УХВАЛА

01 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 496/3658/16-ц

провадження № 61-8038 ск25

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Каракаш Іван Петрович, наухвалу Одеського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року у справі за позовом прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , третя особа - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання недійсним державного акту, витребування земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Каракаша І. П. на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22 червня 2018 року.

До Верховного Суду 13 червня 2025 року засобами поштового зв`язкувід імені ОСОБА_1 - адвокат Каракаш І. П. подав касаційну скаргу на вказану ухвалу після закінчення строку на касаційне оскарження, у якій просив її скасувати та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Також заявник просив поновити пропущений з поважних причин строк на касаційне оскарження, вказуючи, що копію оскаржуваної ухвали на адресу апелянта не надіслано, адвокат Каракаш І. П. отримав її копію 14 травня 2025 року у приміщенні апеляційного суду, що підтверджується записом у журналі суду.

Ухвалою Верховного Суду від 11 липня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху, оскільки вказані причини пропуску строку на касаційне оскарження визнані неповажними та запропоновано заявнику надати докази на підтвердження поважності причин пропуску строку або навести інші підстави для поновлення строку та надати відповідні докази.

У липні 2025 року до Верховного Суду від імені ОСОБА_1 - адвокат Каракаш І. П. на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 11 липня 2025 року надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, у якій заявник вказав, що на зареєстрований в «Електронному суді» електронний кабінет адвоката Каракаша І. П. ані 12 квітня 2025 року, ані пізніше копія ухвали Одеського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року не надходила взагалі. На поданий до апеляційного суду запит отримав відповідь щодо дати отримання копії ухвали від 08 квітня 2025 року саме 14 травня 2025 року на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1

Вивчивши надані матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України, строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Частиною першою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Верховним Судом встановлено, що повний текст ухвали Одеського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року надісланий судом до Єдиного державного реєстру судових рішень 11 квітня 2025 року та забезпечено надання загального доступу 14 квітня 2025 року, а касаційна скарга подана 13 червня 2025 року, тобто після спливу двох місяців з дня складення повного судового рішення (11 квітня 2025 року).

Суд враховує, що адвокат Каракаш І. П. достовірно був обізнаний про це судове провадження, оскільки звертався до апеляційного суду із апеляційною скаргою та мав можливість цікавитися прийнятим судовим рішенням у безкоштовному та загальнодоступному реєстрі судових рішень або отримати його копію в суді. Доказів протилежного заявник не надав.

При цьому, адвокат Каракаш І. П. має зареєстрований в підсистемі «Електронний суд» електронний кабінет з 30 листопада 2023 року та мав можливість отримувати через підсистему «Електронний суд» документи з Одеського апеляційного суду, однак не цікавився результатом розгляду справи щодо прийнятого 08 квітня 2025 року судового рішення та без поважних причин подав касаційну скаргу зі спливом строку на касаційне оскарження.

В ухвалі від 11 липня 2025 року Верховний Суд запропонував надати докази, що апеляційний суд порушив вимоги статті 272 ЦПК України щодо порядку видачі або направлення судового рішення. Повторно звертаючись до суду касаційної інстанції із заявою, адвокат Каракаш І. П. не надав доказів не отримання в електронному кабінеті оскаржуваного судового рішення, лише голослівно зазначив, що повний текст не отримував, хоча дані «Картки руху документу», яка міститься в підсистемі «Електронний суд», свідчать про дату доставлення копії ухвали Одеського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року до електронного суду саме 12 квітня 2025 року 00:53.

Сам по собі факт отримання адвокатом Каракаш І. П. 14 травня 2025 року оскаржуваної ухвали від 08 квітня 2025 року, за відсутності переконливих даних про недотримання Одеським апеляційним судом вимог процесуального закону щодо порядку видачі і направлення копії оскаржуваного судового рішення не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки не свідчить про об`єктивні перешкоди подати касаційну скаргу у передбачений законом строк.

Вибір адвоката, який надаватиме професійну правничу допомогу, зокрема у формі представництва інтересів в суді, є правом особи (відповідача), але правом, яке передбачає також настання відповідних юридичних наслідків (як процесуального характеру, так і в матеріально-правовому спорі, переданого на розгляд суду), передовсім для відповідача. Незнання цього не звільняє від настання цих наслідків. Крім цього, слід зазначити, що для суду наявність представника відповідача у судовому процесі має ті самі процесуальні наслідки, що й участь безпосередньо відповідача. Слід пам`ятати, що відповідач може брати участь одночасно з представником, зокрема й отримувати судові рішення та інші процесуальні документи. Участь представника дає суду достатні підстави комунікувати з ним у визначений процесуальним законом спосіб, що, відтак, впливає на реалізацію прав та обов`язків особи, інтереси якої цей представник (адвокат) репрезентує.

Інших поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження, яким суд касаційної інстанції не надав оцінки, у заяві не зазначено та судом не встановлено.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та забезпечення принципу правової визначеності.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України» рішення від 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» рішення від 14 жовтня 2003 року).

У рішенні від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» ЄСПЛ визначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

ЄСПЛ у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційнеоскарження, визнані судом неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Положення аналогічного змісту містить також частина третя статті 393 ЦПК України.

Верховний Суд вважає, що заявником не наведено належних підстав для поновлення пропущеного строку звернення з касаційною скаргою та не надано належних доказів на підтвердження обставин неможливості звернення з касаційною скаргою у розумний строк, тому суд визнає наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судового рішеннянеповажними та відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись частиною третьою статті 393, пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Каракаш Іван Петрович, наухвалу Одеського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року у справі за позовом прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , третя особа - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання недійсним державного акту, витребування земельних ділянок.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара