провадження № 2/294/822/25
справа № 294/669/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Чуднів

Чуднівський районний суд Житомирської області у складі судді Білери І.В., за участі:

секретаря Івашкевич В.П.,

представника позивача- адвоката Гаращука С.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чуднів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

30.03.2023 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог посилається на те, що відповідач свої батьківські обов`язки відносно спільної дочки ОСОБА_3 не виконує, про будь - який розвиток дитини не цікавиться, не піклується останньою, участі в утриманні та вихованні не приймає. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.09.2015 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , розмір яких 21.02.2020 рішенням суду збільшено. Так як дитина перебуває на повному утриманні позивачки та проживає спільно з останньою, ОСОБА_1 просить позбавити відповідача батьківських прав.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2025 головуючим у справі визначено суддю Білеру І.В.

Ухвалою суду від 07.05.2025 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 01.07.2025, від Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області витребувано висновок про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 01.07.2025 підготовче провадження відкладено у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача та третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, а також у зв`язку з відсутністю висновку органу опіки та піклування.

У підготовче судове засідання 10.09.2025 з`явився представник позивача - адвокат Гаращук С.В., позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, однак надав до суду нотаріально завірену заяву від 19.06.2025 про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та просить справу розглядати без його участі.

Представник органу опіки та піклування у підготовче судове засідання не з`явився, однак надав до суду висновок по доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши учасників справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.09.2015 у справі №369/9185/15-ц, яке набрало законної сили, 14.08.2013 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №221. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 прізвище не змінювала. 13.12.2013 ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_1 ». Від спільного проживання мають неповнолітню дитину : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У судовому засіданні з пояснень представника позивача встановлено, що неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю у Швеції.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області № 805 від 19.11.2018 затверджено висновок служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області щодо підтвердження місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 .

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м Києві 18.02.2024, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянка України ОСОБА_1 (позивач) та громадянин України ОСОБА_2 - відповідач у справ і.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.09.2015 у справі №369/9185/15-ц частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , стягнуто з останнього на користь позивачки аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 700 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27.07.2015.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Чабанівської селищної ради Київської області 29.08.2025, доцільно позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В матеріалах справи також наявна нотаріально завірена заява ОСОБА_2 від 19.06.2025 про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Відповідно до ч. 1 - 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»: виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні письмові докази, заслухавши пояснення учасників справи, суд приходить до висновку, що відповідач за власною ініціативою батьківські обов`язки не виконує та самоусунувся від їх виконання, зокрема останній з досить тривалий час, як мінімум з моменту ухвалення рішення Києво-Святошинським районним судом Київської області від 18.09.2015 у справі №369/9185/15-ц, без поважних причин не відвідував свою дитину за місцем проживання в Україні та не цікавиться її життям за межами України, залишивши доньку без уваги та турботи. При цьому наявність від батька заяви про те, що останній не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, свідчить про його свідоме небажання як батька приймати участь в розвитку, вихованні та утриманні дитини.

Таким чином, позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно неповнолітньої доньки є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками.

Зазначені фактори в сукупності суд розцінює як ухилення від виховання дитини, а тому доходить висновку, що вимоги позивача повністю знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і з урахуванням якнайкращих інтересів дитини є такими, що підлягають задоволенню.

Суд вважає за необхідне зазначити, що жодних доказів, які могли б підтвердити належне виконання відповідачем батьківських обов`язків суду не було надано.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що положення ч. 1 ст. 169 СК України надають можливість матері, батькові, які позбавлені батьківських прав, поновити свої батьківські права шляхом звернення до суду із відповідним позовом.

Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного вище та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 211, 223, 258-259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 10.09.2025

Суддя Ірина БІЛЕРА