Провадження № 2/161/4976/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючої судді Плахтій І.Б.

з участю секретаря судових засідань Маєвської Х.Ю.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцької міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

21 липня 2025 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , після смерті якої залишилося спадкове майно, зокрема квартира АДРЕСА_1 . Згідно довідки Житлово-комунального підприємства №2 від 30 червня 2025 року ОСОБА_2 є членом кооперативу № 52, а також власником квартири АДРЕСА_1 . Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради народних депутатів №359 від 23 жовтня 1986 року затверджено рішення загальних зборів членів житлово-будівельних кооперативів про включення в кооператив громадян та вирішено провести заселення житлового-будівельного кооперативу №52 першого пускового комплексу. Заселення в квартиру АДРЕСА_2 було здійснено в 1986 році. Шлюб між її батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено 23 серпня 1975 року. Вказує, що її батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . 03 червня 2025 року вона звернулась до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Михальчук Л.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 . Однак, приватним нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Згідно довідки № 2650/01-04 від 27 травня 2025 року КП «Волиньпроект» Волинської обласної ради право власності на квартиру АДРЕСА_1 , не зареєстровано. Вказує, що за життя її мати не встигла виготовити правовстановлюючих документів на вказану квартиру, проте вказана обставина не може бути підставою для позбавлення її права власності на квартиру. На підставі викладеного, просить суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 55 кв.м.

До початку судового засідання представником позивача подано до суду заяву з проханням слухати справу у відсутності позивача та його представника, позов підтримує, просить його задовольнити.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв?язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради народних депутатів №359 від 23 жовтня 1986 року затверджено рішення загальних зборів членів житлово-будівельних кооперативів про включення в кооператив громадян та вирішено провести заселення житлового-будівельного кооперативу №52 першого пускового комплексу (а.с.17).

З довідки ЖКП №2 Департаменту ЖКГ Луцького міськвиконкому №5 від 30 червня 2025 року (а.с.14) вбачається, що ОСОБА_2 являється членом кооперативу №52, а також власником квартири АДРЕСА_1 . Будинок зданий в експлуатацію в 1986 році. Ордер виписаний в 1986 році на ОСОБА_2 . Квартира балансовою вартістю станом на 01 червня 2025 року в сумі складає 261913 грн. Перший внесок внесений в 1986 році в сумі 87573 грн. Державний кредит погашений повністю 30 жовтня 1990 року. Станом на 01 червня 2025 року ОСОБА_2 заборгованості перед кооперативом немає.

Тобто, як член житлово-будівельного кооперативу, повністю оплативши вартість кооперативної квартири, ОСОБА_2 стала власником квартири, однак не зареєструвала своє право власності.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 1975 року. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.13).

Відповідно до ст.22 КпШС України, що діяв на час виникнення права власності на квартиру, мацно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Оскільки, квартира АДРЕСА_1 була набута ОСОБА_2 за час шлюбу з ОСОБА_3 , то вона належала подружжю на праві спільної сумісної власності.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 (а.с.12). Після його смерті спадкова справа не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №82208158 від 14 серпня 2025 року, відповідно спадкові права квартиру не оформлялися.

Однак, відповідно до ч.ч.3, 5 ст. 1268 ЦК України, чинних на час смерті батька позивачки, ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті чоловіка.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 (а.с.8).

Факт родинних відносин між позивачкою та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (а.с.10).

Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя спадкодавець ОСОБА_2 заповіту не складала, а тому в даному випадку має місце спадкування за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З матеріалів спадкової справи № 16/2025, заведеної 28 березня 2025 року вбачається, що спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 є її дочка позивачка ОСОБА_1 , яка у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, а отже є такою, що прийняла спадщину.

При зверненні до нотаріуса у зв`язку із видачею свідоцтва про право власності на спадкове майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , позивачкою не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно, внаслідок чого їй постановою приватного нотаріуса Михальчук Л.В. № 88/02-31 від 04 червня 2025 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (а.с.27).

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За свого життя ОСОБА_2 не встигла оформити ні спадкових прав, ні права власності на вказаний об`єкт нерухомості.

Згідно довідки № 2650/01-04 від 27 травня 2025 року КП «Волиньпроект» Волинської обласної ради станом на 31 грудня 2012 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 , не зареєстроване (а.с.15).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта вбачається про відсутність відомостей щодо реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_2 (а.с.16).

Беручи до уваги те, що позивачка є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину прийняла відповідно до вимог ст. ст. 1268-1270 ЦК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 1218, 1258, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Луцької міської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 55 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Відповідач: Луцька міська рада, адреса: 43025, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19, .

Повний текст рішення складено 10 вересня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області І.Б. Плахтій