Справа № 373/2687/25
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

10 вересня 2025 року м. Переяслав

Суддя Переяславського міськрайонного суду Київської області Лебідь В.В. розглянув заяву Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послугу з розподілу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника Мельник В.В. звернулася до суду із заявою, у якій просить видати судовий наказ про стягнення із боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» заборгованість за послуги з розподілу природного газу в розмірі 3739,97 грн, 3 (три) % річних в розмірі 167,00 грн, інфляційні втрати в розмірі 678,73 грн, судовий збір у розмірі 302,80 грн.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, доходжу до висновку, що в задоволенні заяви про видачу судового наказу слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Заборгованість боржника підтверджується розрахунком заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , з якого вбачається, що станом на 01 червня 2025 року наявна заборгованість у розмірі 3739,97 грн, яка виникла з вересня 2023 року по червень 2025 року.

Разом з тим, при здійсненні моніторингу даних Автоматизованої системи документообігу суду було встановлено, що згідно з судовим наказом Переяславського міськрайонного суду Київської області від 23.06.2025 у справі № 373/1654/25 (провадження № 2-н/373/338/25) стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» () заборгованість за послуги з розподілу природного газу за період з 01 вересня 2023 року по 31 жовтня 2024 року в розмірі 2003,39 грн; інфляційні втрати в розмірі 319,33 грн та 3 % річних в розмірі 77,00 грн.

Таким чином, КФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» подано до суду заяву, за змістом якої просить повторно стягнути з ОСОБА_1 частину заборгованості за попередній період, що була стягнута на підставі судового рішення, що набрало законної сили (наказ Переяславського міськрайонного суду Київської області від 23.06.2025 у справі № 373/1654/25 (провадження № 2-н/373/338/25).

Суд, у випадку подання заяви про видачу судового наказу аналогічного змісту, реагуватиме постановленням окремої ухвали, оскільки наведені обставини свідчить про зловживання заявником своїми процесуальними правами.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про порядок розгляду судами справ у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2011 ЦПК України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки, він видається лише за умови безспірності вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, подана представником Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» заява не відповідає вимогам п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, оскільки заявлені вимоги не відповідають викладу обставин, на яких вони ґрунтуються, а також доданим до заяви доказам.

З урахуванням того, що вимоги, за якими видаються судові накази, мають бути безспірними, доходжу до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 165, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Київській філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу.

Роз`яснити заявнику, що внесена сума судового збору поверненню не підлягає. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: В.В. ЛЕБІДЬ