УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 317/4632/25

Провадження № 6/317/102/2025

17 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Каряка Д.О., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро», приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович, про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником,

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ», (в особі представника Жеваги К.В.), за допомогою підсистеми «Електронний суд» на електронну адресу суду надіслано заяву, в якій заявник просить замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Дінеро», на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» (04052, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 17-Б, офіс 503, ) у виконавчому провадженні № 67165390, відкритому на підставі виконавчого напису № 29929, вчиненого 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою О.В. про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Дінеро» заборгованості за кредитним договором в сумі 10998,00 грн.

Дослідивши заяву про заміну сторони виконавчого провадження з доданими до неї документами, суддя приходить до висновку, що справа не підсудна Запорізькому районному суду Запорізької області з наступних підстав.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з нормами процесуального закону завданням інституту підсудності є розподіл цивільних справ між судами загальної юрисдикції для більш швидкого і правильного розгляду і вирішення справи, найбільш ефективного захисту прав, свобод та інтересів суб`єктів права.

Підсудність у цивільному судочинстві - це розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ. Підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа. Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 446 ЦПК України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до ст. 90 Закону України «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема виконавчих написів нотаріусів.

Положеннями ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено місце виконання рішення.

Так, виконавчі дії провадяться державним або приватним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

З аналізу даної норми закону вбачається, що місцем виконання виконавчого напису нотаріуса є місце вчинення виконавчих дій, а не місцезнаходження державного/приватного виконавця чи місце відкриття виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 у справі № 263/14171/19.

Із поданої заяви та доданих до неї документів вбачається, що місце проживання боржника ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Слід звернути увагу, що Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX створено Запорізький район (з адміністративним центром у місті Запоріжжя) у складі територій Біленьківської сільської, Вільнянської міської, Долинської сільської, Запорізької міської, Комишуваської селищної, Кушугумської селищної, Матвіївської сільської, Михайлівської сільської, Михайло-Лукашівської сільської, Новомиколаївської селищної, Новоолександрівської сільської, Павлівської сільської, Петро-Михайлівської сільської, Степненської сільської, Таврійської сільської, Тернуватської селищної, Широківської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Ліквідовано: у Запорізькій області: Бердянський, Більмацький, Василівський, Великобілозерський, Веселівський, Вільнянський, Гуляйпільський, Запорізький, Кам`янсько-Дніпровський, Мелітопольський, Михайлівський, Новомиколаївський, Оріхівський, Пологівський, Приазовський, Приморський, Розівський, Токмацький, Чернігівський, Якимівський райони.

Відповідно до п. 3-1 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

До набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, с. Одарівка входило до складу Комишуваської територіальної громади Оріхівського району Запорізької області (відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Запорізької області» від 12 червня 2020 року № 713-р). Тобто територія с. Одарівка відносилась до територіальної одиниці Оріхівського району Запорізької області та знаходиться в межах територіальної юрисдикції Оріхівського районного суду Запорізької області.

Згідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 14.09.2022 № 29/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Оріхівського районного суду Запорізької області на Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Відтак, місцевим судом, який здійснює повноваження у межах територіальної юрисдикції Оріхівського району Запорізької області, є Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

Суддя при цьому звертає увагу, що відомості про те, що місце роботи боржника чи місцезнаходження його майна розташовано на території, віднесеній до юрисдикції Запорізького районного суду Запорізької області, в матеріалах справи відсутні.

Оскільки місцем виконання виконавчого напису нотаріуса є: Запорізька область, Запорізький р-н, с. Одарівка, вул. Т.Шевченка, буд. 17, зазначена справа належить до територіальної підсудності (юрисдикції) Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно зі ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що вищевказана цивільна справа територіально не підсудна Запорізькому районному суду Запорізької області, а підсудна Шевченківському районному суду м. Запоріжжя.

З огляду на вищевикладене, наявні підстави для передання даної справи для розгляду за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 117-А.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 259, 260, 353 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро», приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович, про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником, передати для розгляду за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 117-А.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Д.О. Каряка