Справа № 595/797/25
Провадження № 2/595/354/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2025

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді Тхорик І.І.,

з участю секретаря Боднара М.Г.

представника позивача, адвоката Оринник Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бучацької міської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Оринник Н.С., звернувся в суд з даним позовом до відповідача Бучацької міської ради, в якому просить встановити факт постійного проживання його, ОСОБА_1 , разом із своїм батьком, ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з 1998 року до смерті батька. Окрім того, просить встановити факт прийняття ним, ОСОБА_1 , спадщини після смерті батька, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом вступу в управління спадковим майном. Також просить визнати за ним, ОСОБА_1 , право на земельну частку (пай) із земель селянської спілки «Порохова» розміром 1,35 умовних кадастрових гектарів згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0206650 в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, позивач просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на те, що він є особою з інвалідністю ІІ групи. Заявлені вимоги мотивує тим, що він є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати, ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_2 , якому належав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0206650, згідно якого він мав право на земельну частку (пай) із земель селянської спілки «Порохова» розміром 1,35 умовних кадастрових гектарів. Згідно інформації ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області від 15.11.2024 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що виділяються Бучацькою РДА Тернопільської області по СС «Порохова» записи про видачу державних актів на право власності на землю взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) відсутні. За життя ОСОБА_2 не виділив в натурі земельну ділянку та не зареєстрував право власності на неї. Окрім того, оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0206650 втрачений, про що у газеті «Вільне життя» № 93 від 20.11.2024 опубліковано відповідне оголошення. Відомості про складені від імені ОСОБА_2 заповіти - відсутні, що підтверджується довідкою Бучацької міської ради № 03-14/1402 від 15.11.2024. За відсутності заповіту спадкування здійснюється за законом. Станом на час смерті ОСОБА_2 діяв ЦК УРСР. Звертає увагу, що він вважав, що для прийняття спадщини достатньо лише фактичного постійного проживання разом із батьком. Вважав, що користування майном спадкодавця підтверджує вступ в управління спадковим майном згідно вимог ст. 549 ЦК УРСР і у нього не виникне перешкод у оформленні спадкових прав у майбутньому. Проте, звернувшись до нотаріуса він отримав відмову у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину та відмову у заведенні спадкової справи у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини, що підтверджується довідками № 153/01-24 від 16.07.2024 та № 18/01-16 від 18.01.2025. Довідкою старости Порохівського старостинського округу № 36 від 03.03.2025 підтверджується, що він вступив в управління спадковим майном після смерті свого батька, ОСОБА_2 , оскільки постійно проживав без реєстрації у будинку батька по АДРЕСА_1 та обробляв земельні ділянки батька. Згідно довідки старости Порохівського старостинського округу № 05 від 03.01.2025 він, ОСОБА_1 , постійно проживав без реєстрації у будинку батька по АДРЕСА_1 з 1998 року і до дня смерті батька. Вказана обставина також підтверджується актом опитування свідків від 03.01.2025, у якому сусіди: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили факт його постійного проживання без реєстрації разом із батьком. Факт його постійного проживання разом із його батьком неможливо встановити у позасудовому порядку. Встановлення даного факту необхідно для спадкування майна, що належало померлому. Інших спадкоємців І черги спадкування немає. Зважаючи на викладене, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 02 червня 2025 року ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору, пов`язаного з розглядом справи про визнання права власності на спадкове майно. Прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Бучацької міської ради про визнання права власності на спадкове майно, призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

07 липня 2025 року ухвалою суду задоволено клопотання про виклик свідків, викликано у судове засідання в якості свідків: ОСОБА_5 , жительку с. Порохова Чортківського району Тернопільської області; ОСОБА_4 , жителя с. Порохова Чортківського району Тернопільської області; ОСОБА_6 , жительку с.Порохова Чортківського району Тернопільської області. Закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Бучацької міської ради про визнання права власності на спадкове майнота призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Представник позивача, ОСОБА_1 , адвокат Оринник Н.С., у судовому засідання позов підтримала та просила такий задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Представник відповідача Бучацької міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Від представника відповідача, Бучацького міського голови В.Фреяка, на адресу суду надійшла заява № 08-10/1783 від 01.07.2025, в якій він просить розглядати справу без участі представника Бучацької міської ради, щодо вирішення даної справи покладаються на розсуд суду.

Заслухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши зібранні по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Так, заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Порохова Бучацького району Тернопільської області, його батьки зазначені: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , повторно виданим Хаджибейським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 13 травня 2025 року.

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 9 від 29 січня 2025 року, 18 червня 1959 року виконавчим комітетом Ліщанецької сільської ради Бучацького району Тернопільської області складено актовий запис № 8, про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Порохова Бучацького району Тернопільської області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , повторно виданим Хаджибейським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 13 травня 2025 року.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Порохова Бучацького району Тернопільської області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , повторно виданим Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 19 квітня 2024 року.

Згідно довідки № 05, виданої старостою Порохівського старостинського округу В.Бачинським 03 січня 2025 року ОСОБА_7 , 1958 р.н., яка проживає по АДРЕСА_2 , та представляє інтереси по довіреності від ОСОБА_1 , ОСОБА_1 постійно проживав без реєстрації разом із батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою по АДРЕСА_1 з 1998 року і до дня смерті батька (згідно акту опитування свідків).

Як вбачається з акту опитування свідків від 03 січня 2025 року, жителі АДРЕСА_3 кінець ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтверджують, що ОСОБА_1 проживав без реєстрації разом із батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою по АДРЕСА_1 з 1998 року.

За даними довідки № 36, виданої старостою Порохівського старостинського округу В.Бачинським 03 березня 2025 року ОСОБА_7 , 1958 р.н., яка проживає по АДРЕСА_2 , та представляє інтереси по довіреності від ОСОБА_1 , ОСОБА_1 вступив в управління спадковим майном після смерті свого батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки постійно проживав без реєстрації у його будинку по АДРЕСА_1 та обробляв земельні ділянки належні його батьку.

Як слідує з відповіді Ш-182/0-213/6-24 від 15.05.2024, наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області на заяву ОСОБА_8 , Головним управлінням, у межах визначених законодавством повноважень, розглянуто заяву від 22.04.2024 (вх. № Ш-182/0/5-24), стосовно надання витягу із Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну часту (пай), що видаються Бучацькою районною державною адміністрацією по селянській спілці «Порохова» із записом про видачу ОСОБА_2 сертифіката на право на земельну частку (пай).

ОСОБА_2 на підставі рішення Бучацької райдержадміністрації № 604 від 30.12.1996 належав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0206650, згідно якого він мав право на земельну частку (пай) із земель селянської спілки «Порохова» розміром 1,35 умовних кадастрових гектарів, що вбачається з копії Витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Бучацькою районною державною адміністрацією Тернопільської області.

Позивач зазначає, що оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0206650 втрачений, відомості про що містяться у газеті «Вільне життя», копія якої знаходиться в матеріалах цивільної справи.

Як слідує з листа Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області № 29-19-0.2131-4786/2-24 від 15 листопада 2024 року, щодо надання копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0206650, виданого 12.03.1997 ОСОБА_2 , жителю с. Порохова Бучацького району, із земель селянської спілки «Порохова», постановою КМУ від 12.10.1995 № 801 «Про затвердження форми сертифікатана право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» не передбачено заповнення та видачу громадянам-членам колективних сільськогосподарських підприємств бланків сертифікатів на право на земельну частку (пай) в двох примірниках. Тому, надання запитуваних документів унеможливлюється. Щодо надання інформації про наявність відмітки про заміну сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0206650 та видачу державного атка встановленого зразка ОСОБА_2 , то зазначають наступне. Постановою КМУ від 02.04.2002 № 449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» затверджено відповідні форми державних атків. Встановленою формою не передбачено зазначення інформації щодо сертифіката на право на земельну частку (пай), взамін якого видавався відповідний державний акт. Також, згідно аналізу записів Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Бучацькою районною державною адміністрацією Тернопільської області по селянській спілці «Порохова» записи про видачу державних актів на право власності на землю взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай) членам селянської спілки «Порохова» відсутні. Проте, у складі Технічної документації по виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки (паї) за рахунок земель колективної власності колишньої селянської спілки «Порохова» на території Порохівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області наявне розпорядження голови Бучацької районної державної адміністрації від 14.09.2007 № 554 «Про передачу у власність земельних ділянок та дозвіл на виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки на території Порохівської сільської ради» у додатку 2 якого «Список померлих громадян, спадкоємці яких отримають земельні частки (паї) у власність після переоформлення права власності в установленому порядку на території Порохівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області» під № 75 зазначено прізвище ОСОБА_2 .

Згідно довідки № 153 від 16.07.2024, виданої приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іванів Л.І. Шпендак С.М. (представнику по довіреності ОСОБА_1 ), котра звернулася до приватного нотаріуса Іванів Л.І., за заведенням спадкової справи та за видачею свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Порохова» села Порохова Чортківського (до адміністративно-територіального поділу Бучацького району) Тернопільської області, розміром 1,35 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на ім`я ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, нотаріус позбавлений можливості завести спадкову справу та видати свідоцтво про право на спадщину на ім`я ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Порохова» села Порохова Чортківського (до адміністративно-територіального поділу Бучацького району) Тернопільської області, розміром 1,35 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Тому, враховуючи наведені вище факти, нотаріус позбавлений можливості завести спадкову справу та видати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За даними довідки № 18/01-16 від 18.01.2025, виданої приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іванів Л.І., нотаріус повідомила про те, що вона позбавлена можливості відкрити спадкову справу після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ОСОБА_1 на реєстраційному обліку не перебував разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 та не звертався із заявою про прийняття спадщини в строк, встановлений ст.1270 Цивільного кодексу України. Тому, враховуючи наведений вище факт, нотаріус позбавлений можливості завести спадкову справу після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ОСОБА_1 пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Згідно відповіді Бучацької міської ради № 03-14/1402 від 15.11.2024, наданої на адвокатський запит № 209 від 13.11.2024, Бучацька міська рада надала належним чином завірену копію погосподарської книги Порохівської сільської ради за 1991 2000 роки, з якої вбачається, що членами господарства, розташованого на території Порохівської сільської ради, у період з 01.01.1996 по 01.01.2000 роки були ОСОБА_3 (голова сім`ї), ОСОБА_2 (чоловік), ОСОБА_9 (внук). Додатково повідомили про те, що у книгах заповітів за 1991 2000 роки відсутні відомості про посвідчення заповіту від імені ОСОБА_2 .

Позивач у заявлених вимогах просить встановити факт постійного проживання його, ОСОБА_1 , разом із своїм батьком, ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з 1998 року до смерті батька. Окрім того, просить встановити факт прийняття ним, ОСОБА_1 , спадщини після смерті батька, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом вступу в управління спадковим майном. Також просить визнати за ним, ОСОБА_1 , право на земельну частку (пай) із земель селянської спілки «Порохова» розміром 1,35 умовних кадастрових гектарів згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0206650 в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із досліджених в судовому засіданні матеріалів, судом встановлено, що інших спадкоємців, які б заявляли свої права на спадкове майно, немає.

За змістом частин четвертої та п`ятої Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року.

Системний аналіз положень Розділу VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на момент смерті спадкодавця ОСОБА_2 , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

За змістом статті 549 ЦК Української РСР діями, що свідчать про прийняття спадщини є: фактичний вступ спадкоємця в управління або володіння спадковим майном (спільне проживання спадкоємця з померлим безпосередньо перед смертю, що встановлюються за його паспортом, де присутній штамп про його реєстрацію зі спадкоємцем в одному будинку, довідкою ЖЕД про реєстрацію спадкодавця на день його смерті та з ким); подання заяви про прийняття спадщини в установлений законом шестимісячний строку для прийняття спадщини.

Таким чином, для встановлення тієї обставини, чи прийняв спадкоємець спадщину, необхідно встановити, чи вступив він фактично в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Якщо позивач у шестимісячний строк вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права власності на спадкове майно.

Згідно з пунктом 124 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, що була чинною до 07 липня 1994 року, доказом вступу в управління чи володіння майном можуть бути, зокрема: довідка управління будинками, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради депутатів трудящих про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взяте майно спадкодавця; запис в паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку в період шести місяців після дня смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 06 лютого 2013 року у справі № 6-167цс12.

Згідно довідок № 05 від 03.01.2025, № 36 від 03.03.2025, виданих старостою Порохівського старостинського округу В.Бачинським, вбачається, що ОСОБА_1 вступив в управління спадковим майном після смерті свого батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки постійно проживав без реєстрації у його будинку по АДРЕСА_1 та обробляв земельні ділянки належні його батьку.

Свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердили, що позивач ОСОБА_1 з 1998 року проживав разом із батьком за адресою по АДРЕСА_1 до смерті батька.

Отже на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на право на земельну частку (пай) із земель селянської спілки «Порохова» розміром 1,35 умовних кадастрових гектарів згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0206650 в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо вимог позивача про встановлення факту постійного проживання позивача з батьком на час відкриття спадщини, встановлення факту прийняття ним, ОСОБА_1 , спадщини після смерті батька, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом вступу в управління спадковим майном, то суд зазначає наступне.

Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 в справі № 910/3009/18.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у цій частині позову (правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 в справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20)).

Відповідно до постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 у справі № 6-164цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно щодо якого відсутній правоустановлюючий документ, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Одним із засад (принципів) цивільного судочинства є принцип диспозитивності (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

За змістом статті 13 ЦПК України, яка дає визначення диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини першої якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В зв`язку з тим, що вимоги позивача, заявлені ним в частині встановлення факту постійного проживання позивача ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , встановлення факту прийняття ним, ОСОБА_1 , спадщини після смерті батька, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом вступу в управління спадковим майном, не призведуть до поновлення його прав, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні зазначених вимог ОСОБА_1 з цих підстав.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, належним способом захисту прав спадкоємця ОСОБА_1 у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємця з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності на нерухоме майно, унеможливлює оформлення спадкових прав спадкоємця за законом у нотаріальному порядку.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом після смерті батька, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , має правона земельну частку (пай) із земель селянської спілки «Порохова» розміром 1,35 умовних кадастрових гектарів згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0206650 в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі ст.ст. 2, 5, 12, 13, 19, 76, 77, 80, 81, 258, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , правона земельну частку (пай) із земель селянської спілки «Порохова» розміром 1,35 умовних кадастрових гектарів згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0206650.

В іншій частині позову відмовити.

Судові витрати покласти на сторони в межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Повне рішення суду складено 11 вересня 2025 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Бучацька міська рада, місцезнаходження: майдан Волі, 1, м.Бучач Чортківського району Тернопільської області, .

Суддя: І. І. Тхорик