Справа № 279/3874/25
Провадження № 2/279/1755/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2025 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу №279/3874/25 за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Ушомирської об`єднаної Територіальної громади про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в інтересах якої діє адвокат Волков С.М., звернулась до суду з позовом про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба, ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом у вигляді земельної ділянки площею 3,55 га., яка складається з земельної ділянки розміром 3,4118 га. кадастровий номер :08:000:0052 та земельної лілянки розміром 0,1401 га кадастровий номер :02:000:0147, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Щорсівської сільської ради Коростенського району Житомирської області, яка належала ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №139303; та житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 . Даний житловий будинок належав рідній сестрі ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі запису в погосподарській книзі №1 за 2024-2028 роки, особовий рахунок № НОМЕР_1 , рік побудови 1973, та був фактично успадкований ОСОБА_2 . За її заявою була заведена спадкова справа, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено, так як державний акт на право власності на земельну ділянку містить підчистки та відсутні документи, що посвідчують право власності на спадковий житловий будинок. Просить встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №139303 та визнати за нею право влсності на вказане спадкове майно.

Представник позивача в заяві до суду клопотав про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача клопотав про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, про що вказав в заяві до суду.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина за законом у вигляді житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Даний житловий будинок належав ОСОБА_3 , на підставі запису в погосподарській книзі №1 за 2024-2028 роки, особовий рахунок № НОМЕР_1 , рік побудови 1973, що стверджується даними довідки Білошицького старостинського округу від 12.03.2025 року.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 фактично спільним проживанням прийняла її рідна сестра, ОСОБА_2 , що стверджується даними довідки виконавчого комітету Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 22.08.2019 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача, ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом (заповіт від 10.11.2012 року), у вигляді земельної ділянки площею 3,55 га., яка складається з земельної ділянки розміром 3,4118 га. кадастровий номер :08:000:0052 та земельної ділянки розміром 0,1401 га кадастровий номер :02:000:0147, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Щорсівської сільської ради Коростенського району Житомирської області, яка належала ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №139303; та житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , який був нею успадкований після смерті ОСОБА_3 .

Позивач звернулась до нотаріуса, за її заявою була заведена спадкова справа №21/2021, однак у видачі свідоцтва по право на спадщину за заповітом було відмовлено так як державний акт на право власності на земельну ділянку містить підчистки та відсутні документи, що посвідчують право власності на спадковий житловий будинок.

Відповідно до ст.293 п.5 ЦПК справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Згідно ст.315,ч.1 п.6 ЦК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути також встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Державний акт на землю - це документ, виданий уповноваженим державним органом, що підтверджує право власності або право користування громадянина чи юридичної особи на земельну ділянку. Державний акт на землю містить інформацію про власника земельної ділянки; підстави набуття права власності(права користування) на земельну ділянку; місце розташування, площу земельної ділянки; опис суміжних землекористувачів; обмеження та обтяження у використанні ділянки.

Форми державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженіпостановою Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2002 року № 449,яка втратила чинністьна підставіНаказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 03.07.2013 № 404 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів». З 01 січня 2013 року, у зв`язку з набранням чинностіЗакону України «Про Державний земельний кадастр`державні акти на право власності чи право постійного користування земельною ділянкоюне видаються.

З 01.01.2013 р. земельні ділянки як об`єкти права реєструються в Державному земельному кадастрі (далі ДЗК), а права на них (власності, користування тощо) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Реєстрація прав щодо земельної ділянки можлива лише за умови, що таку ділянку зареєстровано в ДЗК.

Наявність помилок (підчисток) у правовстановлюючому документі на землю унеможливлює реалізацію особою своїх прав власника земельної ділянки.

Помилки в державних актах поділяють на дві групи: технічні, орфографічні. Технічні помилки стосуються неправильно визначеної площі земельної ділянки, її конфігурацій тощо. Орфографічними є помилки допущені упрізвищі, імені та по батькові громадянина, якому видавався державний акт на його земельну ділянку; назві юридичної особи; назві населеного пункту, вулиці тощо. Виправлення орфографічних помилок відбувалось до 2013 року шляхом видачі нових державних актів замість тих, що містять помилки. Проте, з 2013 року державні акти не видаються, а, отже отримати новий акт замість того в якому міститься помилка, неможливо. Крім того, слід звернути увагу на те, що за весь період видачі державних актів на право власності та на право постійного користування землею Інструкцією по їх заповненню заборонялося робити виправлення або помарки.

Отже, в раніше виданих державних актах на право власності на земельну ділянку чи право постійного користування земельною ділянкою жодних виправлень робити не можна, оскільки його можна визнати зіпсованим.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Факт, про вставлення якого просить заявник, має юридичне значення для охорони її прав, свобод та інтересів, оскільки надає правові підстави для реалізації своїх спадкових прав, а саме отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері, що стало неможливим нотаріально, оскільки в державному акті на право власності на земельну ділянку було допущено орфографічну помилку у написанні прізвища власника. Разом з тим, внести такі виправлення у державний акт, або виданий новий державний акт на ім`я померлого, неможливо.

З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності спадкодавцю державного акту на право на земельну ділянку, як документа, що підтверджує право власності на майно, на яке має право спадкоємець заявник по справі, але через наявну помилку позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Як вбачається із позовної заяви, спадкоємцю було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку, через помилку у державному акті.

Встановлення факту належності документу має юридичне значення та тягне за собою юридичні наслідки, оскільки зумовлене необхідністю оформлення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Частиною 1статті 319 ЦПК Українипередбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що встановлення вказаного факту підтверджується наданими доказами та необхідне заявнику для реалізації його особистих прав, суд приходить до висновку що існують всі підстави для встановлення фактів, що має юридичне значення, а тому вимога є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Встановлення цього фактів не суперечить чинному законодавству та тягне для заявника юридичні наслідки, які мають для неї значення.

Крім того, право власності на будинок спадкодавцем позивача за життя не було оформлено та зареєстровано, на час розгляду справи така можливість втрачена, що перешкоджає позивачеві, який є спадкоємцем померлого, оформити свої спадкові права.

До часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від їх державної реєстрації.

Державна реєстрація права власності померлого спадкодавця не можлива, нотаріусом в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно. За таких обставин відсутня можливість оформлення позивачем свого права на спадкове майно в позасудовому порядку.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Враховуючи, що право спадкодавця позивача на земельну ділянку підтверджене належним правовстановлюючим документом (державним актом), позивач прийняла спадщину після смерті баби, яка в свою чергу успадкувала житловий будинок після смерті своєї сестри, право власності на будинок спадкодавцем позивача за життя не було оформлено та зареєстровано, на час розгляду справи така можливість втрачена, в позасудовому порядку позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.263-265, 319 ЦПК України, ст.1218 ЦК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 державного акта на право власності на земельну ділянку загальною площею 3,55 га., яка складається з земельної ділянки розміром 3,4118 га. кадастровий номер :08:000:0052 та земельної лілянки розміром 0,1401 га кадастровий номер :02:000:0147, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Щорсівської сільської ради Коростенського району Житомирської області, серії ЖТ №139303 виданого 01.09.2004 року на ім`я ОСОБА_2 .

Визнати право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку загальною площею 3,55 га., яка складається з земельної ділянки розміром 3,4118 га. кадастровий номер :08:000:0052 та земельної ділянки розміром 0,1401 га. кадастровий номер :02:000:0147, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Щорсівської сільської ради Коростенського району Житомирської області; на житловий будинок садибного типу№17 з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі запису в погосподарській книзі №1 за 2024-2028 роки, особовий рахунок № НОМЕР_1 та був успадкований ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач територіальна громада в особі Ушомирської ОТГ, місце знаходження: 11571, с. Ушомир, вул. Березюка, 15, Житомирська область, .

Суддя Леся НЕДАШКІВСЬКА

копія згідно з оригіналом