Справа № 946/3619/25
Провадження № 2/946/2840/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами, яким просить визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 1,9057 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0122 та на земельну ділянку площею 0,2155 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0180, свої вимоги мотивує тим, що вищевказані земельні ділянки належали ОСОБА_5 . За життя ОСОБА_5 залишила заповіт, згідно умов якого заповіла вищезазначені земельні ділянки позивачу. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. Позивач прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з зустрічним позовом, яким просять визнати за ними, в порядку спадкування за заповітом, після смерті бабусі ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рівних частках право власності на земельну ділянку площею 1,8691 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0121 та на земельну ділянку площею 0,2145 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0179, свої вимоги мотивують тим, що вищевказані земельні ділянки належали ОСОБА_5 . За життя ОСОБА_5 залишила заповіт, згідно умов якого заповіла вищезазначені земельні ділянки позивачам. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. Позивачі прийняли спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини.

У судове засідання позивач за первісним позовом ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою первісні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, зустрічні позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

У судове засідання відповідачі за первісним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, якими первісні позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення, зустрічні позовні вимоги підтримують та наполягають на їх задоволенні.

У судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, якими первісні та зустрічні позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.05.2025 відкрито загальне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 вересня 2025 року зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно прийнятий та об`єднаний в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

Судом було встановлено, що ОСОБА_5 належало наступне спадкове майно:

-земельна ділянка площею 1,8691 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 709776, виданого 29.11.2010 Ізмаїльською районною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 36;

-земельна ділянка площею 0,2145 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 709777, виданого 29.11.2010 Ізмаїльською районною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 37;

-земельна ділянка площею 1,9057 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 709770, виданого 29.11.2010 Ізмаїльською районною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 31;

-земельна ділянка площею 0,2155 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 709771, виданого 29.11.2010 Ізмаїльською районною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 30.

Відповідно до листа № 908/356-25 від 27.05.2025 відділу № 4 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, ОСОБА_5 були видані державні акти на право власності на земельні ділянки: серія І-ОД № 070706 від 07.12.2005 за № 01.05.521.01267 на дві земельні ділянки загальною площею 2,0836 га (1,8691 га, діл. № 2 -0,2145 га), що розташовані: Утконосівська сільська рада, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) № НОМЕР_1 , 1057а та надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; серія І-ОД № 070829 від 07.12.2005 за № 01.05.521.01268 на дві земельні ділянки загальною площею 2,1212 га (1,9057 га, діл. № 2 - 0,2155 га), що розташовані: Утконосівська сільська рада, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) № НОМЕР_2 , 1397а та надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; серія ЯЖ № 709776 від 29.11.2010 за № 36 на одну земельну ділянку загальною площею 1,8691 га, що розташована: діл. 706, колишнє КСП «Вікторія», Утконосівська сільська рада Ізмаїльського району Одеської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0121; серія ЯЖ № 709777 від 29.11.2010 за № 37 на одну земельну ділянку загальною площею 0,2145 га, що розташована: діл. 1057а, колишнє КСП «Вікторія», Утконосівська сільська рада Ізмаїльського району Одеської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0179; серія ЯЖ № 709770 від 29.11.2010 за № 31 на одну земельну ділянку загальною площею 1,9057 га, що розташована: діл. 1180, колишнє КСП «Вікторія», Утконосівська сільська рада Ізмаїльського району Одеської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0122; серія ЯЖ № 709771 від 29.11.2010 за № 30 на одну земельну ділянку загальною площею 0,2155 га, що розташована: діл. 1397а, колишнє КСП «Вікторія», Утконосівська сільська рада Ізмаїльського району Одеської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0180. Державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 709776, ЯЖ № 709777, ЯЖ № 709770, ЯЖ № 709771 видані взамін державних актів на право приватної власності на землю серії І-ОД № 070706, І-ОД № 070829.

Згідно до свідоцтва про смертьсерії НОМЕР_3 , виданого 07.11.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_5 відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно до статей 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

При цьому право дієздатної фізичної особи на заповіт, як і будь-яке суб`єктивне цивільне право, здійснюється нею вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 та стаття 1234 ЦК України).

Згідно ч.2, ч. 3 ст. 1254 ЦК України - заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Відповідно до заповіту від 14.12.2000, посвідченого секретарем Уктоносівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Каракач Л., зареєстрованого в реєстрі за № 512, ОСОБА_5 заповіла сертифікати серії на право на земельний пай серії ОД № 0066444 розміром 2,08 та серії ОД № 0067340 розміром 2,08 ОСОБА_2 .

Згідно до заповіту від 30.03.2007, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3-1076, ОСОБА_5 заповіла належну їй на праві приватної власності земельну ділянку розміром 1,9057 га, № 2 0,2155 зрош., що знаходиться на території Утконосівської сільської ради села Утконосівка Ізмаїльського району, колишнє КСП «Вікторія» частка (пай) № НОМЕР_2 , 1397а (Державний акт про право приватної власності І-ОД № 070829, виданий Ізмаїльською райдержадміністрацією 07.12.2005) ОСОБА_1 ; належну їй на праві приватної власності земельну ділянку розміром 1,8691 га, № 2 0,2145 зрош., що знаходиться на території Утконосівської сільської ради села Утконосівка Ізмаїльського району, колишнє КСП «Вікторія» частка (пай) № НОМЕР_1 , 1057а (Державний акт про право приватної власності І-ОД № 070706, виданий Ізмаїльською райдержадміністрацією 07.12.2005) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках кожній.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 81334814 від 28.05.2025, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, заповіт ОСОБА_5 від 30.03.2007, зареєстрований за № 3-1076 не змінювався та не скасовувався.

Відповідно до частини першої статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

У статті 1247 ЦК України закріплені загальні вимоги до форми заповіту, згідно з якими: 1) заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення; 2) заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу; 3) заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу; 4) заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Заповіт є одностороннім правочином. Відповідно до частини третьої статті 202 ЦК України одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила.

Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 153/1216/17-ц (провадження № 61-39409св18) зазначено, що на заповіт як односторонній правочин поширюються загальні правила ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складенні особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником тощо).

Заповіт може бути нікчемним або ж визнаватися недійсним в судовому порядку. Згідно з частиною першою статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Нікчемність заповіту не визнається в судовому порядку, оскільки правочин є нікчемним в силу закону. Обов`язок перевірки заповіту на предмет відповідності вимогам законодавства покладений на нотаріуса. У випадку, якщо нотаріус визначає заповіт як нікчемний, він відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до статті 54 Закону України «Про нотаріат» в редакції, чинній на момент посвідчення оспорюваного заповіту, нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, перевіряють, чи відповідає зміст посвідчуваної ними угоди вимогам закону і дійсним намірам сторін.

За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі (частина друга статті 1257 ЦК України).

Тобто суд може визнати заповіт недійсним, якщо особа не усвідомлювала значення своїх дій, перебувала під фізичним або психологічним тиском, склала заповіт під дією обману, погрози, насильства, якщо дії особи були вимушені або з інших причин не відповідали реальній волі особи.

У постанові Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 302/773/17-ц (провадження № 61-48436св18) зазначено, що дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону, є заповіт, посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі.

Відповідно до пункту 2.1 частини другої глави 3 розділу ІІ Порядку (у редакції, чинній на момент посвідчення заповіту) заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини. Згідно з пунктом 2.2 частини другої глави 3 розділу ІІ Порядку нотаріус перевіряє, чи не містить заповіт розпоряджень, що суперечать вимогам законодавства.

У постанові Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі № 367/704/16-ц вказано, що, враховуючи правову природу заповіту, можна дійти висновку, що основним змістом заповіту є призначення спадкоємця або спадкоємців, а також визначення юридичної долі майна (прав та обов`язків спадкодавця), що виступає об`єктом спадкового наступництва.

Згідно до частини першої статті 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями.

Заповіт від 13.03.2007, посвідчений державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М., зареєстрований в реєстрі за № 3-1076, за формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, його зміст не викликає сумніву щодо дійсного волевиявлення заповідача, в ньомузазначена площа земельних ділянок та їх місце розташування, яка існує на даний час, то відповідно спадкування повинно відбуватися за заповітом.

Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Осіб, які мають право на обов`язкову частку, відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України, немає.

Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою № 1002 від 06.05.2014, виданою Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У встановлений законом строк ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, що підтверджено відповідними заявами, які містяться в матеріалах спадкової справи за № 178/2014, заведеної 07.05.2014 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , тобто відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів за первісним та зустрічним позовом неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог про визнання права власності на спадкове майнота право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє первісний та зустрічний позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ), ОСОБА_3 ( місце реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ), ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ), в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

-земельну ділянку площею 1,9057 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0122;

-земельну ділянку площею 0,2155 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0180.

Зустрічний позов ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ), ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ), ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ), в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

-1/2 частку земельної ділянки від площі 1,8691 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0121;

-1/2 частку земельної ділянки від площі 0,2145 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0179.

Визнати за ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ), в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

-1/2 частку земельної ділянки від площі 1,8691 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0121;

-1/2 частку земельної ділянки від площі 0,2145 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0179.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 10 вересня 2025 року.

Суддя: О.Я.Присакар