КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/2404/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року м. Київ

Справа № 754/16994/23

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 24 липня 2024 року, ухвалене у складі судді Панченко О.М.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

В листопаді 2023 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 38 277 грн. 78 коп. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.02.2020 року між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 було укладено заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-44834490, відповідно до якого позивач відкрив поточний рахунок «для виплат» та надав відповідачу послугу споживчого кредиту. Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 38 819 грн. 88 коп., відповідач зобов`язувався повернути банку кошти та сплатити проценти за їх користування в розмірі 52,90% річних. Строк кредиту 48 місяців, що починається з 14.02.2020 року. Таким чином, банк виконав свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором, надавши останньому кредит в сумі та на умовах, передбачених кредитним договором. Проте, всупереч умовам кредитного договору, відповідач припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості та сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договору.

20.12.2022 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» було укладено договір про відступлення прав вимоги №114/2-57-F, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, в тому числі відносно ОСОБА_1 . Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» набуло право грошової вимоги за кредитним договором №014-RO-82-44834490, від 14.02.2020 року, сума заборгованості за яким становить: 38 277 грн. 78 коп., з яких: 31 730 грн. 41 коп. - сума заборгованості за кредитом; 6547 грн. 37 коп. - сума заборгованості за відсотками. Після відступлення права грошової вимоги до відповідача, ним не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок нового кредитора, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 24 липня 2024 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованість за кредитним договором №014-RO-82-44834490 від 14.02.2020 року в сумі 38 277 грн. 78 коп., судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2684 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1400 грн.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, що винесене у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, неправильним дослідженням доказів та їх оцінки, у зв`язку з цим рішення суду є неправомірним та підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, зазначає, що не має особистого електронного ключа, а томуне підписував електронним підписом Договору укладеного з позивачем за допомогою особистого електронного підпису та комбінованих цифр і букв, які б підтверджували дійсність електронного підпису ОСОБА_1 . Вважає, що позивачем не доведено, що саме відповідач уклав зазначений договір.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» - Титаренко В.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Вказує, що на заяві-договорі про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» у графі клієнт мається комбінація електронного підпису відповідача та позначка часу, а тому електронно цифровий підпис відповідає позиції Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 345/3085/19 «договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Закону України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі».

Крім того, матеріали справи містять копію виписки по рахунку відповідача з зазначенням руху коштів та отримання відповідачем зазначеної суми кредиту на особистий рахунок.

У відповіді на відзив відповідач вказує, що позивач не підтвердив належними доказами, а саме обміном листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими способами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення відповідача на послуги кредитування для підписання з використанням електронного підпису.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем до суду документи, що містяться в матеріалах справи, які містять електронний підпис ОСОБА_1 , є належними та допустимими доказами укладення між відповідачем та АТ «Райффайзен Банк» кредитного договору.

Відповідач (позичальник) свої зобов`язання за договором кредиту не виконав належним чином, допустив прострочення в платежах і заборгованість по поверненню кредитних коштів за наданим позивачем розрахунком. Крім того, відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на їх повне або часткове спростування.

Суд першої інстанції вважав доведеним, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується та вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи, наявним у матеріалах справи доказам та нормам матеріального права з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

З матеріалів справи вбачається, що 14.02.2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено заява - договір № 014-RO-82-44834490 за допомогою електронного підпису: 154901+24.

Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних особистих потреб на наступних умовах: - сума кредиту 38 819 грн. 88 коп., з яких 35 000 грн. - на придбання клієнтом товарів ( робіт, послуг) для задоволення власних потреб; 3819 грн. 88 коп. - для сплати страхового платежу на користь ПрАТ «Страхова компанія «Уніка Життя»;

- дата надання кредиту 14.02.2020 року; - дата сплати ануїтетних платежів 14 числа кожного календарного місяця згідно графіка; - строк кредиту 48 місяці з дати надання кредиту по 14.02.2024 року (дата повного погашення кредиту); - процентна ставка фіксована, становить 52,90% річних; - дата переказу коштів з КР - 09 числа кожного місяця, договірне списання коштів з КР на поточний рахунок в сумі 1958 грн. 24 коп.;

14.02.2020 року ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису: 154901+24 також було підписано Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки (з урахуванням вартості всіх сукупніх послуг) (Додаток №1 до кредитного договору), Паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою», Заяву № 014-RO-82-44834490 на приєднання до договору добровільного страхування життя №РБ1702-г від 15.03.2019 року. Термін дії договору складав 24 місяці, але не більше строку дії укладеного між страхувальником та вигодонабувачем кредитного договору заяви-договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою», страхова сума 38 819 грн. 88 коп., страховий тариф 0,41% від страхової суми в місяць.

Відповідно до опитувальника для клієнтів фізичної особи від 12.08.2019 року ОСОБА_1 відкрив рахунок у АТ «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджує особистий підпис.

Згідно з виписками по рахунку АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 23.05.2023 року у період за 01.02.2020-01.02.2021 та у період за 01.02.2022-01.02.2023 сума кредиту ОСОБА_1 складає 38 277 грн. 78 коп.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №014-RO-82-44834490 від 14.02.2020 року станом на 24.01.2023, сума заборгованості за кредитом становить 31 730 грн. 41 коп., заборгованість за процентами - 6547 грн. 37 коп.

20 грудня 2022 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-57-F, відповідно до якого первісний кредитор передав (відступив) новому кредиторові за плату належні йому права вимоги, а новий кредитор прийняв належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників (пункт 2.1 договору).

У витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20 грудня 2022 року під номером 1341 зазначено ОСОБА_1 . Право грошової вимоги відступлено новому кредитору на загальну суму 38 277 грн. 78 коп.: 31 730 грн. 41 коп. - сума заборгованості по тілу кредиту; 6547 грн. 37 коп. сума заборгованості за відсотками.

Оскільки ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати процентів, ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», як новий кредитор, звернулося до суду з даним позовом про стягнення заборгованості в розмірі, визначеному попереднім кредитодавцем.

Доводи відповідача про те, що ОСОБА_1 не має особистого електронного ключа, а томуне підписував електронним підписом договору укладеного з банком за допомогою особистого електронного підпису та комбінованих цифр і букв, які б підтверджували дійсність електронного підпису ОСОБА_1 спростовується наступним.

Відповідно до матеріалів справи, а саме опитувальника для клієнтів фізичної особи від 12.08.2019 року ОСОБА_1 був відкритий рахунок у АТ «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджує його особистий підпис (а.с.11).

14.02.2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено заява - договір № 014-RO-82-44834490 (а.с.5-6), Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки (з урахуванням вартості всіх сукупніх послуг) (Додаток №1 до кредитного договору) (а.с. 7), Паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» (а.с.8-9), Заяву № 014-RO-82-44834490 на приєднання до договору добровільного страхування життя №РБ1702-г від 15.03.2019 року (а.с.10).

Відповідні документи були підписані сторонами за допомогою електронних підписів.

Згідно з графіком платежів та розрахунку сукупної вартості кредиту, погашення суми кредиту в розмірі 38 819 грн. 88 коп. розраховано на 48 місяців, тобто з 14.03.2020 року по 14.02.2024 року; щомісячна сума платежу є ануїтетною в розмірі 1903 грн. 33 коп.

Електронний підпис ОСОБА_1 містить та підтверджується: номером електронного підпису: 154901 НОМЕР_1 , позначкою часу АЦСК: 14.02.2020 13:14 56070242, персональний номер клієнта: 64447619, а також зазначені особисті дані ОСОБА_1 щодо належного йому паспорту України: НОМЕР_2 , виданого Мінським РУ ГУ МВС України в м. Києві від 09.10.2001 року, РНОКПП: НОМЕР_3 (а.с.6,7,9,10).

Крім того, інформація про отримання кредитних коштів відповідачем, їх суми та розмір сплачених коштів відповідачем на погашення заборгованості - підтверджується виписками з особового рахунку, відкритого банком на ім`я відповідача ОСОБА_1 (а.с 14-21).

Так, з виписок по особовому рахунку відповідача, ОСОБА_1 за період з 01.02.2020 року по 01.02.2021 року та за 01.02.2022-01.02.2023 року вбачається, що позичальник користувався кредитними коштами, виконував перекази грошових коштів, а також здійснювались щомісячні автоматичні погашення простроченої заборгованості.

Матеріали справи не містять відомостей про звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів щодо створення та використання іншою особою електронного підпису від його імені, враховуючи, що при підписанні договору було використано особисті дані ОСОБА_1 , які ідентифікують його як громадянина України та платника податків.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові та ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Враховуючи вищевикладене, можна дійти висновку, що між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору кредитного договору щодо надання кредитних коштів, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Таким чином, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність позовних вимог, оскільки будь - яких доказів , які б підтверджували використання іншою особою без згоди ОСОБА_1 даних його паспорту та реєстраційного номеру облікової картки платника податків, які були використані при підписанні договору електронним підписом, відповідачем не надано.

Відповідно до п. 1 розділу ХІ Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб- платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 822 від 29.09.2017 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) використовуються органами державної влади та органами місцевого самоврядування, юридичними особами незалежно від організаційно-правових форм, включаючи Національний банк України, банки, інші фінансові установи, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей, біржі, особами, які провадять незалежну професійну діяльність, фізичними особами - підприємцями, а також фізичними особами в усіх документах, які містять інформацію про об`єкти оподаткування фізичних осіб або про сплату податків, зокрема у разі:

- виплати доходів, з яких утримуються податки згідно із законодавством України. Фізичні особи зобов`язані подавати інформацію про реєстраційний номер облікової картки платника податків юридичним та фізичним особам, що виплачують їм доходи;

- укладення цивільно-правових договорів, предметом яких є об`єкти оподаткування та щодо яких виникають обов`язки щодо сплати податків і зборів;

- відкриття рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, а також у платіжних інструкціях під час здійснення фізичними особами безготівкових розрахунків.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості, дані в якому підтверджуються випискою по рахунку АТ «Райффайзен Банк», 14 лютого 2020 року ОСОБА_1 було виплачено кредитні кошти на суму 38 819 грн. 88 коп. ( а.с. 14, 22), а також капіталізовано в рамках реструктуризації - 5065,95 грн., всього видано кредиту на суму 43 885 грн. 83 коп., сплачено відповідачем на погашення кредиту у період з 14.02.2020 року по 31.08.2022 року ( дата останнього платежу) - 12 155,42 грн., сплачено процентів за користування кредитом за період з 14.02.2020 року по 14.09.2022 року - 41 183 грн. 40 коп.

Залишок заборгованості по кредиту на 24.01.2023 року - 31 730 грн. 41 коп., заборгованість за процентами - 6547 грн. 37 коп.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», згідно з якою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору.

Враховуючи викладене, наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором та виписка щодо боржника ОСОБА_1 , які містять ідентичні відомості щодо руху коштів за кредитними зобов`язаннями, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги під час вирішення спору у цій справі.

З виписки та розрахунку вбачається, що останній платіж по кредиту відповідачем було здійснено 31.08.2022 року, а останній платіж по сплаті процентів - 14.09.2022 року.

22.06.2023 року ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» в порядку , передбаченому ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», було надіслано досудову вимогу про дострокове погашення заборгованості, з огляду на тривалий час невиконання відповідачем умов договору кредиту та невнесення платежів на його погашення.

Направлення вказаної вимоги ОСОБА_1 підтверджується списком згрупованих поштових відправлень Укрпошта стандарт з повідомленням від 28.06.2023 року (а.с. 37)

Даних про виконання відповідачем досудової вимоги та погашення кредиту матеріали справи не містять.

З урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, знайшли своє підтвердження, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами і вважаються судом доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, про що ухвалив відповідне рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка наявним у матеріалах справи доказам, доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не вбачається.

За правилами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374 - 375, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 24 липня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду з підстав, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня прийняття постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.