05вересня 2025року м. Київ

Справа № 367/6330/21
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О., суддівВерланова С. М.,Нежури В. А.,
розглянувши апеляційну скаргу адвоката Козій Дар`ї Олександрівни в інтересах ОСОБА_1
на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 26 серпня 2021 року, постановлену під головуванням суддіСаранюк Л. П.,
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна,
УхвалоюІрпінського міського суду Київської області від 26 серпня 2021 року заяву ОСОБА_2 задоволено частково.
В іншій частині задоволення заяви відмовлено.
Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Козій Д. О. в інтересах ОСОБА_1 направила 25 липня 2025 року засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду.
28 липня 2025 року справу витребувано із суду першої інстанції.
13 серпня 2025 року цивільна справа №367/6330/21 надійшла до Київського апеляційного суду.
Однак, апеляційнепровадження за апеляційноюскаргоюне може бути відкрите з огляду на наступне.
Згідно з частиною першою статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
За змістом статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених участині другій статті 358 цього Кодексу (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).
В той же час пунктами 1, 2 частини другої статті 358 ЦПК України визначено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; та пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
Результат аналізу вказаної процесуальної норми дає підстави для висновку, що сплив річного строку з дня складання повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто, законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку. Тобто, строк, передбачений частиною другою статті 358 ЦПК України, є присічним і поновленню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктами 1,2 частини другої статті 358 ЦПК України.
У разі подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, особа, яка подає скаргу має довести, а апеляційний суд перевірити наявність випадків передбачених пунктами 1-2 вказаної норми (постанова Верховного Суду від 27 березня 2020 року у справі № 296/3261/17).
Відповідно до частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.
Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними обмеженнями встановлені державами - членами Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).
При цьому, складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року).
Аналогічний правовий висновок виклав Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2019 рокуу справі № 361/161/13-ц.
Як убачається із матеріалів справи, під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про розгляд справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 1. а. с. 86).
Крім того, ОСОБА_1 в межах розгляду справи, направляв на адресу Ірпінського міського суду Київської області відзивна позовну заяву (т. 2, а. с. 90-94).
Також ОСОБА_1 подав до Ірпінського міського суду Київської області зустрічну позовну заяву (т. 1, а. с. 97-124)
Крім того, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи відповідно до якої ОСОБА_1 ознайомився із матеріалами справи 25 січня 2022 року (т. 1 а. с. 125).
Отже, ОСОБА_1 було достеменно відомо про розгляд справи за поданим позовом, а тому ОСОБА_1 не є особою, яка не була повідомленою про розгляд справи, обставин непереборної сили, внаслідок виникнення яких, було пропущено строк на апеляційне оскарження, скаржником не зазначено.
У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» викладено висновок Європейського суду з прав людини про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом ізтим, питаннящодопоновлення строку на оскарженняперебуває в межах дискреційнихповноваженьнаціональнихсудів, однактакіповноваження не є необмеженими, тому відсудіввимагаєтьсявказуватипідстави для поновлення строку. Протенавітьтодіможливістьпоновлення не буде необмеженою, оскількисторони в розумніінтервали часу маютьвживатизаходів, щобдізнатися про станпотрібногоїм судового провадження. У кожнійсправі суди маютьперевіряти, чивиправдовуютьпідстави для поновленнястроків для оскарженнявтручання у принцип юридичноївизначеності.
Апеляційний суд зауважує, що в будь-якому випадку, як зазначено вище, сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
Оскількиапеляційну скаргу подано на судове рішення після спливу одного року з дня складення його повного тексту, а винятків, визначених, частинами 1, 2 статті 358 ЦПК України, не встановлено, у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою адвоката Козій Дар`ї Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 слід відмовити.
Керуючись ст. 358, 370 ЦПК України,
У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргоюадвоката Козій Дар`ї Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 26 серпня 2021 року, відмовити.
Ухвала набираєзаконноїсили з моменту їїпідписання, може бути оскаржена до Верховного Суду протягомтридцятиднів шляхом поданнякасаційноїскаргибезпосередньо до суду касаційноїінстанції.

Головуючий: Т. О. Невідома

Судді: С. М. Верланов

В. А. Нежура