ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/33040/24

Провадження № 22-ц/820/1886/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган опіки та піклування виконавчий комітет Хмельницької міської ради, про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Козак О.В. від 16 червня 2025 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 , звертаючись з цим позовом до відповідачки, вказував, що 25.06.2005 року між ним та ОСОБА_3 укладено шлюб, у якому в них народилося двоє дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В подальшому рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11.11.2024 року вказаний шлюб розірвано.

Починаючи з 2022 року відповідачка ОСОБА_2 стала проживати окремо за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 . Спільний син сторін ОСОБА_5 зареєстрований разом із позивачем та його батьками за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою К-03-41318.

Позивач у 2023 році був призваний проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Під час проходження військової служби їхній спільний син із відповідачкою проживав разом із його батьками. ОСОБА_1 , виконуючи свій обов`язок перед Батьківщиною під час проходження військової служби відповідально ставився до своїх батьківських обов`язків щодо утримання, виховання та забезпечення добробуту свого малолітнього сина ОСОБА_5 . Він докладав максимум зусиль для забезпечення сина всім необхідним, регулярно перераховував кошти для придбання одягу, взуття, продуктів харчування, медикаментів, а також інших речей, необхідних для повноцінного життя сина.

Натомість відповідачка абсолютно не цікавилася життям та станом свого сина ОСОБА_5 . Вона не надавала йому жодної матеріальної допомоги, не забезпечувала одягом, харчуванням чи ліками. Більше того, її байдужість поширюється не лише на фінансову підтримку, а й на емоційний зв`язок із дитиною. Вона не виявляла зацікавленості у стані здоров`я, освіті, емоційному стані чи соціальному житті ОСОБА_5 , що свідчить про повну відсутність материнської відповідальності та турботи.

Зважаючи на викладене, позивач є єдиною особою, яка піклується про матеріальне, фізичне та емоційне забезпечення дитини. Відсутність будь-якої участі відповідачки у вихованні та забезпеченні дитини створює додаткове навантаження на позивача та є несправедливим щодо до нього.

На даний час позивач звільнений від проходження військової служби та продовжує дбати про добробут свого сина. Він працює та заробляє кошти, надаючи послуги з ремонтно-фасадних і ремонтних робіт на підставі цивільно-правових угод. Окрім матеріальної допомоги, він також бере активну участь у вирішенні питань, пов`язаних зі здоров`ям, навчанням та вихованням дитини.

Ці обставини підтверджуються довідкою класного керівника Марка, згідно з якою батько завжди підтримував сина, надавав приклад для виховання, завжди вчасно забирав дитину зі школи, відвідував батьківські збори, давав поради і був прикладом для багатьох батьків. Згідно з довідкою лікаря ФОП ОСОБА_6 від 09.09.2024 року він приводив сина ОСОБА_7 на щорічні медичні огляди.

Встановлення факту самостійного виховання необхідне позивачу для реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 4 ч.1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду.

З врахуванням наведеного, позивач просив встановити факт самостійного виховання та утримання батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , його дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.06.2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_5 , Орган опіки та піклування виконавчий комітет Хмельницької міської ради про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду як незаконне та задовольнити позов повністю. На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував того, що позивач, усвідомлюючи важливість матеріальної підтримки, необхідної для нормального розвитку та життя дитини, докладав максимум зусиль для забезпечення сина всім необхідним. ОСОБА_8 регулярно перераховував кошти для придбання одягу, взуття, продуктів харчування, медикаментів, а також інших речей, необхідних для повноцінного життя сина ОСОБА_9 . Дані обставини підтверджуються чеками, довідками форми ОК 5 ОК. 7, та довідкою АТ КБ «ПриватБанк» про рух коштів, які не враховано судом.

Також суд першої інстанції безпідставно вказав, що подані цивільно-правові договори про надання ним послуг достовірно не підтверджують отримання ним доходів. Дані обставини відповідачкою не оспорювалися, у зв`язку із чим нею було подано заяву про визнання позовних вимог.

На думку апелянта, у справі наявний спір про право - зокрема, спір щодо участі одного з батьків у вихованні дитини та/або ухилення від участі у вихованні, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження з обов`язковим залученням органу опіки та піклування (частини 4-5 статті 19 СК України).

Доведення факту одноосібного виховання дитини батьком пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.

В засідання апеляційного суду учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про розгляд справи.

У поданій заяві представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів і просив розглянути справу за відсутності його та апелянта.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.06.2005 року та мають двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_5 зареєстрований разом із позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 зареєстрований разом із відповідачкою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

За даними Витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування від 16.11.2024 року, індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5, ОК-7) від 16.11.2024 року, відомостей про трудову діяльність з Реєстру застрахованих осіб від 16.11.2024 року, виписки з рахунку АТ КБ «ПриватБанк» за період з 01.01.2023 - 01.01.2024 років, починаючи з січня 2024 року відсутні відомості про місце роботи та доходи позивача ОСОБА_1 .

Згідно довідки класного керівника ОСОБА_9 , батько завжди підтримує сина, надає приклад для виховання, завжди вчасно забирає дитину зі школи, відвідує батьківські збори, дає поради і є прикладом для багатьох батьків. Згідно з довідкою лікаря ФОП ОСОБА_6 від 09.09.2024 року ОСОБА_1 приводив сина ОСОБА_7 на щорічний медичний огляд 20.08.2024 року.

Також згідно платіжних інструкцій АТ КБ «ПриватБанк» від 21.11.2024 року з рахунку ОСОБА_1 проведено оплату за додаткові освітні послуги ОСОБА_9 в сумі 740 грн. та за харчування в сумі 650 грн. за листопад 2024 року.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження самостійного виховання та утримання ним сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на час розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду є безпідставними.

Так, за статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей,любові до своєї сім`ї та родини,свого народу,своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини,її фізичний,духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти,готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (частина перша статті 151 СК України).

За змістом статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі доправ дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (стаття 157 СК України).

Суд першої інстанції дав належну оцінку представленим доказам і правильно констатував, що оплата позивачем додаткових освітніх послуг та харчування сина за один місяць і забезпечення щорічного медичного огляду сина 20.08.2024 року не підтверджує факт самостійного виховання та утримання дитини.

Водночас в апеляційній скарзі апелянт сам зазначив, що у цій справі наявний спір про право, зокрема, спір щодо участі одного з батьків у вихованні дитини та/або ухилення від участі у вихованні, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження з обов`язковим залученням органу опіки та піклування.

Доведення факту одноосібного виховання дитини батьком пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.

Попри це, позивач не заявляв до відповідачки жодних вимог матеріально-правового характеру, які б підлягали вирішенню в позовному провадженні - про визначення місця проживання дитини чи про позбавлення її батьківських прав.

З врахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заявлені позивачем вимоги про встановлення факту самостійного виховання дитини не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції по суті спору.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 04 вересня 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк