ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1152/25 Справа № 711/404/25
УХВАЛА

09 вересня 2025 року м.Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Гончар Н. І. Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

розглянувши заяви суддів Гончар Надії Іванівни, Фетісової Тетяни Леонідівни, Сіренка Юрія Володимировича про самовідвід від розгляду цивільної справи № 711/404/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Черкаського апеляційного суду від 08.09.2025 року для розгляду апеляційних скарг ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 адвоката Сухомудренка Богдана Володимировича на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини визначено колегію суддів: Гончар Н.І. (суддя-доповідач), суддів Сіренка Ю.В., Фетісову Т.Л. (справа № 711/404/25, номер провадження 22-ц/821/1152/25).

Під час вивчення матеріалів справи встановлено, що позивач/скаржник ОСОБА_1 є працівником Черкаського апеляційного суду та займає посаду головного спеціаліста відділу забезпечення діяльності судової палати у цивільних справах.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частин 1, 9 статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ (стаття 2 ЦПК України).

У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом.

У світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, параграф 48).

Крім того, пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року наголошує, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

Згідно з роз`ясненнями ЄСПЛ у справах «Мікаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії» в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому, кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

У своїй Рекомендації № R (94) 12 щодо незалежності, ефективності та ролі суддів (Принцип І (2) (d) Комітет Міністрів Ради Європи визначив, що судді повинні мати необмежену свободу вирішувати справи безсторонньо, у відповідності із своїм сумлінням та тлумаченням фактів згідно з чинними правовими нормами.

Європейська Хартія про статус суддів передбачає, що закон для суддів повинен гарантувати безсторонність, якої члени суспільства мають право очікувати від суддів (пункт 1.1).

Безсторонність визначається Європейським судом відповідно до суб`єктивного підходу, який бере до уваги особисте переконання або інтереси конкретного судді в певній ситуації, а також, відповідно до об`єктивного підходу, що передбачає надання суддею гарантій, достатніх для усунення будь-якого правомірного сумніву у цьому відношенні. Судді повинні за всіх обставин діяти безсторонньо з тим, щоб забезпечити відсутність правомірних підстав у громадян підозрювати якусь упередженість. У цьому відношенні безсторонність повинна бути очевидною як під час виконання суддею судових функцій, так і інших дій.

Наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності (рішення Європейського суду з прав людини в справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року, в справі «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року).

При цьому, Велика Палата Верховного Суду врахувала, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді.

Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Позивач/скаржник у даній справі - ОСОБА_1 є працівником Черкаського апеляційного суду та займає посаду головного спеціаліста відділу забезпечення діяльності судової палати у цивільних справах. Тому, з метою усунення обставин, які можуть свідчити про відсутність об`єктивності під час розгляду справи, колегія суддів враховуючи ту обставину, щоб у стороннього спостерігача не виникали сумніви в неупередженості суддів, вважає за можливе застосувати положення пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України та задовольнити заяви про самовідвід суддів Гончар Н.І., Фетісовї Т.Л., Сіренка Ю.В.

Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України апеляційний суд, -

п о с та н о в и в:

Заяви суддів Гончар Надії Іванівни, Фетісової Тетяни Леонідівни, Сіренка Юрія Володимировича про самовідвід від розгляду цивільної справи № 711/404/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити.

Відвести суддів Гончар Надію Іванівну, Фетісову Тетяну Леонідівну, Сіренка Юрія Володимировича від участі у розгляді цивільної справи № 711/404/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Матеріали цивільної справи № 711/404/25 передати у відділ забезпечення діяльності судової палати з розгляду цивільних справ Черкаського апеляційного суду для здійснення повторного автоматизованого розподілу судової справи щодо визначення складу суду для розгляду вказаної справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді