Справа №274/1124/25 Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т. М.
Категорія 60 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

15 вересня 2025 року

Житомирський апеляційний суд у складі судді Павицької Т.М., вирішуючи питання відповідно до вимог ст. 359 ЦПК України про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 липня 2025 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , малолітня особа ОСОБА_4 , інтереси якої представляє ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерство оборони України про усунення від права на отримання частки одноразової виплати грошової допомоги,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 липня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, 30 липня 2025 року безпосередньо до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 31 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 липня 2025 року залишено без руху з підстав не надання доказів на підтвердження отримання копії оскаржуваної ухвали 18.07.2025 та несплати судового збору. Надано апелянту строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали для звернення до Житомирського апеляційного суду із належними доказами поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 04.07.2024. Роз`яснено заявнику, що якщо заяву не буде подано в зазначений строк, то у відкритті апеляційного провадження судом буде відмовлено у порядку, встановленому ст. 358 ЦПК України. Роз`яснено заявнику, що оригінал квитанції (платіжного доручення) про сплату судового збору має бути поданий безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Справа на запит суду надійшла 06 серпня 2025 року.

14 серпня 2025 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено докази отримання копії оскаржуваної ухвали від 04.07.2025 та квитанцію про сплату судового збору в сумі 605,60 грн.

Разом з тим, дослідивши апеляційну скаргу, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вивчивши матеріали справи апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно із статтею 354 ЦПК України клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. ЦПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили його пропуск. У кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку (правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 19 червня 2020 року в справі №926/10376/15, від 14 червня 2022 року в справі №904/3541/15).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що при оцінюванні поважності причин пропуску строку звернення до суду та прийнятті рішень про його поновлення Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), як правило, враховує: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінку заявника; 3) поведінку державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (справи «Бочан проти України», «Смірнова проти України», «Федіна проти України», «Матіка проти Румунії» та інші).

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження. Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, використовувати в повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

У своїй практиці Європейський Суд з прав людини неодноразово зауважував, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, пункт 41, від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, пункт 27).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 129-1 Конституції України та практиці Європейського суду з прав людини.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в своєму рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У постанові Верховного Суду від 14.12.2020 у справі №521/2816/15-ц зазначено, що сама по собі вказівка на наявність поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження не є належним мотивуванням для його поновлення. Апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, що повний текст ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 липня 2025 року був виготовлений - 04 липня 2025 року.

Таким чином, строк на апеляційне оскарження ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 липня 2025 року необхідно обраховувати з 05 липня 2025 року та який закінчився 21 липня 2025 року (з урахуванням вихідних днів).

Відповідно до супровідного листа №274/1124/25/20441/25-Вих від 11.07.2025 ОСОБА_1 була направлена копія оскаржуваної ухвали 11 липня 2025 року.

Згідно витягу з офіційного сайту «Укрпошта» за штрих-кодовим ідентифікатором 067 ОСОБА_1 отримала копію ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 липня 2025 року 18 липня 2025 року.

Разом з тим, відповідно до довідки про доставку електронного документу, копія оскаржуваної ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 липня 2025 року була доставлена до електронного кабінету адвоката Дмитрук М.Ф. (представника ОСОБА_1 ) 05.07.2025 о 0:10:23.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (ч. 7 ст. 14 ЦПК України).

Особам, які зареєстрували Електронний кабінет в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, у яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення в паперовій формі за окремою заявою (п. 17 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 07 липня 2022 року в справі №120/4298/21-а вказано, що: «пунктом 5.8 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21, встановлено, що офіційна електронна адреса - це сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Таким чином, у розумінні Положення офіційною електронною адресою є адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів.

Отже, врученим належним чином є судове рішення, яке було доставлено на офіційну електронну адресу особи, а якщо така адреса в учасника справи відсутня - в день доставки рекомендованого поштового відправлення з паперовою копією судового рішення».

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Частиною 6, 7 статті 272 ЦПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Таким чином, відповідно до ч. 6, 7 ст. 272 ЦПК України ухвала Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 липня 2025 року вважається врученою ОСОБА_1 - 06 липня 2025 року (дата доставлення копії оскаржуваної ухвали до електронного кабінету представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 ).

Відтак, строк на апеляційне оскарження ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 липня 2025 року необхідно обраховувати з 07 липня 2025 року та який закінчився 21 липня 2025 року (з урахуванням вихідних днів).

У свою чергу апеляційна скарга подана до суду 30 липня 2025 року, тобто з пропуском встановленого законом процесуального строку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали апеляційної скарги не містять відомостей про відмову адвоката Дмитрук М.Ф. від представництва інтересів ОСОБА_1 в суді першої або апеляційної інстанцій, чи заяви ОСОБА_1 про розірвання угоди, тощо, про представництво її інтересів в суді першої чи апеляційної інстанцій адвокатом Дмитрук М.Ф. Навпаки подана апеляційна скарга підписана і ОСОБА_1 і її представником Дмитрук М.Ф.

В апеляційній скарзі та клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не наведено жодного обґрунтування, що перешкоджало апелянту (заявнику) подати належно оформлену апеляційну скаргу у визначений законом строк. Доказів підтвердження конкретних обставин, які унеможливили вчинення відповідної процесуальної дії у визначений законом строк, апелянтом не надано.

Таким чином, наведені апелянтом підстави для поновлення процесуального строку не можуть бути визнані поважними.

Згідно ч. 3 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Статтею 120 ЦПК України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Частиною 2 ст. 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Оскільки скаржником, на виконання ухвали суду від 31.07.2025 було сплачено судовий збір та надано докази отримання оскаржуваної ухвали 18.07.2025, проте судом апеляційної інстанції визнано неповажними причини пропуску процесуального строку, у зв`язку з тим, що представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 отримав копію оскаржуваної ухвали 06.07.2025, зважаючи на необхідність забезпечення принципу доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне продовжити строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

Тому, скаржнику необхідно подати обґрунтовану заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших причин пропуску вказаного строку та наданням належних та допустимих доказів на їх підтвердження, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись ст. ст. 127, 185, 357 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати неповажними підстави для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 липня 2025 року.

Продовжити ОСОБА_1 процесуальний строк на виконання ухвали Житомирського апеляційного суду від 31 липня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення копії даної ухвали.

Роз`яснити заявнику, що у випадку невиконання вимог даної ухвали судом буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя