Справа № 697/1797/25
Провадження № 2-о/697/91/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Колісник Л.О.

за участю секретаря судового засідання Румини М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Канів Черкаської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою представника заявника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа: Бобрицька сільська рада об`єднаної територіальної громади Черкаської області в особі Потапцівського старостинського округу № 3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника адвокат Назаренко А.М., яка діє в інтересах заявника ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що заявник є власником земельної ділянки площею 0,25 га, цільове призначення: для обслуговування жилого будинку, на підставі Державного акта на право власності на землю, серії ЧР №07-16-01-04. У Державному акті замість правильного прізвища заявника « ОСОБА_3 » помилково зазначено прізвище « ОСОБА_4 ». Оскільки внести зміни до державного акта щодо виправлення прізвища заявника на правильне, неможливо, вказане перешкоджає їй у розпорядженні земельною ділянкою як власнику. Представник заявника просить встановити факт належності правовстановлюючого документу ОСОБА_2 державного акта на право власності на землю серії ЧР №07-16-01-04 від 10.08.2000, виданого на ім`я ОСОБА_2 .

Заявник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, уповноважила представляти свої інтереси представника адвоката Назаренко А.М.

Представник заявника адвокат Назаренко А.М. в судове засідання не з`явилася, на адресу суду направила письмову заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити без її участі, заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності, не заперечує проти задоволення заяви та встановлення належності правовстановлюючого документа.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось.

Суд, врахувавши доводи заявника та його представника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В силу вимог п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Так, судом встановлено, що заявнику відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР №07-16-01-04 від 10.08.2000, виданого на підставі рішення № 3 виконкому Потапецької сільської ради народних депутатів від 28.07.2000 належить земельна ділянка, площею 0,25 га для обслуговування жилого будинку, яка знаходиться на території с. Потапці Потапецька сільська рада.

Разом з тим, у вищевказаному Державному акті серії ЧР №07-16-01-04 від 10.08.2000 прізвище власника земельної ділянки замість правильного « ОСОБА_2 » записано неправильно прізвище заявника, а саме « ОСОБА_2 ».

Помилка у написанні прізвища заявника у державному акті перешкоджає заявнику зареєструвати право власності на земельну ділянку, розпоряджатися своїм майном та не може бути виправлена у позасудовому порядку.

Крім визнання факту належності ОСОБА_2 державного акту серії ЧР № 07-16-01-04 від 10.08.2000 заінтересованою особою, вказаний факт підтверджується також письмовими доказами: Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № витягу НВ-025 від 30.04.2025, відповідно до якого земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,2500 га, кадастровий номер :03:001:0065, місце розташування: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 на підставі державного акта від 05 серії ЧР №07-16-01-04 від 10.08.2000, який виданий відповідно до рішення Потапцівської сільської ради від 28.07.2000.

Факт належності ОСОБА_2 державного акту серії ЧР № 07-16-01-04 від 10.08.2000 також підтверджується свідоцтвом про одруження від 17.05.1976, свідоцтвом про зміну прізвища, імені, по батькові від 07.05.1976 серія НОМЕР_1 , договором купівлі-продажу будинку від 12.05.1990, технічним паспортом на жилий дім від 17.12.1999, справою по видачі Державного акту.

Суд зазначає, що Державний акт на землю - це документ, виданий уповноваженим державним органом, що підтверджує право власності або право користування громадянина чи юридичної особи на земельну ділянку. Державний акт на землю містить інформацію про власника земельної ділянки; підстави набуття права власності(права користування) на земельну ділянку; місце розташування, площу земельної ділянки; опис суміжних землекористувачів; обмеження та обтяження у використанні ділянки.

Форми державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, затверджені постановами Кабінету Міністрів України від 24.03.1999 № 440 та від 02.04.2002 № 449 на даний час є нечинними. Також втратила чинність Постанова Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 № 449 на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 03.07.2013 № 404 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів». З 01.01.2013, у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» державні акти на право власності чи право постійного користування земельною ділянкою не видаються.

З 01.01.2013 земельні ділянки як об`єкти права реєструються в Державному земельному кадастрі (далі ДЗК), а права на них (власності, користування тощо) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Реєстрація прав щодо земельної ділянки можлива лише за умови, що таку ділянку зареєстровано в ДЗК.

Наявність помилок у правовстановлюючому документі на землю унеможливлює реалізацію особою своїх прав власника земельної ділянки.

Помилки в державних актах поділяють на дві групи: технічні, орфографічні. Технічні помилки стосуються неправильно визначеної площі земельної ділянки, її конфігурацій тощо. Орфографічними є помилки допущені у прізвищі, імені та по батькові громадянина, якому видавався державний акт на його земельну ділянку; назві юридичної особи; назві населеного пункту, вулиці тощо. Виправлення орфографічних помилок відбувалось до 2013 року шляхом видачі нових державних актів замість тих, що містять помилки. Проте, з 2013 року державні акти не видаються, а, отже отримати новий акт замість того, в якому міститься помилка, неможливо. Крім того, необхідно звернути увагу на те, що за весь період видачі державних актів на право власності та на право постійного користування землею Інструкцією по їх заповненню заборонялося робити виправлення або помарки.

Отже, в раніше виданих державних актах на право власності на земельну ділянку чи право постійного користування земельною ділянкою жодних виправлень робити не можна, оскільки його можна визнати зіпсованим.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Факт, про вставлення якого просить заявник, має юридичне значення для охорони його прав, свобод та інтересів, оскільки надає правові підстави для реалізації своїх прав як власника земельної ділянки, оскільки в державному акті на право власності на земельну ділянку було допущено орфографічну помилку у написанні прізвища заявника а саме: замість правильного « ОСОБА_2 » записано неправильно прізвище заявника, а саме « ОСОБА_2 ». Разом з тим, внести такі виправлення у державний акт неможливо.

Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд вважає, що заява є обґрунтованою, факт належності державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР №07-16-01-04 від 10.08.2000 заявнику ОСОБА_2 підтверджено належними та допустимими доказами, а тому підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст.10, 13, 81, 89, 263-265, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , а саме: Державного акта на право власності на землю серії ЧР №07-16-01-04 від 10.08.2000, виданого на ім`я ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Л . О . Колісник