Справа № 708/743/25
Провадження № 2/708/442/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області одноособово у складі головуючого судді Попельнюха А. О. розглянув у приміщенні Чигиринського районного суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг партнерс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором та

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Факторинг партнерс" через свою представницю - за посадою ОСОБА_2 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами в загальному розмірі 36 284,10 грн.

В обґрунтування поданого позову зазначає, що 07.02.2020 між ТОВ "Інфінанс" та ОСОБА_1 в електронній формі був укладений договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № , відповідно до п. 1.5 договору загальний (максимальний) розмір кредитної лінії становить 20 000,00 грн. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 1,75 % за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості. Кредит надається строком на 36 місяців.

14.07.2021 ТОВ "Інфінанс" на підставі договору факторингу № 14-07/21 відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором позики № .

10.01.2023 був укладений договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором позики № .

18.02.2025 між ТОВ «Коллект центр» та ТОВ "Факторинг партнерс" був укладений договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 18-02/2025, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за договором позики № від 07.02.2020, укладеним між ТОВ "Інфінанс" та ОСОБА_1 .

Сума заборгованості відповідача за вказаним договором позики становить 28 276,50 грн та складається із заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) в розмірі 1 400,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги у розмірі 26 876,50 грн.

Також 29.01.2020 між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 був укладений договір позики № 04.

Відповідно до п. 1 договору сума позики становить 3 500,00 грн, процентна ставка визначена у розмірі 649,46 % річних. Договір укладено строком на 36 місяців.

18.12.2023 був укладений договір факторингу № 18/12-2023, відповідно до якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило на користь ТОВ "Факторинг партнерс" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором позики № 04.

Загальний розмір заборгованості за тілом кредиту та нарахованими процентами за користування кредитом за договором позики № 04 від 29.01.2020, що підлягає стягненню з позичальника, станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 8 007,60 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) складає 3 500,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги становить 1 838,40 грн, заборгованість за пенею та/або штрафами 2 669,20 грн.

Наведене стало підставою звернення до суду, тому позивач ТОВ "Факторинг партнерс" просить стягнути з відповідача на свою користь наявну заборгованість та відшкодувати понесені позивачем судові витрати.

Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 07.07.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, постановлено розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

30.07.2025 відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, у якому останній заперечує проти задоволення позову. В обґрунтування заперечень посилається на те, що всупереч вимогам закону він не отримував повідомлення про відступлення права вимоги за договорами позики. Нараховані відсотки за позикою, які в кілька разів перевищують суму позики, вважає явно завищеними, необґрунтованими та такими, що суперечать положенням Закону України "Про споживе кредитування". На думку відповідача, нарахована позивачем сума неустойки також є завищеною і може бути зменшена судом. Відповідач заперечує щодо стягнення з нього витрат на правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн, оскільки такий розмір є явно завищеним і не відповідає обсягу виконаних адвокатом робіт та наданих послуг. З урахуванням викладеного, просить відмовити в задоволенні позову.

05.08.2025 представницею позивача Сердійчук Я. Я. через систему "Електронний суд" подана відповідь на відзив, в обґрунтування якої зазначає, що 07.02.2020 між ТОВ "Інфінанс" та ОСОБА_1 в електронній формі укладений договір № . 29.01.2020 між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 в електронній формі укладений договір № 04. Вказані договори підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому було перераховано грошові кошти.

Відповідач отримав грошові кошти у позику, але не погашав заборгованість протягом тривалого часу. Відповідачем на надано доказів на підтвердження сплати боргу, а тому проведені розрахунки заборгованості є правильними і не викликають сумнівів у їх достовірності. А зважаючи на укладені договори факторингу, позивач наділений правом вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за договорами позики.

Щодо неповідомлення відповідача про відступлення прав вимоги, то повідомлення про заміну кредитора не є обов`язковим при укладанні договорів відступлення прав вимоги. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Так, відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 29 травня 2018 р. у справі № 910/14716/17, законодавець відокремлює надання боржником згоди на заміну кредитора у зобов`язанні та письмове повідомлення боржника про таку заміну, а відповідно і визначає різні правові наслідки недотримання вказаних вимог. Відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні, якщо обов`язковість такої згоди передбачено договором, є підставою для визнання недійсним на підставі ч. 1 ст. 203 ЦК України договору про відступлення права вимоги, оскільки у такому випадку договір про відступлення права вимоги суперечить приписам ч. 1 ст. 516 ЦК України.

Заперечуючи проти стягнення з нього витрат на правничу допомогу, відповідач не наводить обґрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Не заслуговують на увагу посилання відповідача на досвід адвоката та обсяг складеного документу, оскільки сторонами погоджено саме такі умови надання юридичної допомоги. Заперечення відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та є лише його особистою думкою. Отже, такі твердження є припущеннями.

Зважаючи на викладене, просить позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити в повному обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1 та 2 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України), такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, від 16.12.2020 у справі № 561/77/19.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як визначено у ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

Наведене спростовує посилання відповідача на неповідомлення його про відступлення прав вимоги за договорами позики.

Судом встановлено, що 07.02.2020 ОСОБА_1 заповнено Заявку-Анкету на отримання кредиту, яку підписано одноразовим ідентифікатором (а.с. 20).

07.02.2020 між ТОВ "Інфінанс" та ОСОБА_1 в електронній формі був укладений договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № , відповідно до п. 1.5 вказаного договору загальний (максимальний) розмір кредитної лінії становить 20 000,00 грн. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 1,75 % за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості. Кредит надається строком на 36 календарних місяців.

Як передбачено п. 7. 2 Договору, підписанням Заявки-Анкети та/або цього Договору позичальник підтверджує, що він до укладення даного Договору отримав вичерпну інформацію в письмовій формі про умови надання кредиту і що один з оригіналів цього договору був переданий позичальнику.

Відповідно до п. 7.6. сторони погодили, що укладення договору в електронному вигляді відбувається відбувається відповідно до процедури, викладеної у Правилах.

У п. 8 Договору зазначено, що він підписаний позичальником особистим електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 0g4l1g (а.с. 13-19).

У довідці про ідентифікацію зазначено, що клієнт ОСОБА_1 ідентифікований ТОВ "Інфінанс", одноразовий ідентифікатор 0g4l1g відправлений позичальнику 07.02.2020 на номер телефону НОМЕР_1 (а.с. 50).

Як встановлено з інформаційної довідки № 1980_15 від 07.03.2025 ТОВ "Універсальні платіжні рішення" як технологічним оператором платіжних послуг 07.02.2020 о 19:22:13 год проведена успішна транзакція в системі iPay.ua № 48199512 на суму 1 400 грн на платіжну картку № НОМЕР_2 (а.с. 51).

Вказана платіжна картка № 927239 зазначена у ОСОБА_1 в заявці-анкеті на отримання кредиту (а.с. 20).

Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Інфінанс»станом на 14.07.2021 заборгованість ОСОБА_1 за договором позики № від 07.02.2020складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 1 400,00 грн, заборгованості зі сплати відсотків 12 838,00 грн (а.с. 53-62).

14.07.2021 ТОВ "Інфінанс" відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором позики № від 07.02.2020, про що свідчить договір факторингу № 14-07/21 (а.с. 71-75).

Згідно реєстру боржників до договору факторингу № 14-07/21від 14.07.2021 до ТОВ «Вердикт капітал» перейшло право вимоги за договором позики № від 07.02.2020відносно ОСОБА_1 на загальну суму 14 238,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 1 400,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги - 12 838,00 грн (а.с. 77-81).

10.01.2023 був укладений договір про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за договорами кредиту та позики до позичальників, в тому числі за договором позики № від 07.02.2020(а.с. 110-117).

Згідно реєстру боржників до договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 до ТОВ «Коллект центр» перейшло право вимоги за договором позики № від 07.02.2020в загальні сумі 27 590,50 грн, з яких тіло кредиту становить 1 400,00 грн, заборгованість за нарахованими відсотками 26 190,50 грн (а.с. 118-123).

З наведеного слідує, що на стадії укладення договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 та передачі реєстрів боржників ОСОБА_1 нараховані відсотки за договором позики в межах строку кредитування, які не нараховувались первісним кредитором.

18.02.2025 між ТОВ «Коллект центр» та ТОВ "Факторинг партнерс" був укладений договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 18-02/2025, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за договором позики № від 07.02.2020, укладеним між ТОВ "Інфінанс" та ОСОБА_1 (а.с. 93-103).

Згідно реєстру боржників до договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 18-02/2025від 18.02.2025 до ТОВ «Факторинг партнерс» перейшло право вимоги за договором позики № від 07.02.2020в загальні сумі 28 276,50 грн, з яких тіло кредиту становить 1 400,00 грн, заборгованість за нарахованими відсотками - 26 876,50 грн (а.с. 104-118).

Як встановлено судом, на стадії укладення договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 18-02/2025від 18.02.2025 та передачі реєстрів боржників ОСОБА_1 нараховані відсотки за договором позики в межах строку кредитування, які не нараховувались первісним кредитором.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором перед первісними кредиторами та факторами не виконав у нього утворилась заборгованість перед позивачем.

Суд зауважує, що відповідач у поданому відзиві не заперечує факту отримання кредитних коштів у позику, але не згідний з сумою нарахованих відсотків, оскільки уважає їх надмірно завищеними.

Відтак, перевіряючи розмір заявлених вимог про стягнення заборгованості за договором позики № від 07.02.2020, укладеного між ТОВ «Інкасо фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 , судом встановлено таке.

При укладенні кредитного договору сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№ 202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Під час укладення договору позики № від 07.02.2020сторони узгодили, що строк кредитування становить 36 місяців з 07.02.2020 (п. 1.2. договору), тобто, 3 роки (1095 днів).

Загальний (максимальний) розмір кредитної лінії - 20 000,00 грн (п. 1.5. договору).

Також сторони у п. 1.6 договору погодили і обумовили сплату відсотків за позикою за ставкою 1,75 % за кожен день строку дії договору.

З розрахунків заборгованості та реєстрів боржників встановлено, що відповідачем отримано кредитні кошти в сумі 1 400,00 грн, відсотки за користування кредитом нараховано за ставкою 1,75 % за кожен день користування кредитом, що узгоджується з умовами договору позики. Строк нарахування відсотків становив 1095 днів, тобто, 3 роки чи 36 місяців, що узгоджується з узгодженими сторонами в п. 1.2. договору межами строку кредитування і становить (1 400,00 грн х 1,75 %/день х 1095 днів =26 827,50 грн).

За таких обставин суд дійшов висновку, що після укладення договору позики первісний кредитом належним чином та у повному обсязі виконав його умови та перерахував кредитні кошти у визначеному умовами договору розмірі на картковий рахунок відповідача. Після заміни фактора та кредиторів у зобов`язанні право вимоги погашення боргу перейшло до позивача у справі. Допущені відповідачем порушення умов договору у частині своєчасності та повноти перерахування сплати коштів у рахунок погашення позики та процентів за користування нею порушує права позивача, як нового кредитора відносно нього. І таке порушене право підлягає судовому захисту. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає положенням статті 16 ЦК України, тому суд дійшов висновку про задоволення позову у цій частині заявлених вимог зі стягненням на користь позивача заборгованості за договором позики № від 07.02.2020, а саме заборгованості зі сплати тіла кредиту в розмірі 1 400,00 грн та заборгованості зі сплати процентів у розмірі 26 827,50 грн, а всього 28 276,50 грн.

Також 29.01.2020 між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 був укладений договір позики № 04 в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором 23314962.

Відповідно до п. 1 договору сума позики становить 3 500,00 грн, процентна ставка визначена у розмірі 649,46 % річних. Договір укладений строком на 30 днів (а.с. 34-38).

Як установлено із наданої квитанції Liqpay № , 29.01.2020 о 10:52 на картковий рахунок НОМЕР_3 здійснено переказ коштів у сумі 3 500,00 грн (а.с. 64).

Згідно з довідкою за договором позики № 04, складеною ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія», заборгованість ОСОБА_1 становить 8 007,60 грн: тіло кредиту - 3 500,00 грн, нараховані відсотки - 1838,40 грн, де нарахування відсотків проведено за період з 29.01.2020 до 27.02.2020, штраф - 2 669,20 грн (а.с. 66-67).

18.12.2023 між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ "Факторинг партнерс" був укладений договір факторингу № 18/12-2023, відповідно до якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило на користь ТОВ "Факторинг партнерс" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором позики № 04 (а.с. 82-87).

Судячи з даних реєстру боржників загальний розмір заборгованості за тілом кредиту та нарахованими процентами за користування кредитом за договором позики № 04 від 29.01.2020 на дату відступлення права вимоги становить 8 007,60 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) складає 3 500,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги становить 1838,40 грн, штраф - 2 669,20 грн (а.с. 89-92).

Оскільки відповідач своїх зобов`язань за договором перед первісними кредитором та фактором не виконав, у нього утворилась заборгованість перед позивачем.

Разом з тим, перевіряючи розмір заявлених вимог про стягнення заборгованості за договором позики № 04, укладеним між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 , судом встановлено таке.

При укладенні кредитного договору сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№ 202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Під час укладення договору позики № 04 від 29.01.2020сторони узгодили, що строк кредитування становить 30 календарних днів з 29.01.2020, у додатку № 1 до договору визначено відсотки за позикою у сумі 1 868,40 грн, що узгоджується з проведеним позивачем розрахунком.

Натомість суд не погоджується із заявленою вимогою у частині стягнення неустойки, оскільки відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеною статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. За таких обставин позовні вимоги у цій частині не підлягають до задоволення.

Водночас відповідач у поданому відзиві висловлює незгоду з сумами нарахованих відсотків, однак не надає власних розрахунків для спростування такої заборгованості та доказів на підтвердження погашення боргу.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково, де за договором позики № від 07.02.2020стягненню з відповідача підлягає заборгованість в загальному розмірі 28 276,50 грн (тіло кредиту 1 400,00 грн, відсотки 26 827,50 грн); за договором позики № 04 від 29.01.2020стягненню з відповідача підлягає заборгованість в загальному розмірі 5 368,40 грн (тіло кредиту 3 500,00 грн, заборгованість зі сплати відсотків 1 868,40 грн).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за наслідками розгляду справи судом прийнято рішення про часткове задоволення позовних вимог (92,73 %), стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягають понесені позивачем витрати по оплаті судового збору у сумі 2 246,29грн.

Щодо витрат на професійну правову допомогу суд ураховує таке.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Загальна сума витрат на правову допомогу в даній справі склала 13 000,00 грн, що підтверджується договором про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 (а.с. 147-149), заявкою про надання юридичної допомоги № 840 від 01.05.2025 (а.с. 152), витягом з акту № 11 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025 (а.с. 153) та копією тарифів на послуги (а.с. 150-151).

Вказані докази у сукупності доводять наявність витрат позивача на правову допомогу, а також їх необхідність для звернення до суду.

Водночас, ураховуючи часткове задоволення позовних вимог, заперечення відповідача з посиланням на завищений розмір витрат на правничу допомогу та їх необґрунтованість, суд, керуючись принципами справедливості та верховенства права, ураховуючи складність справи, дійшов висновку про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 5 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 509, 526, 610-612 ЦК України, ст. ст.12, 81, 89, 133, 140, 141, 247, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг партнерс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг партнерс" заборгованість за договором позики № від 07.02.2020за тілом кредиту в сумі 1 400,00 грн, за процентами в сумі 26 827,50 грн, а всього 28 276,50 грн (двадцять вісім тисяч двісті сімдесят шість гривень 50 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг партнерс" заборгованість за договором позики № 04 від 29.01.2020за тілом кредиту в сумі 3 500,00 грн, за процентами в сумі 1 868,40 грн, а всього 5 368,40 грн (пять тисяч триста шістдесят вісім гривень 40 коп.).

У задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг партнерс" судовий збір в сумі 2 246,29 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн, а всього 7 246,29 грн (сім тисяч двісті сорок шість гривень 29 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники та їх адреси:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторинг партнерс" (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521);

Представниця позивача: Сердійчук Ярослава Ярославівна (РНОКПП: суду не наданий, місцезнаходження: м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521);

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстр.: АДРЕСА_1 ).

Суддя Андрій ПОПЕЛЬНЮХ