ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 вересня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/286/25

Головуючий у першій інстанції Сороколіт Є. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1292/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шарапової О.Л.,

суддів Євстафієва О.К., Скрипки А.А.,

з участю секретаря: Шапко В.М.,

Сторони:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС»,

відповідач: ОСОБА_1 .

Особа, яка подала апеляційну скаргу: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС».

Оскаржується заочне рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2025 року, суддя Сороколіт Є.М., місце ухвалення рішення місто Бахмач.

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року ТОВ «ФК «ЕЙС» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором №00-10542015 від 10.12.2023 у розмірі 40 950,00 грн та судові витрати в розмірі 9 422 грн 40 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.12.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії №00-10542015, за яким кредитодавець зобов`язався надати позивачу кредит на суму 7 000,00 грн. Договір підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. 10.12.2023 ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» перерахувало ОСОБА_1 грошові кошти на його платіжну карту № НОМЕР_1 .

22.01.2024 між TOB «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» укладено Договір факторингу № 22-01/2024, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-10542015 від 10.12.2023 на загальну суму 16 590,00 грн, що підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників №22-01/2024 від 22.01.2024.

16.08.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС, у відповідності до умов якого до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-10542015 від 10.12.2023 на загальну суму 40 950,00 грн, що підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 належним чином взятих на себе за кредитним договором зобов`язань позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість.

Заочним рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2025 року у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «ЕЙС» просить оскаржуване заочне рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, вирішити питання судових витрат.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що передача права вимоги відбувається після підписання Акту прийому-передачі відповідно до умов договорів факторингу. Сторони можуть самостійно встановлювати строк для проведення оплати й даний факт не взаємопов`язаний з предметом договору та переходом права вимоги.

Особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу, що нарахування відсотків здійснено у повній відповідності до умов кредитного договору, відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами договору, включаючи порядок та розмір нарахування відсотків, підтвердив шляхом підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 10.12.2023 між ТОВ «Качай Гроші» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії № 00-10542015 у формі електронного документу з використанням електронного підпису (а.с.16-20).

Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі 7 000 грн на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Строк дії кредитної лінії становить 240 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 06.08.2024 року (п.1.3). Позичальник зобов`язаний оплатити проценти 09.01.2024 (п.1.3.1.). Стандартна процентна ставка складає 3,00 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору становить 2376,13%, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 57 750, 00 грн.

Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн» від 09.09.2024 №204/09 кошти в сумі 7 000 грн були перераховані на ім`я ОСОБА_1 на його банківську платіжну картку НОМЕР_1 (а.с.28-31).

22.01.2024 між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» було укладено договір факторингу № 22-01/2024, відповідно до якого ТОВ «Макс Кредит» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-10542015 від 10.12.2023 (а.с.36 зворот-47).

16.08.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК» ЕЙС» було укладено договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, згідно з яким позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-10542015 від 10.12.2023 (а.с. 48-58).

Відповідно до Реєстру боржників за договором факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024 від ТОВ «Качай Гроші» до ТОВ «МаксКредит» перейшло право вимоги до відповідача. Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024 (а.с.46 зворот).

Відповідно до Реєстру боржників за договором факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 від ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача. Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024 (а.с.57 зворот-58).

Відповідач ОСОБА_1 не виконує взяті на себе зобов`язання за умовами договору № 00-10542015 від 10.12.2023, кредитні кошти не повертає, в наслідок чого утворилась заборгованість станом на 16.08.2024 в розмірі 40 950,00 грн, яка складається з наступного: 7 350,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 33 600,00 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с.35-26).

Між сторонами виник спір з приводу неповернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.

Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до чч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).

Абзац другий ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір був укладений сторонами в електронній формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п.12 ч.1 ст.3 Закону).

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно зі ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно із ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів оплати факторами отриманого права вимоги за жодним з укладених договорів факторингу і, як наслідок, суд не може констатувати, що за вказаними договорами такий перехід відбувся, зокрема й у частині права вимоги до відповідача.

Колегія апеляційного суду не погоджується із наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до пункту 8.2. Договору факторингу, укладеного між ТОВ Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит», факт здійснення між сторонами приймання-передачі документації підтверджується відповідним Актом приймання-передачі Документації, підписаним особами. Зазначений акт доданий до позовної заяви та міститься в матеріалах справи (а.с.44 зворот).

Аналогічні положення містяться і в Договорі факторингу, укладеного між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС» у п.8.2. Також до матеріалів справи доданий відповідний Акт (а.с.57).

Враховуючи наведене, суд першої інстанції помилкового дійшов висновку про не підтвердження переходу прав вимоги до позивача за Договором кредитної лінії № 00-10542015 від 10.12.2023.

Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі 7 000,00 грн.

Включення в тіло кредиту суми одноразової комісії у розмірі 350,00 грн за надання кредиту, яка нараховується за ставкою 5,00 % та передбачена п.1.5. Договору, не ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитувнаня» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.

Таким чином, виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст.1,ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст.47 Закону України «Про банки та банківську діяльність», така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Таким чином, вона є самостійною складовою розміру заборгованості за кредитним договором.

Щодо нарахованої заборгованості по процентам за користування кредитним коштами.

Сторони кредитного договору узгодили розмір орієнтовної загальної вартості кредиту за стандартною процентною ставкою 57 750,00 грн.

Звертаючись до суду з позовом ТОВ «ФК «ЕЙС» просило стягнути заборгованості за кредитним договором в розмірі 40 950,00 грн.

Правильність розрахунку кредитної заборгованості відповідачем не спростована.

У зв`язку з вищевикладеним колегія суддів приходить до висновку, що рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 03.04.2025 слід скасувати та ухвалити постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

З відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанції у загальній сумі 19056 грн. (а.с. 59-63, 75,122).

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» задовольнити.

Заочне рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2025 року скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (, адреса: Харківське шосе, буд.19, офіс 2005, м.Київ, 02090) заборгованість за кредитним договором у розмірі 40 950 (сорок тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, та судові витрати у розмірі 19 056 гривень 00 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуюча: Судді: