ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5338/25 Справа № 932/4622/22 Суддя у 1-й інстанції - Кудрявцева Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

за участю секретаря Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпріапеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про визнання кредитного та іпотечного договорів припиненими, виключення записів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2022 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовував тим, що батько позивача - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.04.2021 року. Після смерті його батька залишилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 . Після відкриття спадкової справи 16.07.2021року ОСОБА_1 стало відомо про існування судового рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.06.2021року по цивільній справі №932/1874/20 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18.01.2022 року за апеляційною скаргою ОСОБА_1 вищевказане судове рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.06.2021р. було скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позовній заяві позивач зазначає, що відповідачу було достовірно відомо про смерть позичальника ОСОБА_3 , починаючи з 27.09.2021 року. Про факт відкриття спадщини позивач повідомив відповідача в апеляційній скарзі на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі №932/1874/20 з наданням підтверджуючих документів. Отже, строк для пред`явлення вимоги до спадкоємця у відповідача сплив 28.03.2022 року і саме з вказаної дати основне зобов`язання за кредитним договором є припиненим, в свою чергу іпотека, як похідне зобов`язання, припиняється автоматично після припинення основного.

Просив визнати припиненим кредитний договір №106062 від 21.09.2006 року, укладений між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_3 ; визнати припиненим договір іпотеки №062-1 від 21.09.2006 року, укладений між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловою Т.Є. за реєстровим №1850; виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку № 3770504, зареєстрований 22.09.2006 року щодо нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору іпотеки №062-1 від 21.09.2006 року; виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про заборону на нерухоме майно №3766874, зареєстрований 21.09.2006 року щодо нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору іпотеки №062-1 від 21.09.2006 року.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 червня 2024 року позовні вимоги задоволено. Визнано припиненим кредитний договір №106062 від 21.09.2006 року, укладений між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_3 .

Визнано припиненим договір іпотеки №062-1 від 21.09.2006 року, укладений між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловою Т.Є. за реєстровим №1850.

Виключено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку № 3770504, зареєстрований 22.09.2006 року щодо нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору іпотеки №062-1 від 21.09.2006.

Виключено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про заборону на нерухоме майно №3766874, зареєстрований 21.09.2006 року щодо нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору іпотеки №062-1 від 21.09.2006 року.

Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 3969,60 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог, стягнути з позивача на користь банку судові витрати по справі.

В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вважав помилковимвисновок суду першої інстанції про те, що позивач, дізнавшись про смерть боржника ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у встановлений статтею 1281 ЦК України строк не звернулося до спадкоємця позичальника з вимогою про повернення боргу, у зв`язку із чим стягувач пропустив встановлений законом строк, оскільки строк пред`явлення вимоги відраховується від дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, а не з дня коли кредитор дізнався про відкриття спадщини. Суд першої інстанції помилково ототожнив поняття «відкриття спадщини» та «одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину», а тому неправильно визначив початок перебігу шестимісячного строку для пред`явлення кредитором спадкодавця своїх вимог до спадкоємців. У зв`язку з вище наведеним вважає, що банком не порушені строки ст.1281 ЦК України, так як позивач й досі не отримав свідоцтво про право на спадщину, а також позивач не направляв будь-яких повідомлень до кредитора. Враховуючи те, що відповідачем не пропущено строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців за основним зобов`язанням, то не має підстав для визнання договору іпотеки припиненим.

Представником ОСОБА_1 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

З посиланням на доводи, аналогічні доводам позовної заяви, зазначав, що кредитору стало відомо про смерть боржника під час перегляду в суді апеляційної інстанції справи № 932/1874/20, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 27.09.2021 року, а також наявний в матеріалах справи відзив банку на апеляційну скаргу спадкоємця. Крім того відповідно до листа від 05.08.2022 року № 73/02-14, приватного нотаріуса Кононенко С.А., підтвердила, що з моменту відкриття спадкової справи та по день видання листа претензія кредитора щодо невиконаних боргових зобов`язань до матеріалів спадкової справи не надходила. Претензія АТ КБ «Приват банк» надійшла до приватного нотаріуса тільки 24.01.2023 року, тобто із порушенням строку встановленого ст. 1281 ЦК України. Враховуючи те, що право вимоги за основним зобов`язанням припинилось, то й право вимоги за похідним, тобто за іпотекою також підлягає припиненню.

Про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку повісток до електронних кабінетів позивача, представників позивача та відповідача. В судове засідання з`явилися представникАТ КБ «Приватбанк» -адвокат Провоторов Ю.В. та представник ОСОБА_1 адвокат Матухно І.А..

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення в оскаржуваній частині в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.09.2006 року між ОСОБА_3 , який є батьком позивача, та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», було укладено кредитний договір №106062. Поручителем за кредитним договором виступив ОСОБА_2 відповідно до договору поруки № 062-2 від 21.09.2006 року.

В забезпечення виконання умов кредитного договору того ж дня 21.09.2006 року між АТ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки №062-1, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Орловою Т.Є., зареєстрований в реєстрі за №1850. Відповідно до п. 7 договору, в забезпечення виконання Позичальником зобов`язань за кредитним договором Іпотекодавець надав в іпотеку належне йому майно на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 04.05.1994 року, виданим Виконкомом міської Ради народних депутатів на підставі розпорядження №2/1218-94 від 04.05.1994 року та зареєстрованого Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації за №6п-138, договором купівлі-продажу частини квартири, посвідченим 05.08.2006 приватним нотаріусом ДМНО Василенко В.М. за р. №7203 та зареєстрованим КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» згідно з витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно №11484516 від 09.08.2006р. (реєстраційний №15537017) та передається в іпотеку згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №11511551 від 11.08.2006р., виданим КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» (реєстраційний №15537017). Майно знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі договору іпотеки №062-1 від 21.09.2006 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено запис про іпотеку № 3770504, зареєстрований 22.09.2006 року щодо нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено запис про заборону на нерухоме майно №3766874, зареєстрований 21.09.2006 року щодо нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 .

Після смерті батька позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 залишилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 .

16.07.2021року за заявою ОСОБА_1 було відкрито спадкову справу №67988551 після смерті ОСОБА_3 у приватного нотаріуса ДМНО Кононенко С.А., що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №65614944 від 16.07.2021 року.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.06.2021 року у цивільній справі №932/1874/20 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № 106062 від 21.09.2006 року в розмірі 16700,00 доларів США (заборгованість за тілом кредиту), що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.12.2019 року складає 389 444 грн., вирішено питання про розподіл судового збору.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18.01.2022 року за апеляційною скаргою ОСОБА_1 вищевказане судове рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.06.2021 року було скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

При дослідженні доказів, зокрема, матеріалів цивільної справи №932/1874/20 судом першої інстанції встановлено, що до апеляційної скарги на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі №932/1874/20 ОСОБА_1 було надано копії документів, що підтверджували факт смерті боржника ОСОБА_3 , а саме копію свідоцтва про смерть та копію витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі. АТ КБ «ПриватБанк» копію апеляційної

скарги з додатками отримав засобами поштового зв`язку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 27.09.2021 року, яке наявне в матеріалах цивільної справи №932/1874/20. Також АТ КБ «ПриватБанк» по даній справі надався відзив на апеляційну скаргу, який міститься в матеріалах справи.

За інформацією приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кононенко С.А. від 05.08.2022 року ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті його батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . З моменту відкриття спадкової справи та по день видання листа претензія кредитора щодо невиконаних боргових зобов`язань спадкодавця не надходила.

Претензія кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України АТ КБ «Приватбанк» надійшла до приватного нотаріуса ДМНО Кононенко С.А. 24.01.2023 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_3 , який не знав про існування укладеного між померлим батьком та АТ КБ «ПриватБанк» кредитного договору №106062 від 21.09.2006 року та договору іпотеки №062-1 від 21.09.2006 року, тому ОСОБА_1 як спадкоємець у належний спосіб повідомив кредитора АТ КБ «ПриватБанк» про смерть боржника при оскарженні рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.06.2021 року. Однак у встановлений ст. 1281 ЦК України строк АТ КБ «Приватбанк», як кредитор не пред`явив свої вимоги до спадкоємця.

Такий висновок відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. Норми цієї глави передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), переданням відступного (стаття 600 ЦК України), зарахуванням (стаття 601 ЦК України), за домовленістю сторін (стаття 604 ЦК України), прощенням боргу (стаття 605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606 ЦК України), неможливістю виконання (стаття 607 ЦК України), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609 ЦК України).

Відповідно до приписів статей 572, 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом щодо врегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, а положення статті 17 цього Закону містить виключний перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у статті 593 ЦК України.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (частина перша статті 3 Закону України «Про іпотеку»).

Вона має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 просив визнати кредитний договір та іпотеку припиненими у зв`язку із пропуском АТ КБ «Приват Банк» шестимісячного строку пред`явлення вимоги як кредитором до спадкоємця, тобто позивача.

В порядку визначеному положеннями ст.ст. 1218, 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України.

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Отже, у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Зокрема, такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Верховний Суд у постанові від 30 листопада 2020 року у справі № 334/9638/18 вказав на те, що приписи статей 1281 і 1282 ЦК України та статті 23 Закону України «Про іпотеку» регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника, зокрема і в зобов`язаннях, забезпечених іпотекою. За змістом цих приписів: у разі переходу права власності на предмет іпотеки у порядку спадкування право іпотеки є чинним для спадкоємця; спадкоємець, до якого перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця; спадкоємець (фізична особа) не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником такий спадкоємець відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки; спадкоємець зобов`язаний повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про борги останнього; кредитор має пред`явити свою вимогу до спадкоємців протягом 6 місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги; наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги.

Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» визначає підстави для припинення іпотеки, серед яких немає такої як смерть іпотекодавця, оскільки за змістом частини першої статті 1282 ЦК України та частини першої статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, який як спадкоємець набуває статусу іпотекодавця. Відтак, іпотека у зв`язку з фактом набуття її предмета у власність спадкоємцями боржника-іпотекодавця не припиняється.

Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.09.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» отримав засобами поштового зв`язку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копію апеляційної скарги спадкоємця ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.06.2021 року, до скарги були додані копії документів, що підтверджували факт смерті боржника ОСОБА_3 , а саме копія свідоцтва про смерть та копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі. АТ КБ «ПриватБанк» по даній справі надавався відзив на апеляційну скаргу.

Таким чином позивачеві стало відомо про смерть боржника та він дізнався про прийняття спадщини відповідачем 27.09.2021 року.

Претензія кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України АТ КБ «Приватбанк» надійшла до приватного нотаріуса ДМНО Кононенко С.А. 24.01.2023 року.

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем пропущено строк для пред`явлення вимог до спадкоємця, у зв`язку із чим він втратив право вимоги до відповідача та кредитний договір вважається припиненим, а також і іпотека як похідна вимоги від основного зобов`язання.

Доводи апеляційної скарги про те, що спадкоємець не отримав свідоцтво про спадщину, а тому строк пред`явлення вимоги до нього не пропущено є безпідставними, оскільки позивачеві стало відомо про прийняття спадщини відповідачем і саме з цього моменту рахується строк для пред`явлення вимог до спадкоємця.

Доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки вони не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового немає.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 червня 2024 року залишити без змін, відновивши його дію.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 вересня 2025 року.

Судді: