Провадження № 22-ц/812/1327/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

08 вересня 2025 року м. Миколаїв

справа № 484/3201/25

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Тищук Н.О.,

суддів: Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем Повертайленко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , подану його представником

адвокатом Кізік Анною Миколаївною,

на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, постановлену 12 червня 2025 року суддею Медведєвою Н.А. в приміщенні цього ж суду, (дата складання повного тексту ухвали не зазначена), за заявою

ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, до його пред`явлення,

у с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

11 червня 2025 року, до пред`явлення позову, до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Кізік А.М. про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Заявник просив зобов`язавши ОСОБА_2 або будь-яких третіх осіб, з якими перебуватимуть діти:

- передати малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до моменту набрання рішенням законної сили, для проживання, перебування та виховання батькові ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає по АДРЕСА_2 .

- не чинити батькові малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 перешкод та забезпечити безперешкодне спілкування батька з дітьми у місці їх проживання/перебування.

Заявник зазначав, що він та ОСОБА_2 є батьками малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . З вересня 2019 року сторони припинили спільне проживання та діти за одноособовим рішенням матері залишились проживати з нею.

Мати дітей чинила перешкоди батьку у спілкуванні з дітьми.

Рішенням виконкому Первомайської міської ради Миколаївської області від 13.12.2019 за №580 був визначений порядок участі батька у вихованні дітей шляхом безперешкодного спілкування з ними щоп`ятниці з 16 до 20 год та щосуботи з 10 до 20 год за місцем проживання батька в АДРЕСА_2 .

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 зазначеного рішення Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 29.12.2020 року, зміненим постановою Миколаївського апеляційного суду від 31.03.2021 року, визначено наступний порядок участі батька у вихованні синів: право на побачення щоп`ятниці з 16 до 20 години та щосуботи з 10 до 20 години, а також у день їх народження ІНФОРМАЦІЯ_2 кожного року та у святкові дні: 01 січня, 01 травня, 28 червня, 14 жовтня з 10 до 14 години, за місцем проживання батька по АДРЕСА_2 .

05 травня 2023 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області ухвалено вирок, яким ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, та призначено покарання у виді штрафу.

Вироком Миколаївського апеляційного суду від 01 травня 2025 року зазначений вирок в частині призначеного покарання скасовано, ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 382 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України вона звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України на неї покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем свого проживання; повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем свого проживання про зміну місця проживання або роботи.

10 червня 2024 року за заявою ОСОБА_1 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за фактом домашнього насильства за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, відносно малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з боку матері та вітчима.

На думку заявника вказане вище свідчить про те, що ОСОБА_2 вчинила злочин - умисне кримінальне правопорушення щодо дітей, що є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Також ОСОБА_2 продовжує чинити перешкоди у спілкуванні батька з дітьми.

З цих підстав заявник планує подати відповідний позов. Однак до пред`явлення позову просить про вжиття названих вище заходів його забезпечення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 червня 2025 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що питання щодо спілкування батька з дітьми вирішено рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 29.12.2020 року, зміненим постановою Миколаївського апеляційного суду від 31.03.2021 року, яким визначено порядок участі батька у вихованні синів.

Отже, відсутні підстави для забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди у спілкуванні батька з дітьми, забезпечивши їх безперешкодне спілкування у місці проживання/перебування.

Крім того, у заяві про забезпечення позову заявник просить до моменту набрання рішенням законної сили передати дітей йому для проживання, перебування та виховання, тобто заявник просить фактично визначити місце проживання малолітніх дітей з ним до набрання рішенням законної сили. Проте такі заходи забезпечення не пов`язані з предметом даного позову та є передчасними і не співмірними із вимогами, які ОСОБА_1 має заявити в майбутньому.

Також є необґрунтованими наслідки невжиття обраних заявником заходів забезпечення позову, та не зазначено, яким чином їх невжиття може утруднити чи унеможливити виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Кізік А.М., посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення позову у повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно залишив поза увагою наявність обставин, які свідчить про неналежне виконання матір`ю малолітніх дітей своїх батьківських обов`язків, вчинення злочину проти інтересів дітей, та застосування до дітей фізичного та психологічного насильства, як з боку матері ОСОБА_2 , так і з боку вітчима ОСОБА_5 .

Узагальнені доводи інших учасників

ОСОБА_2 , діючи через свого представника адвоката Порхуна В.М. просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити, погоджуючись з висновком суду першої інстанції про те, що у заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить до моменту набрання рішенням законної сили передати дітей йому для проживання, перебування та виховання, тобто фактично просить до набрання рішенням законної сили визначити місце проживання дітей з ним.

Однак такі заходи забезпечення не пов`язані з предметом позову, є передчасними та неспівмірними з вимогами про позбавлення батьківських прав.

Крім того, заявником не були обґрунтовані наслідки невжиття судом зазначеного ним виду забезпечення позову, та не вказано яким чином їх невжиття можуть у майбутньому утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_2 була засуджена за ч.1 ст. 382 КК України є безпідставним, оскільки вказане кримінальне правопорушення не відноситься до кримінальних правопорушень (умисних злочинів), вчинених відносно дітей.

Також представник ОСОБА_2 просив врахувати, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом та виключною мірою, що тягнуть за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини, та допускається лише у випадках коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позбавлення батьківських прав вже саме по собі несе негативний вплив на свідомість дитини, отже застосовування цього заходу є крайньою мірою, яка має бути спрямована лише як крайня міра впливу та з метою захисту реально порушених прав дитини.

Орган опіки та піклування Первомайської міської ради правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

2.Мотивувальна частина

Участь у судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції приймала представник заявника ОСОБА_1 адвокат Кізік А.М.

Представник ОСОБА_2 адвокат Порхун В.М. подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі ОСОБА_2 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має намір звернутись до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та з метою забезпечення цього позову просить зобов`язати ОСОБА_2 або будь яких третіх осіб, з якими перебуватимуть діти, не чинити перешкоди у спілкуванні батька з дітьми, забезпечивши їх безперешкодне спілкування у місці проживання/перебування дітей.

Однак це питання вирішено рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у справі № 484/37/20 від 29.12.2020 року, зміненим постановою Миколаївського апеляційного суду від 31.03.2021 року, яким ОСОБА_2 зобов`язано не перешкоджати ОСОБА_1 у спілкуванні з дітьми та визначений наступний порядок участі батька у вихованні синів: право на побачення щоп`ятниці з 16 до 20 години та щосуботи з 10 до 20 години, а також у день їх народження 02.06. кожного року, а також у святкові дні: 01 січня, 01 травня, 28 червня, 14 жовтня з 10 до 14 години, за місцем проживання батька по АДРЕСА_2 . Рішення суду набрало законної сили, тому підстави для забезпечення позову шляхом зобов`язання не чинити перешкоди у спілкуванні батька з дітьми, забезпечивши їх безперешкодне спілкування у місці проживання/перебування дітей, відсутні.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: "співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову".

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що "під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами".

Отже, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову про позбавлення матері дітей ОСОБА_2 батьківських прав, заявник просив забезпечити його шляхом зобов`язання ОСОБА_2 або будь-яких третіх осіб, з якими перебуватимуть діти:

- передати малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до моменту набрання рішенням законної сили, для проживання, перебування та виховання батькові ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає по АДРЕСА_2 .

- не чинити батькові малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 перешкод та забезпечити безперешкодне спілкування батька з дітьми у місці їх проживання/перебування.

При цьому заявником не зазначено яким чином може утруднити або унеможливити виконання судового рішення про позбавлення матері дітей батьківських прав, перебування дітей з матір`ю на час набрання рішенням законної сили, у разі задоволення таких позовних вимог.

Перебування дітей у третіх осіб взагалі не доведено жодним наданим заявником доказом та заявник у своїй заяві не посилається на факт перебування дітей у третіх осіб. Саме по собі припущення заявника про можливе перебування дітей у третіх осіб, не може бути підставою для задоволення заяви про їх зобов`язання вчинити певні дії.

Забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_2 або третіх осіб не чинити батькові перешкод та забезпечити безперешкодне спілкування батька з дітьми у місці їх проживання/перебування суд вважає безпідставним, оскільки воно вирішено рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у справі № 484/37/20 від 29.12.2020 року, зміненим постановою Миколаївського апеляційного суду від 31.03.2021 року, яким ОСОБА_2 зобов`язано не перешкоджати ОСОБА_1 у спілкуванні з дітьми та визначено порядок участі батька у вихованні синів.

Таким чином це питання може бути вирішено шляхом вчинення дій, спрямованих на виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

З огляду на викладене апеляційний суд доходить висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За таких умов підстави для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Кізік Анною Миколаївною, залишити без задоволення.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня ухвалення, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: І.В.Лівінський

Н.О.Шаманська

---------------------------------

Повний текст постанови виготовлено 15 вересня 2025 року