Справа № 496/5221/24
Провадження № 2-др/496/23/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

Судді Буран В.М.,

за участю секретаря судового засідання Бойчук Р.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача адвоката Кобильник Д.О. у цивільної справі за позовом ТОВ «Дім медицини» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання медичних послуг, пені, штрафу, відсотків, інфляційних витрат на загальну суму 572761,76 грн. та судових витрат,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебувала справа за позовом ТОВ «Дім медицини» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання медичних послуг, пені, штрафу, відсотків, інфляційних витрат на загальну суму 572761,76 грн. та судових витрат.

Ухвалою суду від 14.08.2025 року позов залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача до суду.

22.08.2025 року, шляхом поштового направлення, від представника відповідача - адвоката Кобильник Д.О. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі в частині вирішення питання розподілу судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу. Представник відповідача просить стягнути з ТОВ «Дім медицини» витрати на правничу допомогу у розмірі 24 000 грн. В обґрунтування клопотання надає: копію договору про надання правової допомоги, копію додаткової угоди №1 до Договору, копію акту №1 приймання-передачі послуг за Договором, копію квитанції про сплату послуг за Договором.

Додаткове судове рішення увалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.3, 4 ст. 270 ЦПК України).

У судове засідання призначене на 09.09.2025 року, позивач та його представник не прибули, про дату та час судового засідання сповіщені, шляхом доставлення судової повістки до електронного кабінету ТОВ «Дім медицини» та адвоката Кісь Л.С.

Представник відповідача адвокат Кобильник Д.О. в своїй заяві просив провести засідання без його участі.

Дослідивши заяву представника відповідача, який просив задовольнити заяву про стягнення витрат на правничу допомогу в повному обсязі, матеріали справи, докази щодо надання правничої допомоги суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

За змістом частини п`ятої статті 142 ЦПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 20 грудня 2018 року у справі № 751/10961/16.

До необґрунтованих дій позивача відноситься саме неявка представника позивача, який був належним чином повідомлений про розгляд справи та повторно не з`явився в судові засідання, що призвело до затягування розгляду справи, втрату інтересу сторони позивача до розгляду даної справи по суті.

Верховним Судом у складі колегії судців Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 14.01.2021р. у справі № 521/3011/18 було зазначено, що: «З системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України виходить, що необгрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами».

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, представником відповідача вказано, що дії позивача, неявка в судове засідання повноважного представника позивача, належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи, у разі неподання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності та неповідомленням причин такої неявки можуть кваліфікуватися як необґрунтовані в розумінні ч. 5 ст. 142 ЦПК України, незалежного від того, чи визнавалась обов`язковою явка учасників судового процесу в судове засідання.

Відповідно до ч.2 ст.270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 246 ЦПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 258 ЦПК України, судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Заява про ухвалення додаткового рішення надійшла на адресу суду, шляхом поштового направлення 22.08.2025 року засобами, та відповідно відмітки на конверті, була подана 21.08.2025 року, тобто заява подана впродовж п`яти робочих днів, в порядку передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Згідно Договору № 07-1124 про надання правничої допомоги від 28.11.2024 року, укладеного між адвокатом Кобильник Д.О. та ОСОБА_1 , адвокат надає правничу допомогу у справі № 496/5221/24. Відповідно умов Договору п. 4.1, 4.2 Договору, на визначення розміру гонорару Адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару. Сторони домовились про те, що гонорар сплачується Адвокату за кожне доручення окремо, яке оформлюється Додатковою угодою.

Згідно умов Додаткової угоди № 1 від 29.11.2024 року до Договору № 07-1124 про надання правничої допомоги від 28.11.2024 року, сторони дійшли згоди доповнити п. 4. «ГОНОРАР АДВОКАТА» Договору новими підпунктами (4.3. - 4.5) виклавши їх в наступних редакціях: «4.3. За надання професійної правничої допомоги по цивільній справі №496/5221/24 Клієнт здійснює погодинну оплату. Вартість однієї години роботи адвоката складає 3 000, 00 грн.»

Актом № 1 приймання-передачі виконаних послуг від 18.08.2025 року відповідно до Договору № 07-1124 про надання правничої допомоги від 28.11.2024 року, адвокат вивчив матеріали цивільної справи зокрема, позовну заяву з усіма додатками, ухвалу суду про залишення позову без руху, заяву про доповнення позову та усунення недоліків з усіма додатками, ухвали про відкриття провадження у справі, інші заяви позивача, ухвалу суду, повістки, що зайняло 3 години, вартість яких 9 000 грн. Адвокат здійснив підготовку та подання до суду, іншим учасникам справи відзив на позовну заяву, що зайняло 3 години, вартість яких 9 000 грн., а також здійснив участь у судових засіданнях впродовж 2 годин, вартість яких склала 6 000 грн., всього вартість послуг адвоката склала 24 000 грн., які відповідно квитанції № 72 сплаченні клієнтом в повному обсязі.

Згідно ч. 4, 5, 6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник позивача до суду не прибув та не спростував розмір заявлених до стягнення судових витрат.

Відповідності до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно умов Договору про надання правничої допомоги, гонорар адвокатського об`єднання обчислюється погодинною оплатою.

Так, оцінюючі складність справи, ціну позову, обсяг матеріалів у справі, кількість підготовлених процесуальних документів, кількість засідань, тривалість розгляду справи судом тощо, а також надані адвокатом докази на підтвердження судових витрат, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 137, 141, 270 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача адвоката Кобильник Д.О. у цивільному позові ТОВ «Дім медицини» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання медичних послуг, пені, штрафу, відсотків, інфляційних витрат на загальну суму 572761,76 грн. та судових витрат задовольнити.

Стягнути з ТОВ «Дім медицини» (, адреса: 65006, м Одеса вул. Розкидайлівська, 69/71) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) понесенні витрати на правничу допомогу у сумі 24 000 (двадцять чотири тисячі) грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.М. Буран