Справа № 173/1225/25
Провадження №4-с/173/9/2025
У Х В А Л А

іменем України

08 вересня 2025 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кожевник О.А.,

за участю секретаря судового засідання Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Верхньодніпровського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), боржник: ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

19.05.2025 року до суду звернулася ОСОБА_1 зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Верхньодніпровського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), боржник: ОСОБА_2 .

В обґрунтування скарги посилається на те, що на виконанні Верхньодніпровського ВДВС у Кам`янському районі Дніпропетровської області з 13 липня 2015 року перебуває виконавче провадження ВП № 47990702 щодо виконання виконавчого листа № 173/804 від 30.06.2015 виданого Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Станом на 31 травня 2025 року утворилась значного розміру заборгованість у розмірі 183 746 грн. 12 коп., проте за час відкритого виконавчого провадження боржник аліменти на утримання дитини не сплачує.

Таким чином, рішення суду не виконується та державним виконавцем не вчиняється будь-яких дій (із можливих відповідно до чинного законодавства) для виконання рішення у примусовому порядку.

Скаржник вважає, що з боку державного виконавця має місце протиправна бездіяльність, оскільки не звернення стягнення на нерухоме майно боржника зі сторони органу Державної виконавчої служби за доводами ОСОБА_1 спонукає та мотивує боржника надалі ігнорувати та не виконувати рішення суду зі сплати аліментів.

Згідно з постановою про арешт майна боржника від 17.05.2017 державним виконавцем з метою забезпечення виконання рішення суду накладено арешт на нерухоме майно боржника, а саме на 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на яке, враховуючи розмір заборгованості боржника має бути стягнення.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ справа надійшла в провадження судді ОСОБА_4 .

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 20 травня 2025 року прийнято та призначено до розгляду.

Розпорядженням керівника апарату суду № 431 від 17.06.2025 на підставі рішення ВРП від 05.06.2025 "Про звільнення судді ОСОБА_4 у відставку" призначено повторний автоматизований розподіл вказаної судової справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2025 справу розподілено судді Кожевник О.А.

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2025 року призначено проводити розгляд справи на 25 липня 2025 року.

В судове засідання сторони виконавчого провадження та державний виконавець не з`явилися, про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином. Від представника скаржника та державного виконавця окремо надійшли заяви про розгляд справи без участі їх участі.

Боржник в судове засідання не з`явився, заперечень на скаргу не надав.

Згідно з ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що на виконанні Верхньодніпровського ВДВС у Кам`янському районі Дніпропетровської області перебуває виконавче провадження ВП № 47990702 від 07 липня 2015 року щодо виконання виконавчого листа № 173/804 від 30.06.2015 виданого Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення з 16 квітня 2015 року (а.с. 10).

Відповідно до інформаційної довідки № 426686085 від 13.05.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, у власності боржника перебуває квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

За приписами ч. 1, 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, заставлений третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам (ч. 4 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з ч. 5 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" .у разі відсутності технічної документації на майно, у зв`язку з чим його неможливо підготувати до реалізації, виготовлення такої документації здійснюється за зверненням виконавця в установленому законодавством порядку за рахунок додаткового авансування стягувача. У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня одержання відповідного повідомлення виконавця не авансує витрати, пов`язані з підготовкою технічної документації на майно, виконавчий документ повертається стягувачу, за умови що боржник не має іншого майна, на яке можливо звернути стягнення.

Судом встановлено, що державним виконавцем двічі здійснювалися заходи щодо отримання інформації про наявність технічної документації на квартиру боржника (а.с. 36,41).

За приписами ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна (ч. 4 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження").

Судом встановлено, що представником скаржника подавалися заяви про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, в якій заявлено про готовність здійснити всі необхідні авансування виконавчих витрат.

Згідно з ч. 7 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Статею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" встановлено, що з 1 січня 2025 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 8000 гривень.

Таким чином сукупний розмір заборгованості боржника для реалізації звернення стягнення на єдине нерухоме майно має становити 160000 грн.

Станом на 29.05.2025 сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження ОСОБА_2 складає 141720 грн. 58 коп. (а.с 50-54). Іншого розрахунку матеріали скарги не містять.

Згідно із статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, у відповідь на запит державного виконавця Новомиколаївський старостинський округ Верхньодніпровської територіальної ради надав інформацію, що за адресою місцезнаходження майна боржника проживають неповнолітні діти.

Відповідно до положень статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо Застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Так, згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2021 у справі № 755/12052/19 в якій викладено правовий висновок про те, що на відміну від виконання судових рішень, які безпосередньо передбачають звернення стягнення на конкретно визначене житлове приміщення у конкретно визначений спосіб, для інших судових рішень, які передбачають загальне право стягнення боргу (в тому числі солідарного) з боржника (його поручителя) на визначену суму зобов`язань, отримання державним виконавцем відповідного дозволу органу опіки та піклування є обов`язковим в силу самого факту існування права власності або права користування неповнолітньої дитини щодо нерухомого майна, яке реалізується в рамках виконавчого провадження.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 156 Житлового кодексу України члени сім`ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються житловим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Таким чином з огляду на вищезазначені положення норм права вбачається, що визначення "права користування" житловим приміщенням неповнолітньою особою не передбачає її реєстрацію в такому приміщенні.

Згідно зі ст. 1 ЗУ Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 18 ЗУ Про виконавче провадження передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Цим же законом визначено права та обов`язки виконавця, види, строки та порядок вжиття виконавцем заходів щодо примусового виконання рішень. Отже, законодавець визначив повноваження виконавця самостійно визначати, які дії та заходи необхідно вживати у конкретному виконавчому провадження для забезпечення ефективного, своєчасного та повного виконання рішень.

Тому суд не може втручатися в такі дискреційні повноваження державного виконавця, як то арешт майна боржника тощо, а може лише перевіряти законність таких рішень, дій чи бездіяльності.

Скаржник не оскаржує конкретні дії або бездіяльність державного виконавця, а лише просить суд перевірити, які заходи було вжито державним виконавцем щодо примусового виконання рішення суду.

Згідно з частинами другою та третьою ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Матеріалами справи підтверджується, що державний виконавець вживав певні заходи щодо примусового виконання рішення суду. Так, згідно з листом Верхньодніпровського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області від 12 червня 2024 № 96990/28.6 - 27 17.05.2017 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, а саме квартира що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , 12.06.2018 винесено постанови про тимчасове обмеження боржника у праві полювання, праві керування транспортними засобами, праві користування вогнепальною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та праві виїзду за межі України, 16.03.2021 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та постанову про арешт всього рухомого майна боржника.

У зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів, розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, державним виконавцем неодноразово виносилися постанови про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 та 50 відсотків від суми заборгованості зі сплати аліментів, направлялися запити до Управління Пенсійного фонду України, державної податкової служби України, Міністерства внутрішніх справ з метою встановлення майнового стану боржника. (а.с. 11-12).

Судом також встановлено, що державним виконавцем неодноразово здійснювалися запити до КП "Верхньодніпровське БТІ" щодо наявності технічної документації на квартиру боржника та здійснювалися виклики боржника (а.с. 36-37, 41-42).

З урахуванням чого, суд не бачить підстав стверджувати, що мала місце неправомірна бездіяльність державного виконавця.

Враховуючи те, що на час розгляду скарги дії державного виконавця щодо примусового виконання рішення вчинено відповідно до закону та в межах повноважень, суд вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 447, 449 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Верхньодніпровського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), боржник: ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, яким ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної копії ухвали.

Суддя: О.А. Кожевник