ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2899/25
провадження № 2/753/5067/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Котенко Р. В., за участю секретаря судового засідання Троцковець К. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року представник позивача адвокат Курдюмов Михайло Миколайович звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,вказуючи на те, що 26 червня 2009 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Представник позивача зазначає, що спільне життя позивачки з відповідачем не склалося, вони остаточно припинили шлюбні стосунки, не мешкають разом, спільне господарство не ведуть, кожен має окреме особисте життя. Також, представник позивача зазначає, що криза в сімейних стосунках у позивачки з відповідачем почалася досить давно, але тривалий час вони намагалися заради дитини налагодити стосунки. Втім, на теперішній час, відповідач почав систематично погрожувати позивачці фізичною розправою, через що між позивачем та відповідачем остаточно зникли взаєморозуміння та взаємоповага. Вказує, що сторони стали повністю чужими людьми, що в свою чергу, є істотною перешкодою для спільного життя. Фактично їх шлюб повністю припинив своє існування. Також, вказує, що донька позивача та відповідача за згодою між ними буде проживати з позивачкою та на даний час спору щодо місця проживання дитини між сторонами немає. Питання щодо сплати аліментів на у римання дитини буде вирішуватися в окремому порядку. Крім того, спір щодо поділу майна подружжя на теперішній час також між сторонами відсутній, у разі його виникнення сторони також будуть його вирішувати в окремому порядку. Вказує, що збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечить інтересам позивача, примирення між подружжям неможливе, тому позивач просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача судові витрати.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями позовну заяву було передано для розгляду судді Котенко Р.В.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26 березня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у судове засідання на 09 травня 2025 року.

У судове засідання сторони та представник позивача не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

09 травня 2025 року до початку судового засідання від позивача до суду надійшла заява від 08 травня 2025 року про розгляд справи без її участі, у якій також вказала, що позов підтримує.

Також, 09 травня 2025 року через підсистему «Електронний суд» представник позивача адвокат Курдюмов М.М. подав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Суд, порадившись на місці, ухвалив розгляд справи відкласти на 25 липня 2025 року для повторного повідомлення відповідача.

У судове засідання 25 липня 2025 року сторони, представник позивача та представник відповідача не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

21 липня 2025 року через канцелярію суду від представника відповідача адвоката Даниленко Т.І. надійшов відзив на позовну заяву, яким вона вказує, що відповідач фактично не заперечує проти задоволення позовної заяви про розірвання шлюбу. Однак, просить суд встановити у судовому рішенні період, з якого сторони не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільне господарство, а саме з вересня 2022 року. Представник відповідача зазначає, що передував таким обставинам від`їзд позивачки з донькою за кордон з початком повномаштабного вторгнення на початку 2022 року. За час перебування позивачки за кордоном подружжя віддалилося один від одного та з поверненням позивачки додому у вересні 2022 року подружні стосунки не підтримувались, шлюб почав існувати формально. Майнові питання сім`ї позивачка з вказаного часу почала вирішувати самостійно, зокрема, передала в оренду без згоди відповідача нерухоме майно, при цьому доходи від оренди отримує одноособово. Також, зазначає, що не відповідає дійсності твердження позивачки про те, що спір про поділ майна між подружжям відсутній, оскільки у липні 2025 року позивач подала до Дарницького районного суду м. Києва позовну заяву про поділ майна подружжя.

Також, разом з відзивом надійшла заява відповідача від 21 липня 2025 року, якою просив проводити розгляд справи у його відсутність та при розгляді справи врахувати, що він з дружиною не веде спільне господарство і не підтримує стосунки з вересня 2022 року.

24 липня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Курдюмова М.М. надійшла відповідь на відзив, у якій він вказує, що позивачка частково погоджується із твердженням представника відповідача, що сторони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільне господарство з вересня 2022 року. А сам зазначає, що до червня 2024 року позивачка мала з відповідачем шлюбні стосунки та вела спільне господарство. На той час мови про розірвання шлюбу не йшло, а з червня 2024 року почалася криза у сімейних відносинах. Зокрема, відповідач перестав заробляти кошти та почав регулярно вживати алкоголь. Але позивачка тривалий час намагалася, заради дитини, налагодити стосунки. Остаточно шлюбні відносини припинилися 06 листопада 2024 року, після того як відповідач намагався вчинити фізичне насильство відносно позивачки, що підтверджується відповідним терміновим заборонним приписом відносно кривдника. Після вказаної події позивачка вирішила розірвати шлюб. Також, представник позивача вказав, що на момент подання позову про розірвання шлюбу до суду спір щодо поділу майна у подружжя був відсутній.

24 липня 2025 року від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Також, 25 липня 2025 року через підсистему «Електронний суд» представник позивача адвокат Курдюмов М. М. подав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Суд, порадившись на місці, ухвалив розгляд справи відкласти на 07 серпня 2025 року у зв`язку із наявністю строку для подання відповідачем заперечень на відповідь на відзив.

05 серпня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Даниленко Т.І. надійшло заперечення на відповідь на відзив в якій вона вказує, що позивачка визнала, що з червня 2024 року сторони не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільне господарство. Вказує, що відповідач не має наміру оскаржувати рішення в цій частині, та просить суд встановити у судовому рішенні обставину, що не заперечують обидві сторони, а саме припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства з червня 2024 року. З цього часу, відповідач став давати кошти на утримання дитини, безпосередньо донці, та не підтримував з позивачкою жодних стосунків. Наполягає на тому, що між строрнами існує спір про поділ майна подружжя.

У судове засідання сторони, представник позивача та представник відповідача не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

07 серпня 2025 року через підсистему «Електронний суд» представник позивача адвокат Курдюмов М.М. подав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Також, подав додаткові пояснення, в яких зазначає, що сторона відповідача спотворює зміст тверджень позивача щодо припинення між сторонами шлюбних відносин та заперечує проти того, що стосунки припинились у червні 2024 року. Зокрема, представник позивача зазначає, що сторони продовжують проживати в одній квартирі і оскільки позивачка продовжує сплачувати кошти за комунальні послуги, які споживає і відповідач, фактично ведення спільного господарства не припинилось. Крім того, зазначає, що не відповідають дійсності твердження відповідача про надання коштів на утримання дитини. Вказує, що на момент подання позову до суду про розірвання шлюбу спір про поділ майна був відсутній.

07 серпня 2025 року від позивача до суду надійшла заява від 06 серпня 2025 року про розгляд справи без її участі, просить позов звдовольнити.

07 серпня 2025 року від представника відповідача адвоката Даниленко Т. І. до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, у якій також просила позов задовольнити та встановити обставини, викладені у запереченні на відповідь на відзив, а саме час припинення шлюбних стосунків сторін з червня 2024 року.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 26 червня 2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 468. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_1 .

У шлюбі у позивача та відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька - ОСОБА_3 .

Представник позивача вказує, що подальше спільне проживання та збереження родини сторін є неможливим, на що відповідач не заперечує та теж просить суд розірвати шлюб з позивачкою.

Також, судом встановлено, що на час розгляду цієї справи між позивачем та відповідачем існує спір про поділ майна подружжя.

Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно із статтями 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Отже, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Беручи до уваги доводи позивача, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Щодо фактичного припинення сторонами шлюбних відносин, суд зазначає таке.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву вказала, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені у вересні 2022 року. Згодом, у запереченнях на відповідь на відзив, вказує, що ця обставина існує з червня 2024 року. Проте, представник позивача заперечує проти того, що сторони припинили шлюбні стосунки у червні 2024 року та зазначає, що з цієї дати у сторін стосунки лише погіршились, після чого позивачка ще деякий час намагалась їх налагодити з чоловіком. Крім того, представник позивача вказує, що оскільки подружжя продовжує проживати разом в одній квартирі і позивач сплачує за спожиті спільно з відповідачем комунальні послуги, ведення спільного господарства подружжям не припинилось.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про неможливість встановлення дати припинення сторонами фактичних шлюбних відносин, оскільки позивач не визнає вказану відповідачем дату фактичного припинення шлюбних відносин, а матеріали справи не містять будь-яких доказів, на підставі яких можна встановити таку обставину.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу.

Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За наявності таких обставин справи, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, з урахуванням тієї обставини, що обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу підстав для надання строку для примирення сторін немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачаі не заперечується відповідачем. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України).

Судові витрати, відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відтак, сума судового збору у розмірі 1 211,20 грн, сплачена позивачем за подання позову до суду, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Окрім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат стороною позивача надані: копія договору про надання професійної правничої допомоги № 1-06/11/2024 від 06.11.2024 (далі - Договір), укладеного між позивачкою та адвокатом Курдюмовим М. М., відповідно до п. 4.1. якого за надану професійну правничу допомогу клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі, зазначеному у додатках до договору; копія додатку № 1 від 06.11.2024 до Договору, відповідно до якого гонорар за складання та подання позовної заяви про розірвання шлюбу складає 4 000,00 грн; акт № 1 від 06.08.2025 приймання-передачі наданих послуг за Договором, відповідно до п.п. 1-4 якого адвокатом надано послуги зі складання позовної заяви про розірвання шлюбу, вартість яких дорівнює 4 000,00 грн та які позивачка прийняла та сплатила адвокату у повному обсязі.

Згідно із ч. ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи, що відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат позивача на правничу допомогу до суду не подавалось, позов задоволено у повному обсязі і при цьому представником позивача адвокатом Курдюмовим М. М. окрім позову у цій справі складались інші заяви по суті справи, суд дійшов висновку, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірними з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а, отже, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26 червня 2009 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області за актовим записом № 468 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Суддя Р. В. Котенко