Провадження № 2/205/5419/25
У Х В А Л А

про передачу справи на розгляд іншому суду

11 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Терещенко Т.П., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

10 вересня 2025 року позивач ОСОБА_1 надала суду вищевказану позовну заяву.

Суддею через систему «Електронний суд» отримано відповіді № 1763639, № 1763649 від 11 вересня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру де відсутня інформація щодо реєстрації позивача, а відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 26 січня 2024 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї документами, вважаю, що цивільну справу необхідно передати на розгляд іншому суду з таких підстав.

Частиною 1 статті 27 та частиною 1 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідно до адміністративно-територіального поділу Дніпропетровської області відноситься до Васильківської селищної громади Синельниківського району Дніпропетровської області.

Більш того, в позовній заяві позивач також зазначила адресу відповідача ОСОБА_2 саме: АДРЕСА_1 , своє місце реєстрації позивач зазначила за адресою: АДРЕСА_2 , а також зазначила про своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Разом з тим, вимогами ЦПК України чітко визначено, що позови можуть пред`являтися позивачем за зареєстрованим місцем проживання чи перебування сторін.

Крім того, відповідно до постанови Верховного Суду від 24 червня 2024 року у справі №554/7669/21 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зазначив, що положення частини першої статті 27, частини першої статті 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи сторони у справі, якщо інше не передбачено законом. Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності. Отже в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення. З огляду на викладене, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання

Згідно з ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Законом України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Також недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Враховуючи викладене, справа не підсудна Новокодацькому районному суду міста Дніпра та підлягає направленню за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Частиною 1 статті 32 ЦПК України передбачено, що спори між судами про підсудність не допускаються.

Таким чином, вважаю за необхідне передати матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області за територіальною юрисдикцією (підсудністю).

Керуючись ст. ст. 27, 31, 32, 259, 260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати на розгляд до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області (52501, Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Чехова, буд. 1).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її постановлення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.П. Терещенко .