08.09.2025 Єдиний унікальний номер 2-98-09
Справа № 2-98-09
Провадження № 2р/205/5/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі: головуючого судді Федотової В.М., за участю секретаря судового засідання Киричок Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Першотравневого районного суду Донецької області від 05 травня 2009 року,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» направив до Новокодацького районного суду міста Дніпра вищезазначену заяву, яка зареєстрована судом 06.08.2025 року.

В обґрунтування заяви зазначив, що 16.02.2009 року Першотравневим районним судом Донецької області було відкрито провадження по справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 «Про звернення стягнення предмету іпотеки» за договором іпотеки № PM SME107/078/2008 від 04.03.2008 року, яким є база відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 2454,8 кв. метрів, розташована АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_1 на праві власності.

05.05.2009 року позивач ПАТ «ОТП Банк» подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій вказав, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду з метою запобігання знищення, погіршення предмету іпотеки, збереження цілісності майна, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України (діючого на той час) та просив зобов`язати ОСОБА_1 передати базу відпочинку «Волна», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з переліченими всіма приміщеннями цієї бази відпочинку, загальною площею 2454,8 кв. метрів та ключів від усіх перелічених приміщень на зберігання представнику ПАТ (ЗАТ) «ОТП Банк».

05.05.2009 року Першотравневим районним судом Донецької області було постановлено ухвалу, якою задоволено заяву ПАТ «ОТП Банк» про забезпечення позову та зобов`язано ОСОБА_1 передати всю базу відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ключі від усіх приміщень на відповідальне збереження ПАТ (ЗАТ) «ОТП Банк».

11.05.2009 року, відповідно до ухвали Першотравневого районного суду Донецької області від 05.05.2009 року по справі № 2-98-09, ОСОБА_1 (як єдиний власник майна) передав базу відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » представникам АТ «ОТП Банк» на відповідальне зберігання з метою запобігання знищення, погіршення предмету іпотеки, збереження цілісності майна як це було вказано в ухвалі суду та підписаному представниками АТ «ОТП Банк» акті прийому-передачі від 11.05.2009 року. За даним актом відбулося прийняття бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з поміткою «без будь яких зауважень», тобто у нормальному робочому стані. Також ,відповідно вказаної ухвали та за бажанням Банку, за іншим актом прийому передачі банку було передано ключі від усіх приміщень.

25.05.2009 року Першотравневим районним судом Донецької області було закінчено розгляд справи № 2-98-09 за позовом ПАТ «ОТП-Банк» до ОСОБА_1 «Про звернення стягнення на предмет іпотеки» та ухвалено рішення, за яким задоволено позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» - звернене стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банка» предмету іпотеки за договором іпотеки № PM-SME107/078/2008 від 04.03.2008 року, яким є база відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 2454,8 кв. метрів, розташована: АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_1 на праві власності, та застосовано спосіб реалізації вказаної бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » шляхом продажу ПАТ «ОТП Банком» з застосуванням процедури продажу передбаченої ст. 38 ЗУ «Про іпотеку».

Заявник зазначає, що на теперішній час база відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » знаходиться у майновому володінні ПАТ «ОТП Банк» відповідно до вищевказаної ухвали та акту прийму передачі, але рішення суду ще не виконано, тому, відповідно до статей ЦПК України 221 в редакції від 16.06.2007 року та 271 в редакції від 17.07.2025 року допускається роз`яснення судового рішення , якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання, строк подання заяви не сплинув. На думку заявника, метою банка було бажання усунути ОСОБА_1 від доступу до усіх приміщень бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », щоб він умисно (чи неумисно) не пошкодив нерухоме майно, яке банк мав продати для погашення боргу за кредитним договором, в забезпечення якого був укладений вищезазначений Договір іпотеки - тобто банк мав на меті самостійно зберегти вказане нерухоме майно. Як вбачається із ухвали Першотравневого районного суду Донецької області від 05.05.2009 року, вказаною ухвалою було зобов`язано ОСОБА_1 передати базу відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на зберігання представнику ЗАТ «ОТП Банк» та згідно актів прийму-передачі від 11.05.2009 року ОСОБА_1 , на виконання зазначеної ухвали, передав представнику ЗАТ «ОТП БАНК» на зберігання базу відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка розташована по АДРЕСА_1 та ключі від усіх приміщень.

Відповідно до ст. 587 ЦК України особа, яка володіє предметом застави, зобов`язана, якщо інше не встановлено договором: 1) вживати заходів, необхідних для збереження предмета застави; 2) утримувати предмет застави належним чином; 3) негайно повідомляти другу сторону договору застави про виникнення загрози знищення або пошкодження предмета застави. Договір зберігання між сторонами не укладався, відповідних змін та доповнень до іпотечного договору внесене не було. Таким чином, ОСОБА_1 відповідає за утримання зазначеної бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у належному стані, і відповідальність за порушення зобов`язань щодо збереження переданого в іпотеку нерухомого майна покладається виключно на нього. Передача нерухомого майна банку згідно з актом прийому-передачі від 11.05.2009 року, не породжує жодних прав та обов`язків, характерних для угоди, як виду зобов`язання. Таким чином, є незрозумілим хто саме має виконувати обов`язки зберігача бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » після її передачі за актом прийому-передачі від 11.05.2009 року володілець ПАТ «ОТП Банк» чи власник ОСОБА_1 .

З огляду на вищевикладене, заявник просить суд роз`яснити судове рішення- ухвалу Першотравневого районного суду Донецької області від 05.05.2009року ,шляхом надання роз`яснення хто є виконувачем обов`язків зберігача бази відпочинку «Волна» з 11.05.2009 року по теперішній час згідно зазначеної ухвали суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ЦПК України - суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

02.09.2025 року до суду від представника АТ «ОТП Банк» - Борисенко М.О. надійшли письмові заперечення у яких вона просила відмовити у задоволенні заяви про роз`яснення ухвали Першотравневого районного суду Донецької області від 05.05.2009 року, розгляд заяви проводити за відсутності представника банку. В обґрунтування заперечень зазначила, що заява про роз`яснення рішення не відповідає вимогам ст. 271 ЦПК України. Так, ухвала Першотравневого районного суду Донецької області від 05.05.2009 року містить абсолютно чітке та недвозначне формулювання: «зобов`язати ОСОБА_1 передати базу відпочинку «Волна» та ключі від усіх приміщень на зберігання представнику ПАТ (ЗАТ) «ОТП Банк»». У цьому формулюванні відсутня будь-яка неясність або нечіткість. Оскільки ухвала була повністю виконана ще 11.05.2009 року відповідно до акта прийому-передачі, жодної перешкоди для виконання не існувало та не існує. Під час виконання вказаної ухвали не виникало питань ані у учасників справи, ані у державного виконавця. Звертає увагу суду, що фактично прохальна частина заяви про роз`яснення рішення містить правове питання до суду, яке не може вважатись заявою про роз`яснення судового рішення. Під час розгляду справи ухвала про забезпечення позову від 05.05.2009 року , відповідно до статті 153 ЦПК України у редакції, чинній на момент її постановлення, підлягала негайному виконанню. Стаття 22 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на момент постановлення вказаної ухвали, встановлює загальний строк пред`явлення судових рішень до примусового виконання один рік. Навіть з урахуванням можливості продовження цього строку судом, з моменту постановлення ухвали (05.05.2009) до подання заяви про роз`яснення (03.07.2025) минуло 16 років і 2 місяці. Отже, подання заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Першотравневого районного суду від 05.05.2009 року є недопустимим в силу вимог ч. 2 ст. 271 ЦПК України. При цьому, задоволення заяви заявника про роз`яснення ухвали, яка ще 16 років тому чітко визначила права та обов`язки сторін, призведе до порушення принципу правової визначеності та створить небезпечний прецедент щодо можливості перегляду будь-яких судових рішень під виглядом роз`яснення. Також зазначає, що у даному випадку суд, розглянувши заяву ПАТ «ОТП Банк» від 05.05.2009 року про забезпечення позову, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування заходу забезпечення у вигляді передачі бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на зберігання Банку з метою запобігання знищення, погіршення предмету іпотеки, збереження цілісності майна.

Заявник ОСОБА_1 письмово просив розгляд заяви проводити за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши заяву про роз`яснення рішення суду та додані до неї матеріали, дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Роз`яснення судового рішення може бути зумовлене його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

При цьому, не підлягають роз`ясненню судові рішення, ухвалені судом у межах наданих йому повноважень з процесуальних питань, які вказують на вчинення тієї чи іншої процесуальної дії.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06.10.2020 року у справі № 233/3676/19 (провадження № 14-65цс20) вказано, що необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення.

Отже, роз`ясненню підлягають лише ті судові рішення, які набрали законної сили та які підлягають виконанню, у випадку, якщо вони не виконані або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Виходячи з даної норми, роз`яснення рішення це засіб усунення його недоліків, тобто уточнення і більш ясний виклад дійсного змісту рішення з метою уникнення помилок при його виконанні.

Із заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Першотравневого районного суду Донецької області від 05.05.2009 року вбачається, що вказана ухвала була повністю виконана ще 11.05.2009 року відповідно до акта прийому-передачі, тобто більше 16 років тому.

Під час розгляду цивільної справи № 2-98-09 ,ухвала Першотравневого районного суду Донецької області про забезпечення позову від 05.05.2009 року, відповідно до ст. 153 ЦПК України у редакції, чинній на момент її постановлення, підлягала негайному виконанню.

Стаття 22 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на момент постановлення вказаної ухвали, встановлює загальний строк пред`явлення судових рішень до примусового виконання один рік.

Суд звертає увагу, що з моменту постановлення ухвали Першотравневим районним судом Донецької області (05.05.2009 рік) до подання заяви про роз`яснення рішення суду (06.08.2025 рік) минуло більше 16 років.

Таким чином, подана заява про роз`яснення рішення не відповідає положенням ч. 2 ст. 271 ЦПК України, яка передбачає, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

В даному випадку судове рішення є виконаним і строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання, закінчився.

При цьому, прохальна частина заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення по суті містить правове питання до суду, яке не може вважатись заявою про роз`яснення судового рішення.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для роз`яснення ухвали Першотравневого районного суду Донецької області від 05.05.2009 року, у зв`язку з чим у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 260, 271, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Першотравневого районного суду Донецької області від 05 травня 2009 року відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Федотова В.М.

.