Провадження № 2/643/6470/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2025 м. Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Замікула Б.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи ОСОБА_3 , про стягнення аліментів,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 із використанням підсистеми «Електронний суд» звернулась до Салтівського районного суду міста Харкова із позовом до ОСОБА_2 про стягнення на свою користь аліментів у розмірі частини від усіх доходів відповідача щомісячно до завершення навчання їхньої спільної повнолітньої дочки ОСОБА_4 , але не довше, ніж до досягнення нею 23 років.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що наразі проживає спільної зі своєю донькою у Великий Британії, де донька вступила до навчального закладу та потребує матеріальної допомоги від батька на період навчання.

Перевіривши матеріали позовної заяви на її відповідність вимогам, визначеними ст. 175 177 ЦПК України, суддя дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Натомість, до позовної заяви не надано належних та допустимих доказів на підтвердження навчання повнолітньої дитини у навчальному закладі, що безпосередньо зазначено у тексті позовної заяви.

Крім того, суддя звертає увагу позивача на обставини, що впливають на підсудність спору та визначення суб`єктного складу учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Водночас, за приписами ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Проте до позовної заяви не надано доказів, ані спільного проживання позивача з дитиною, ані окремого проживання дитини поза межами України.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Допустимим й достатнім доказом підтвердження місця проживання позивача та її повнолітньої дитини на території іншої країни може вважатися актуальна довідка, видана уповноваженими органами у встановленій формі, яка має пройти легалізацію (проставлення апостиля), якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Однак, позивач не надала до суду належних доказів (тимчасова реєстрація, набуття соціального статусу, перебування на консульському обліку у закордонній дипломатичній установі України, копії паспортів громадянина України для виїзду за кордон, тощо), які б свідчили про те, що вона разом із дочкою проживає за межами України.

Відповідно до абз. 13 п. 2-3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 (далі - Правила), виїзд за межі України дітей, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків […] здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків та за наявності паспорта громадянина України або свідоцтва про народження дитини (за відсутності паспорта громадянина України)/документів, що містять відомості про особу, на підставі яких Держприкордонслужба дозволить перетин державного кордону.

Згідно з абз. 15 п. 2-3 Правил після прибуття дітей, зазначених в абзацах першому, шостому, дванадцятому та тринадцятому цього пункту, до держави остаточного перебування особи, що супроводжують дітей, зобов`язані протягом семи робочих днів звернутися до закордонної дипломатичної установи України в державі перебування для постановки їх на тимчасовий консульський облік.

У свою чергу, порядок постановки на тимчасовий консульський облік врегульовано Порядком ведення обліку громадян України, які проживають за межами України, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2020 № 85 (далі - Порядок)

Відповідно до п. 6 цього Порядку про перебування на консульському обліку та зняття з консульського обліку закордонними дипломатичними установами України видаються довідки за формою згідно з додатками 1 та 2.

Таким чином, позивач разом зі своєю дитиною була зобов`язана звернутись до закордонної дипломатичної установи України в Великій Британії для постановки себе та своєї дитини на тимчасовий консульський облік.

З урахуванням наведених вимог законодавства, саме довідка дипломатичної установи України в Великій Британії про перебування позивача та її дочки на тимчасовому консульському обліку може беззаперечно підтверджувати їхнє спільне проживання за кордоном.

У зв`язку з чим суддя зауважує, що за умови спільного проживання із дитиною позивач вправі звернутись до суду із вказаним позовом та просити стягнути аліменти на свою користь, інакше таким правом наділена дочка, яка, після досягнення повноліття та в силу ст. 47 ЦПК України, набула цивільну процесуальну дієздатність.

Наведене також виключає доцільність залучення до участі в справі в якості третьої особи повнолітню дитину, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Зі змісту наведеної норм вбачається, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має перебувати з однією із сторін у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.06.2019 у справі № 910/17792/17 вказала, що підставою для вступу (залучення) в судовий процес такої третьої особи є її заінтересованість у результатах вирішення спору - ймовірність виникнення в майбутньому в неї права на позов або пред`явлення до неї позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача.

Тому, одночасно із усуненням недоліків позовної заяви, суддя пропонує позивачу обґрунтувати доцільність залучення до участі у справі ОСОБА_4 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

З урахуванням наведеного, позовна заяви підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві часу, необхідного для усунення недоліків, зазначених у цій ухвалі.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи ОСОБА_3 , про стягнення аліментів - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви впродовж п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б.С. Замікула