Справа № 183/8747/25
№ 2-з/183/68/25

У Х В А Л А
05 вересня 2025 року м. Самар
Суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Городецький Д.І., розглянувши в письмовому провадженні заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шустрова Євгена Федоровича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних від простроченої суми, -
Ухвалою суду від 28 серпня 2025 року відкрите провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 311 719,09 грн.
04 вересня через систему «Електронний суд» представник позивача ОСОБА_1 адвоката Шустрова Євгена Федоровича звернувся з заявою про забезпечення позову, у якій просив суд заборонити відчуження нерухомого майна, його реконструкцію чи знесення щодо 1/2 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборонивши державним реєстраторам, нотаріусам та будь-яким особам, уповноваженим на вчинення реєстраційних дій щодо об`єктів нерухомого майна, вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно 1/2 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Заява розглядається в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України.
Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до нижченаведеного.
Згідно наданих позивачем письмових доказів, 15.07.2020 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалене рішення у цивільній справі №183/7301/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.
Відповідно до рішення суду:
-позови ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задоволено;
-стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 28.02.2019 у розмірі 325 723,40 грн.;
-стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2 906,41 грн.
Рішення суду не виконано, 16.12.2024 р. старшим державним виконавцем Самарівського відділу ДВС у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Харченко Т.В. винесено постанову у виконавчому провадження ВП № 63476494 про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках боржника, неможливістю звернення стягнення на суми пенсій та відсутність майна боржника.

У той же час, постановою Дніпровського апеляційного суду від 06.07.2023 скасоване рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2022 року у цивільній справі № 932/18757/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілії Вячеславівни, третя особа Новомосковський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування рішення про державну реєстрацію.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06.07.2023 р.:

-позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілії Вячеславівни, третя особа Новомосковський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування рішення про державну реєстрацію задоволено частково.

-визнано недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частину домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , укладений 18 грудня 2019 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілією В`ячеславівною, зареєстрований в реєстрі за №2496;

-скасовано державну реєстрацію права власності на 1/2 домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , за ОСОБА_4 , запис про право власності № 50303123 від 18 грудня 2019 року.

Дніпровським апеляційним судом у постанові від 06.07.2023 р. зроблено висновок, що договір купівлі-продажу не був направлений на реальне настання правових наслідків, а спрямований на приховування майна з метою уникнення звернення стягнення на нього при примусовому виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості перед позивачем ОСОБА_2 .

Згідно з інформації Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 є власником 1/2 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, за змістом наведених вище статей, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Мета забезпечення позову - це хоч і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити, якщо такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Верховний Суд у своїх судових рішеннях (від 10 березня 2020 року у справі № 750/12430/19, від 28 травня 2020 року у справі № 211/374/20, від 30 листопада 2020 року у справі № 127/17451/20 та ін.) зазначає, що під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Зміст і форма заяви про забезпечення позову відповідає вимогам статті 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту намарно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Як встановлено вище, між сторонами виник спір щодо стягнення грошових коштів у розмірі 311 719,09 грн.

Крім того, постановою Дніпровського апеляційного суду від 06.07.2023 у цивільній справі № 932/18757/19 встановлені дії ОСОБА_3 на приховування майна з метою уникнення звернення стягнення на нього при примусовому виконання рішення суду у іншій справі про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості перед позивачем ОСОБА_2 .

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Заявником не надано суду доказів того, що відповідач має намір провести реконструкцію нерухомого майна чи знести належне йому нерухоме майно, у зв`язку з чим заява в частині заборони реконструкції чи знесення 1/2 частини домоволодіння належного відповідачу не підлягає задоволенню.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи предмет та суть позовних вимог, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, шляхом заборони відчуження нерухомого майна - 1/2 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 та заборони державним реєстраторам, нотаріусам та будь-яким особам, уповноваженим на вчинення реєстраційних дій щодо об`єктів нерухомого майна, вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно 1/2 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 260-261, 354 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шустрова Євгена Федоровича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних від простроченої суми, - задовольнити частково.

Заборонити відчуження нерухомого майна - 1/2 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборонивши державним реєстраторам, нотаріусам та будь-яким особам, уповноваженим на вчинення реєстраційних дій щодо об`єктів нерухомого майна, вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно 1/2 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1

В задоволенні іншої частини заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шустрова Євгена Федоровича відмовити.

Зустрічне забезпечення не застосовується.

Учасник справи може звернутися до суду з мотивованим клопотанням про скасування заходів забезпечення позову у відповідності до ст. 158 ЦПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та виконується негайно з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження, в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайного направити заявнику та для виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Судом роз`яснюється, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 148 ЦПК України, за невиконання ухвали про забезпечення позову у встановлений судом строк, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання протягом трьох років з наступного дня після постановлення ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, я кщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу складено та підписано 05 вересня 2025 року.

Суддя Д.І. Городецький