Справа № 309/5444/24
Провадження № 2/309/1474/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого-судді Лук`янової О.В.

за участю: секретаря судового засідання Пилип Д.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка, посилаючись на те, що:

-29 серпня 2013 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого вони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-18 червня 2019 року на підставі рішення Хустського районного суду шлюб між нею та відповідачем було розірвано;

-рішенням Хустського районного суд від 11 вересня 2019 року за її позовом до відповідача ухвалено рішення, яким стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 1700грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 червня 2019 року до досягнення ними повноліття;

-діти проживають з нею, вона займається їх вихованням та утриманням, відповідач аліменти не сплачує, тобто не виконує рішення Хустського районного суду від 11 вересня 2019 року;

-діти подорослішали, витрати на їх утримання істотно збільшилися;

-через зростання цін на продукти харчування, різного роду товари та послуги, у неї відповідно збільшилися витрати на їх матеріальне забезпечення;

-відповідач життям та потребами дітей не піклується, матеріально не забезпечує;

-відповідач є людиною молодого віку, фізично здоровий, де він працєю - їй невідомо, а тому офіційно підтвердити його доходи вона не може,

звернулася до суду з позовом та просить: збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням Хустського районного суду від 11 вересня 2019 року з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до твердої грошової суми - по 3500грн. Щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ними повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися. Представник позивачки ОСОБА_4 подав до суду заяву /а.с.38/, згідно якої позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу в його відсутність та в відсутність позивачки.

Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином /а.с.39/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи в його відсутність від відповідача до суду не надходило.

Ухвалою Хустського районного суду від 17 березня 2025 року провадження по справі було зупинено, а ухвалою від 1 квітня 2025 року відновлено.

Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову/ у справі не проводилися.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити в відсутність позивачки, її представника та відповідача, без фіксування судового процесу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони з 29 серпня 2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.4,6/, які проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні /а.с.14/.

18 червня 2019 року на підставі рішення Хустського районного суду шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано /а.с.9-11/.

Рішенням Хустського районного суд від 11 вересня 2019 року за позовом позивачки до відповідача ухвалено рішення, яким стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі по 1700грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 червня 2019 року до досягнення ними повноліття /а.с.12-13/.

Відповідно до ст.192 СК України: розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.81 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ні позивач, ні відповідач не надали суду ніяких доказів про обставини, які враховуються при збільшенні розміру аліментів у відповідності до ст.192 СК України: зміна матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та інші випадки, передбачені цим Кодексом.

Дослідивши рішення Хустського районного суду від 11 вересня 2019 року та надані сторонами до суду докази, суд констатує, що на теперішній час у сторін існують ті ж самі обставини, які мали місце при ухваленні Хустським районним судом рішення від 11 вересня 2019 року, ні позивачка, ні відповідач не надали суду ніяких доказів про обставини, які враховуються при збільшенні розміру аліментів у відповідності до ст.192 СК України: зміна матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та інші випадки, передбачені цим Кодексом.

Але при цьому суд враховує те, що, відповідно до ч.3 ст.82 ЦПК України: обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Загальновідомою є та обставина, що економіко-фінансова обстановка у державі є нестабільною та такою, де постійно має місце підвищення вартості життя. Хоч держава і визначила мінімально прожитковий мінімум, але такий за високих цін на товари споживання є далеко не достатнім для дітей відповідного віку. За цих обставин, суд погоджується з тим, що витрати позивача на утримання неповнолітніх дітей, яким виповнилося 9 та 11 років, є значно вищими, ніж вона їх може забезпечити /харчування, одягання, лікування, забезпечення розумового, духовного, морального і соціального розвитку/. А звідси, дані обставини не підлягають доказуванню, оскільки вони є природними потребами.

Але, враховуючи принцип розумності та справедливості, з урахуванням того, що:

-відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік»: для дітей віком від 6 до 18 років встановлено прожитковий мінімум з 1 січня 2025 року - 3196грн.00коп.;

-в теперішній час мінімальний рекомендований розмір аліментів на кожну дитину віком від 6 до 18 років становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку /тобто на теперішній час - 3196грн.00коп./;

-позивачка не надала суду ніяких доказів зміни /поліпшення/ матеріального стану відповідача до такого стану, щоб він мав можливість сплачувати аліменти по 3500грн.00коп. на кожну дитину щомісячно, тобто 7000грн. щомісячно на двох дітей /як вона просить в позовній заяві/,

суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині розміру аліментів, до якого необхідно їх збільшити, слід задовольнити частково, змінивши розмір стягуваних аліментів, встановлений рішенням Хустського районного суду від 11 вересня 23 серпня 2023 року, та стягувати в подальшому з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі по 2800грн. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

На думку суду ніяких причин, які б перешкоджали відповідачу сплачувати на користь позивачки аліменти у такому визначеному збільшеному розмірі - по 2800грн. на кожну дитину, щомісячно, не встановлено.

Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211грн.20коп., від сплати якого позивачка звільнена.

Відповідно до абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст.12, 13, 81, 82, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, ст.192 СК України, Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік», Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 /місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 / до ОСОБА_2 /місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 / про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Хустського районного суду від 11 вересня 2019 року, та в подальшому стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2800грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ними повноліття, починаючи із дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в розмірі 1211грн.20коп..

Повне судове рішення складено 3 червня 2025 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та /або/ обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково до Закарпатського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи /вирішення питання/ без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хустського

районного суду: О.В.Лук`янова