Справа № 183/3912/25
№ 2/183/3449/25

У Х В А Л А
16 вересня 2025 року м. Самар
Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участі секретаря судового засідання Пащенко А. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Провагроінвест» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
23 квітня 2025 року позивач звернувся до суду з цим позовом.
Постановленою судом ухвалою від 14 травня 2025 року Самарівським міськрайонним судом Дніпропетровської області відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до розгляду у судовому засіданні.
13 червня 2025 року відповідачем надано суду клопотання про зупинення провадження у справі, обґрунтоване проходженням відповідачем військової служби у ЗС України, до якого долучено витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 07 травня 2025 року № 145 про зарахування до списків особового складу частини солдата, призваного на військову службу за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 , НОМЕР_2 , та довідку від 04 червня 2025 року № 1354 про перебування ОСОБА_1 на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 з 07 травня 2025 року.
13 червня 2025 року судом отримано відзив на позовну заяву, в якому ОСОБА_1 зазначив, що позовна давність починається від дня виплати страхового відшкодування та становить три роки. З моменту виплати (2019 рік) пройшло більше трьох років.
24 червня 2025 року позивачем подано додаткові пояснення, згідно з якими вказано на невідповідність відзиву положенням п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України в частині направлення його копії позивачеві та наведено посилання на зупинення терміну позовної давності внаслідок дії воєнного стану.
10 вересня 2025 року відповідачем повторно подано клопотання про зупинення провадження у справі, мотивоване перебуванням на військовій службі, до якого долучено копію довідку форми 5 від 04 червня 2025 року № 1354, видану командиром в/ч НОМЕР_1 про перебування ОСОБА_1 на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 з 07 травня 2025 року, витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 07 травня 2025 року № 145 про зарахування до списків особового складу частини солдата, призваного на військову службу за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 , витяг з наказу № 286 від 01 вересня 2025 року, згідно з яким вважати таким, що вибули у відрядження у в/ч НОМЕР_3 Харківську області з 01 вересня 2025 року з метою побудови стійкої оборони та нарощення суцільної смуги оборони з опорою на наявні рубежі оборони в операційних зонах… солдата ОСОБА_1 . Підстава: бойове розпорядження командира…
Представник позивача подав клопотання про розгляд справи буз участі представника.
В судове засідання, призначене на 16 вересня 2025 року відповідач не з`явився.
Враховуючи положення ч. 5 ст. 212 ЦПК України неявка представника позивача, відповідача не перешкоджає розгляду заяви про зупинення провадження у справі.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Суд, дослідивши клопотання відповідача та матеріали справи, висновує таке.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина. І саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до частини другої статті 55 Конституції України. Право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Відсутність такої можливості обмежує це право. А за змістом частини другої статті 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (рішення Конституційного Суду України від 07 травня 2002 року № 8-рп/2002).
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).
Частиною третьою статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено розумність строків розгляду справи судом.
Вимога щодо дотримання розумного строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.
Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.
Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
За приписами пункту другого вищевказаного Указу військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування наказано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Надалі неодноразово строк дії воєнного часу продовжувався Указами Президента України, затвердженими відповідними Законами України та продовжений до теперішнього часу.
Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII (далі - Закон № 389-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону № 389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Статтею 16 Закону № 389-VIII визначено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку Указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.
За приписами статей 1 та 3 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06 грудня 1991 року № 1934-XII (далі - Закон № 1934-XII) Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.
Структура Збройних Сил України визначається статтею 3 Закону № 1934-XII, відповідно до частини третьої якої Збройні Сили України організаційно складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.
Комплектування ж Збройних Сил України визначається статтею 5 Закону № 1934-XII, відповідно до частини першої якої особовий склад Збройних Сил України складається з військовослужбовців і працівників Збройних Сил України.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Статтею 3 цього Закону визначено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Початок, призупинення і закінчення проходження військової служби визначено статтею 24 Закону № 2232-XII.
Конструкція пункту 2 частини першої статті 351 ЦПК України дає підстави для висновку, що визначена ним підстава зупинення провадження пов`язана не із самою обставиною введення воєнного стану, а із фактом перебування сторони у справі у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.
При цьому, вказана вище норма має тимчасовий характер, тобто обмежується строком перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. За такої умови підстава для зупинення провадження у справі вичерпується тоді, коли участь сторони у складі Збройних Сил України припиняється. Учасник справи може припинити участь у складі Збройних Сил України ще до припинення воєнного стану, якщо така можливість передбачена законодавством.
Закон зазначає, що не допускається зупинення провадження у певних категоріях справ, що стосуються інтересів дитини, або якщо відсутня сторона веде справу через представника (частини друга, третя статті 252 ЦПК України), однак ці положення не стосуються тих випадків, коли суд зобов`язаний зупинити провадження згідно з вимогами статті 251 ЦПК України.
Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
З копії витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 07 травня 2025 року № 145 вбачається зарахування до списків особового складу частини солдата, призваного на військову службу за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 , НОМЕР_2 . З копії довідки від 04 червня 2025 року № 1354, довідки форми 5 від 04 червня 2025 року № 1354 вбачається перебування ОСОБА_1 на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 з 07 травня 2025 року. Згідно з копією витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 286 від 01 вересня 2025 року наказано вважати таким, що вибули у відрядження у в/ч НОМЕР_3 Харківської області з 01 вересня 2025 року з метою побудови стійкої оборони та нарощення суцільної смуги оборони з опорою на наявні рубежі оборони в операційних зонах… солдата ОСОБА_1 . Підстава: бойове розпорядження командира…
Також, як установлено, позов стосується стягнення в порядку регресу виплаченої страховиком у 2019 році суми матеріальної шкоди з підстав перебування водія застрахованого засобу під впливом алкоголю. ОСОБА_1 не подавав заяви про можливість розгляду справи у його відсутність, не долучив докази направлення відзиву іншим учасникам справи. Доказів на спростування фактів перебування ОСОБА_1 на військовій службі, участі його безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на час подання клопотання чи можливості відповідача за умовами служби приймати участь в судових засіданнях суду не надано. Можливості розгляду справи у відсутність відповідача суду не доведено. Крім того суд ураховує відсутність можливості сторони відповідача для збирання та подання доказів через перебування у складі ЗС України.
За таких обставин, ураховуючи положення п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України та зважаючи на встановлення судом факту об`єктивної неможливості розгляду справи, викликаної наявністю передбачених у законі обставин, які перешкоджають розгляду справи, суд висновує про необхідність зупинення провадження у цій справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 251, 253, 260 ЦПК України, суд
клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі задовольнити.
Провадження у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Провагроінвест» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу зупинити до припинення воєнного стану в Україні або припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Зобов`язати сторони повідомити суд про припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо від рішення суду апеляційному оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена і підписана 16 вересня 2025 року.

Суддя Д. О. Парфьонов