ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року місто Київ

Справа № 758/10167/25

Апеляційне провадження № 22-ц/824/14913/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Желепи О.В. (суддя-доповідач), суддів: Поліщук Н.В., Соколової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Рябошапки М.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 11 липня 2025 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «Лінтер» про стягнення суми авансових платежів за попереднім договором № 10643/ОА/203 (постановлена у складі судді Якимець О.І.)

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПрАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «Лінтер», у якому просить стягнути з відповідача 1 499 770,60 грн авансових платежів, сплачених на виконання попереднього договору №10643/ОА/203 від 18.09.2020 укладеного між ОСОБА_1 та ПрАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «Лінтер», та стягнути відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційні втрати та 3% річних.

Подільський районний суд міста Києва ухвалою від 11 липня 2025 року відмовив у відкритті провадження у справі.

Не погодившись із такою ухвалою, 25 липня 2025 року ОСОБА_1 подала через систему «Електронний суд» до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржувану ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до Подільського районного суду міста Києва.

На обґрунтування скарги апелянт зазначає, що суд не з`ясував підстави позову в іншій справі № 758/7353/25, відповідно не порівняв їх на предмет подібності із підставами у цій справі № 758/10167/25.

Так, у справі № 758/7353/25 позивач на підставі ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» просив, серед іншого, стягнути майнову шкоду (відшкодувати збитки), у вигляді понесених авансованих платежів на суму 1 499 770,50 грн.

Натомість у цій справі № 758/10167/25 позивач на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, серед іншого, просить стягнути інфляційні збитки та 3 % річних за прострочення виконання зобов`язання у період з 01.01.2024 по 19.05.2025.

Таким чином, позивач у справі № 758/10167/25 заявив позовні вимоги з інших підстав, ніж у справі № 758/7353/25.

Київський апеляційний суд ухвалою від 01 серпня 2025 року відкрив апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, ухвалою від 01 вересня 2025 року справу призначив до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Бєляєв С.А. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Желепи О.В., пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 186 ЦПК України суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до даних ЄДРСР Подільський районний суд м. Києва ухвалою від 30 травня 2025 року у справі № 758/7353/25 прийняв до розгляду та відкрив провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «Лінтер», у якому ОСОБА_1 просить розірвати попередній договір № 10643/ОА/203, укладений 18.09.2020 між нею та ПрАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «Лінтер», та стягнути з відповідача суму забезпечувальних авансових платежів у розмірі 1 499 770,60 грн та неустойку у розмірі 62 127,49 грн. Отже, у провадженні Подільського районного суду міста Києва є справа між тими самими сторонами, предметом якої, у тому числі, є вимога про стягнення авансових платежів у розмірі 1 499 770,60 грн, сплачених на виконання попереднього договору № 10643/ОА/203 від 18.09.2020 укладеного між ОСОБА_1 та ПрАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «Лінтер», про що позивач не повідомила звертаючись до суду, а зазначила що нею іншого позову до цього самого відповідача не подано.

Колегія суддів не може погодитися із таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц зроблено висновок щодо неприпустимості розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та щодо властивості судового рішення, що набрало законної сили. Зауважено, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору.

За приписами частини першої статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц вказано, що підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права або охоронюваного законом інтересу. Від підстав позову слід відрізняти правові підстави позову (правове обґрунтування позову) - правову кваліфікацію обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (пункти 81, 83, 84).

У постанові Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 909/243/18 зазначено, що предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносини, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Подібна права позиція щодо визначення предмету спору викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 916/542/18, від 01 серпня 2019 року у справі № 916/1743/18.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 зазначено, що зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається (пункт 7.42).

Отже, для застосування підстави для відмови у відкритті провадження, передбаченої пункті 3 частини першої статті 186 ЦПК України, необхідна наявність водночас трьох складових, а саме: (1) тотожних сторін спору; (2) предмета спору; (3) підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими об`єктами, з приводу яких виник правовий конфлікт, та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Зміна хоча б однієї з наведених складових не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовною заявою і не дає суду підстави відмовити у відкритті провадження у справі.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суд першої інстанції правильно встановив, що відповідно до даних ЄДРСР Подільський районний суд м. Києва ухвалою від 30 травня 2025 року у справі № 758/7353/25 прийняв до розгляду та відкрив провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «Лінтер», у якому ОСОБА_1 просить розірвати попередній договір № 10643/ОА/203, укладений 18.09.2020 між нею та ПрАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «Лінтер», та стягнути з відповідача суму забезпечувальних авансових платежів у розмірі 1 499 770,60 грн та неустойку у розмірі 62 127,49 грн.

Водночас формуючи висновок про тотожність позову в межах справи № 758/7353/25 та цієї справи, суд першої інстанції не врахував того, що в цій справі окрім стягнення майнової шкоди в розмірі 1 499 770,60 грн, позивач просить стягнути 3 % річних та інфляційні збитки з відповідача в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України. Таких вимог у справі № 758/7353/25 позивачка не заявляла, а тому вони є новими, нетотожними вимогам у справі № 758/7353/25. Отже висновок суду про їх тотожність не відповідає обставин справи та є помилковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів установила, що при постановленні ухвали про відмову у відкритті провадження у справі суд першої інстанції порушив норм процесуального права, дійшов помилкових і таких, що не відповідають обставинам справи унаслідок їх неповного з`ясування, висновків про тотожність позовних вимог у межах цієї справи та справи № 758/7353/25, а тому є підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 186, 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 11 липня 2025 року про відмову у відкритті провадження у справі - скасувати, справу направити для продовження розгляду до Подільського районного суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 11 вересня 2025 року.

Суддя-доповідач О.В. Желепа

Судді: Н.В. Поліщук

В.В. Соколова