Справа № 212/2208/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровського районного суду міста Кривого Рогу в складі:

суддя - Ведяшкіна Ю.В.

секретар судового засідання - Розинько К.А.

у цивільній справі № 212/2208/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної у місті Кривому Розі ради, про позбавлення батьківських прав.

В судовому засіданні брали участь:

представник позивача - адвокат Палішева Н.О.

в с т а н о в и в :

27.02.2025 року адвокат Палішева Н.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав у відношенні дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову зазначено, що сторони з 09.12.2017 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.07.2022 року; мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які мають статус дитини з інвалідністю. Сторони припинили проживати разом ще у 2020 році. Після чого діти залишились проживати з матір`ю, а відповідач уникає спілкування з дітьми, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, що змусило позивачку звернутися до суду із зазначеним позовом.

14 березня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання. Крім того, зазначеною ухвалою було зобов`язано Орган опіки та піклування Покровської районної у місті Кривому Розі ради, у відповідності до ч. 5 ст. 19 СК України, надати висновок щодо розв`язання спору.

18 липня 2025 року Органом опіки та піклування Покровської районної в місті Кривому Розі ради надано висновок щодо розв`язання зазначеного спору.

29 липня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивач - адвокат Палішева Н.О. позов ОСОБА_1 підтримала з наведених підстав та просила його задовольнити.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду повідомила, що вона є тіткою позивачки, у зв`язку з чим їй відомо, що після народження дітей між сторонами були добрі відносини, але коли стало відомо про інвалідність дітей, відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, та вони припинили спільно проживати. Після чого відповідач перестав цікавитись життям дітей.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду повідомив, що він є рідним братом відповідача, який в 2023 році виїхав за кордон, та зі слів брата йому відомо, що він не має наміру повертатися в Україну та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до їх малолітніх синів.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, в своїй заяві від 25.07.2025 року зазначив, що позов визнає, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; та просив розглядати справу у його відсутність.

В судове засідання представник третьої особи - органу опіки та піклування, не з`явився, в своїй заяві просив розглядати справу у його відсутність та врахувати наданий висновок щодо розв`язання спору.

Заслухавши представника позивача, свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що з 09.12.2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.07.2022 року (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилось двоє синів:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 07.09.2017 року складено відповідний актовий запис № 537 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (а.с.6);

та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 07.09.2017 року складено відповідний актовий запис № 538 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 (а.с.7).

Відповідно до медичного висновку на дитину з інвалідністю № 183 та № 184, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дітьми з інвалідністю (а.с.8-11), у зв`язку з чим навчаються в Комунальному закладі Київської обласної ради «Мостищенська спеціальна школа», а позивачка орендує житло в населеному пункті за місцем розташування вказаної школи. Згідно характеристик, наданих за місцем навчання дітей батько дітей у школі жодного разу не з`являвся (а.с.14-19).

Відповідно до виконавчого листа виданого 23.05.2023 року Тернопільським міськрайонним судом ОСОБА_2 зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.02.2025 року ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 68 275,49 грн. (а.с12-13).

16.07.2025 року рішенням виконавчого комітету Покровської районної в місті Кривому Розі ради № 639 затверджено висновок щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Відповідно до висновку органу опіки та піклування, ураховуючи те, що батько ОСОБА_2 належним чином не виконує свої батьківські обов`язки, не піклується про фізичний стан і духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування, не готує їх до самостійного життя, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, в інтересах малолітніх дітей орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної в місті ради вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.49-51).

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ч. 5 ст. 150 СК України).

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 3 , 4 ст. 155 СК України).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно правової позиції, викладеної в ухвалі ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц, при вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо.

Як зазначено у пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.) що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.

Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Аналізуючи встановлені по справі обставини та наведені норми чинного законодавства, суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 свідомо, на протязі тривалого часу, ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання малолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки не піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток; не виконує належним чином свій обов`язок щодо утримання дітей.

В своїй заяві від 25.07.2025 року відповідач ОСОБА_2 зазначив, що повністю визнає позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.55), тобто позиція відповідача є незмінною, тому суд вважає доведеним, що відповідач не виконує батьківські обов`язки щодо своїх неповнолітніх синів, не піклується про фізичний стан і духовний розвиток дітей, не готує їх до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідним вихованням, утриманням та лікуванням, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу.

Отже, після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, суд визнає позов ОСОБА_1 обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам неповнолітніх дітей, мотиви для позбавлення відповідача батьківських прав, визнає доречними і достатніми, а тому позов підлягає задоволенню.

За таких підстав, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 6 -13, 17 - 18, 76 - 82, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної у місті Кривому Розі ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає на території Республіки Польща;

Третя особа: Орган опіки та піклування виконкому Покровської районної у місті ради, , знаходиться за адресою: 50014, м. Кривий Ріг, вул. Шурупова, буд. 2.

Повний текст рішення суду складений 29 серпня 2025 року.

Суддя: Ю. В. Ведяшкіна