Справа № 761/8338/25
Провадження № 2/761/5515/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.,

за участі секретаря судового засідання: Харечко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» через систему «Електронний суд» звернулося до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором №691478 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 03.04.2020 року у розмірі 40379,60 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Вимоги позову обгрунтовані тим, що 03.04.2020 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено Договір №691478 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 10 000,00 грн. строком на 30 днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський картковий рахунок, вказаний відповідачем. У подальшому у зв`язку із неможливістю у повному обсязі та у встановлений строк виконати зобов`язання за кредитним договором, відповідач ініціював продовження користування кредитом, внаслідок чого Додатковими договорами від 03.05.2020 та 02.06.2020 строк користування кредитом продовжено до 03.07.2020.

Як зазначає позивач, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» належним чином виконала власні зобов`язання та надала ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 10 000,00 грн.

У свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, утворилася заборгованість перед позивачем станом на25 лютого 2025 р. в розмірі 40 379 грн. 60 коп., а саме: заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) - 9 990,00 грн.; залишок заборгованості по процентам за користування - 24 487,20 грн.; інфляційне збільшення - 5 902,40 грн.

22.02.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» укладено Договір факторингу №015-220221, згідно якого ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги за договором №691478 про надання грошових коштів на умовах споживчого кредиту від 03.04.2020 до ОСОБА_1

05.02.2024 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» укладено Договір факторингу №20240205/1, згідно якого право вимоги за договором №691478 про надання грошових коштів на умовах споживчого кредиту від 03.04.2020 перейшло до ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф».

А тому оскільки відповідач не виконує власні зобов`язання щодо повернення грошових коштів та процентів за їх користування, для захисту порушеного права позивач звернувся до суду з цим позовом.

Представник ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» у судове засідання не з`явився. При цьому, у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи без його участі, заперечень щодо заочного розгляду справи не висловив.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання, правом на подання відзиву відповідач не скористалася.

На підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 03.04.2020 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір №691478 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.

Відповідно до п.п.1.1., 1.2 Договору, укладання цього Договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в Особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому, клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ ІТС Товариства. На умовах, встановлених Договором, Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту - кредит. Сума кредиту складає 10 000,00 грн.

Згідно із п. 1.3. Договору, строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору.

Згідно із п. 1.4 Договору, тип процентної ставки - фіксований. Процентна ставка за користування кредитом залежить від фактичного виконання клієнтом умов договору та становить: знижена процентна ставка - 1,33% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (485,45% річних), застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, якщо в цей строк Клієнт здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою повернення кредиту, що вказана в Графіку платежів; стандартна процентна ставка складає 1,90% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (693,50% річних), застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, якщо клієнт не виконав умови зазначені в пп.1.4.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки.

Орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладання Договору складає: - за зниженою ставкою 485,45% річних; за стандартною ставкою 693,50%. Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладання Договору складає: за зниженою ставкою 13990,00 грн; за стандартною ставкою 15700,00 грн (пункт 1.6 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору, нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

Сторони погодили, що проценти, нараховані згідно з цим договором після закінчення строку користування кредитом, визначеного п.1.3 договору, чи подовженого відповідно до Розділу 4 цього Договору, є процентами, що нараховуються за понадстрокове користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Нарахування процентів за понадстрокове користування грошовими коштами здійснюється в момент сплати (п. 9.11 Договору).

02.06.2020 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено Додатковий договір до Договору №691478 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 03.04.2020 за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в Особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету.

Відповідно до п. 3 Додаткового договору, сторони цим Додатковим договором погоджують наступні умови продовження користування кредитом: Строк користування кредитом за Договором продовжується на строк, що дорівнює строку, встановленому п.1.3 Договору. Дата повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом 03.07.2020.

Сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом протягом строку, встановленого в п.3.1 цього Додаткового договору: 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання п.2.1 Кредитного договору та за повідомленням директора Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Універсальні платіжні рішення» від 26.02.2024, ТОВ «Універсальні платіжні рішення» повідомило ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», що на підставі укладеного договору на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019, ТОВ «Універсальні платіжні рішення» здійснено наступний переказ коштів на платіжну картку клієнта: 03.04.2020 о 15:56:02 на суму 10 060,00 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua - 52379741.

Отже, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виконало власні зобов`язання та перерахувало кошти на картковий рахунок відповідача, зазначений в договорі про надання споживчого кредиту.

В той же час відповідач належним чином не виконала власні зобов`язання щодо повернення грошових коштів та згідно з детальним розрахунком заборгованості (виписка з особового рахунку) ОСОБА_1 , станом на 25.02.2025 за Договором №691478 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 03.04.2020, рахується заборгованість в сумі 40 379,60 грн., яка складається із: заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) - 9 990,00 грн.; залишок заборгованості по процентам за користування - 24 487,20 грн.; інфляційне збільшення - 5 902,40 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.02.2021 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС», як фактором, та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», як клієнтом, було укладено договір факторингу №015-220221, згідно з умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в погодженій відповідно до умов цього договору сумі в розпорядження клієнта за плату, на передбачених цим договором умовах, а клієнт зобов`язується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за зобов`язаннями, що визначені в Реєстрі прав грошових вимог, погодженому сторонами за цим договором.

Як зазначив позивач при зверненні до суду з позовом, відповідно до Витягу з реєстру прав вимог №015-220221 від 22.02.2021, ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» набуло право вимоги до ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості якої за договором №691478 становить 25743,00 грн та складається з: 9990,00 грн - залишок заборгованості за тілом, 24 487,20 грн - залишок заборгованості по процентам за користування.

В той же час, за умовами п.1.3 Договору факторингу №015-220221, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується відступити ТОВ «Сіроко Фінанс» свої права грошової вимоги до Боржників за зобов`язаннями, що визначені в реєстрі прав грошових вимог, погодженому сторонами за цим договором за формою згідно з Додатком №2 (надалі - Реєстр). Укладені сторонами додатки до цього договору є невід`ємною частиною Договору (п.1.5 Договору).

Позивач не надав суду реєстру прав вимоги чи витягу з нього, який підписаний обома сторонами, як передбачено умовами договору. Крім того, суду не було надано вказаного Додатку №2, який є невід`ємною частиною договору факторингу.

Крім того, 05.02.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф», як фактором, та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС», як клієнтом, було укладено договір факторингу №20240205/1, згідно з умовами якого фактор передає грошові кошти (розмір фінансування) в розпорядження клієнта за плату у передбачений договором спосіб, а клієнт відступає фактору належні йому права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.

Як передбачено умовами договору, реєстр прав вимоги/Реєстр - інформація щодо Боржників, Право вимоги до яких відступається за цим Договором (включаючи перелік таких Боржників, підстави виникнення Права вимоги, сума заборгованості), оформлена за формою, встановленою у відповідному додатку до цього договору.

При зверненні до суду з позовом позивач зазначив, що відповідно до витягу з Реєстру прав вимог №20240205/1, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» набуло право вимоги до ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості якого за договором №691478 становить 25743,00 грн та складається з: 9990,00 грн - залишок заборгованості за тілом, 24 487,20 грн - залишок заборгованості по процентам за користування.

В той же час, як вбачається з Додатку №1 до Договору факторингу №20240205/1, реєстр прав вимоги має бути погоджений та підписаний обома сторонами (Фактором та Клієнтом). Однак реєстр прав вимоги, оформлений за формою, встановленою у додатку №1 до цього договору суду надано не було. Наданий витяг з реєстру прав вимоги не відповідає затвердженій формі та не підписаний обома сторонами, що позбавляє суд встановити чи дійсно до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором №691478 від 03.04.2020 року.

Суд визнавав явку представника позивача в судове засідання обов`язковою для огляду в судовому засіданні оригіналів договорів факторингу та додатків до них які є реєстрами прав вимоги. Однак представник позивача в судове засідання не з`явився, будь-яким чином на лист суду не відреагував.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином ( відступлення права вимоги), а згідно із ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з вимогами чинного законодавства зміна осіб у окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь якій стадії процесу.

Отже, виходячи зі змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництвом на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження. Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, переходить і право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним для розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором.

Зміст статей 610, 612 ЦК України регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму та укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Також визнано, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях, крім того підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або банком з використанням електронного цифрового підпису. Усе листування щодо цього договору просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

Отже, підписанням договору та додаткової угоди електронним підписом, відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту та додаткова угода до нього підписані відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

Відповідач не надала суду доказів виконання належним чином зобов`язань за кредитним договором та повернення грошових коштів.

Відповідач не скористалася своїми правами, передбачені статтями 76-83, 174, 191 ЦПК України та не надала суду заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх спростування.

Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що позивач не надав доказів, що до позивача перейшло право вимоги за договором №691478 від 03.04.2020року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф»задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 5, 12-13, 76-81, 141, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.Г. Притула