із Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20.05.2022 по 17.05.2023 у розмірі 813 927,54 грн.; допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 06.02.2024 року у справі 308/7234/22 рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.05.2023 року змінено, викладено абзаци три, чотири резолютивної частини рішення суду в новій редакції: «Поновити ОСОБА_1 на посаді директора Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Ужгород» днем 09 червня 2022 року; стягнути із Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Ужгород» на користь ОСОБА_1 за період з 09 червня 2022 року по 17 травня 2023 року суму в розмірі 772 855,36 гривень (із зазначеної суми підлягають відрахуванню податки та обов`язкові платежі) середнього заробітку за час вимушеного прогулу». У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У рамках розгляду справи 308/7234/22 судами встановлено, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 на посаді директора ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» становила 3 167,44 грн.

Наказ про поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді директора Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Ужгород» з 09 червня 2022 року, Закарпатською обласною радою не видавався.

У рішенні суду від 17.05.2023 по справі № 308/7234/22 року допущено негайне виконання у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді.

Відповідно до ст.. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі

слід вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин негайно після проголошення судового рішення наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин.

Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі є видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків. Водночас працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи і можливість виконання своїх обов`язків.

Тобто законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно та негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення, й без звернення працівника, що унормовано, крім наведених вище норм права, також Конституцією України, статтею 18 ЦПК України. Цей обов`язок полягає у тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде це рішення суду оскаржуватися (див.: постанову Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі № 243/2748/16-ц).

Відповідно до п.1.1. та п.1.2 Статуту Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Ужгород» (у редакції 2021) Закарпатське обласне комунальне підприємство «Міжнародний аеропорт «Ужгород» є комунальним унітарним комерційним підприємством, заснованим на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області (комунальній власності Закарпатської області). Засновником та власником підприємства є Закарпатська обласна рада.

Згідно п. 16 Контракту з керівником підприємства №2 від 21 травня 2021 року укладеного із Закарпатською обласною радою та ОСОБА_1 власник несе відповідальність та забезпечує відшкодування моральної і матеріальної шкоди, заподіяної Керівникові у разі дострокового розірвання цього контракту, проведеного з порушенням вимог трудового законодавства, а також на підставі, не передбаченій законодавством та цим контрактом.

Невиконання судового рішення про поновлення на роботі ОСОБА_1 має відповідач, визначений боржником за виконавчим листом і таким є Закарпатська обласна рада, що стверджується матеріалами справи.

Отже, підлягає стягненню середній заробіток за затримку виконання рішення суду про поновлення на роботі по справі №308/7234/24 за період з 18.05.2023 р. по 24.07.2024 року у розмірі 981 906,4 грн. з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів із власника Закарпатської обласної ради.

Розмір визначеної до сплати суми 981 906,4 грн. за затримку виконання судового рішення сторонами не оспорюється.

Стаття 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Оскільки, має місце порушення трудових прав позивача, у зв`язку з невиконанням Закарпатською обласною радою рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на займаній посаді, що призвело до душевних страждань, яких він зазнав, із урахуванням вини особи, яка завдала моральну шкоду та враховуючи вимоги розумності та справедливості на думку судової колегії, заподіяна шкода підлягає стягненню у розмірі 10 000 грн.

При постановленні рішення, суд першої інстанції не звернув увагу на вищезазначене і рішення суду підлягає зміні у частині стягнення із Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» за їх апеляційною скаргою та за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 та скасування рішення у частині стягнення моральної шкоди відповідно до п.п. 1,2,4 ч 1 ст. 376 ЦПК України і з урахуванням нового рішення із вищезазначених підстав.

Крім того, відповідно до ст.. ст.. 133,141 ЦПК України рішення суду від 24 липня 2024 року у частині стягнення із Закарпатського обласного комерційного підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» на користь держави 8 607,86 грн. судового збору згідно до вимог ст.. 376 п. 1,4 ч 1 підлягала скасуванню та слід стягнути із Закарпатської обласної ради на користь держави 9 819,06 грн. судового збору.

Посилання в апеляційній скарзі Закарпатське обласне комунальне підприємство «Міжнародний аеропорт Ужгород» на те що ОСОБА_1 дізнався про своє порушене право 18.05.2023 року, а звернувся до суду із позовом 20.03.2024 року і відповідно ст. 233 КЗпП України чинної на час подачі позовної заяви, позивач пропустив трьох місячний строк на звернення до суду, що є підставою для відмови у позові судова колегія не приймає до уваги із наступних підстав.

Суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що середній заробіток за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин. Слід щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який виник у зв`язку з незаконним звільненням працівника, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про працю та про оплату праці.

У рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 р., зазначено, що під заробітною платою, яка належить працівникові, або за визначенням, використанням у частині другій статті 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, для осіб,які перебувають у трудових відносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

До вимушеного прогулу прирівнюється затримка роботодавцем виконання рішення про поновлення на роботі (стаття 236 КЗпП України).

Середній заробіток за своїм змістом також є державною гарантією, право на отримання якої виникає у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин.

Отже, право на заробітну плату не обмежується будь яким строком, щодо судового захисту і такий висновок прямо впливає із зазначеної норми і оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються стягнення належної йому заробітної плати, яка відповідно до статті 233 КЗпП України не обмежується будь яким строком звернення до суду.

Враховуючи наведене, судова колегія керуючись ст.ст. 374,376,381-384 ЦПК України,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Дідо Андрій Михайлович, та Закарпатського обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Ужгород" задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 24 липня 2024 року змінити в частині стягнення із Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» про стягнення середнього заробітку за затримку виконання рішення суду про поновлення на роботі на користь ОСОБА_1 за період з 18 травня 2023 року по 24 липня 2024 року у розмірі 981 906,4 грн., з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів та стягнувши зазначену суму з Закарпатської обласної ради.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 24 липня 2024 року у частині відмови у стягненні моральної шкоди на користь ОСОБА_1 із Закарпатської обласної ради скасувати та стягнути із Закарпатської обласної ради на користь ОСОБА_1 10000 грн. моральної шкоди.

У решті позову відмовити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 24 липня 2024 року у частині стягнення із Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» на користь держави 8 607,86 грн. судового збору скасувати та стягнути із Закарпатської обласної ради на користь держави - 9819, 06 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 вересня 2025 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом: Г.Г.СОБОСЛОЙ