ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1476/25Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т. Л.
суддіГончар Н. І., Сіренко Ю. В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника відповідача адвоката Сененко К. В. на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.05.2025(повний текст складено 29.05.2025, суддя в суді першої інстанції Токова С.Є.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася у вересні 2024 року до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі частини з усіх видів його заробітку, до досягнення дочкою 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після розірвання шлюбу між сторонами їх спільна дочка продовжила проживати з позивачем. На час звернення позивача до суду дочка досягла повноліття та навчається на платній основі на 1 курсі Черкаського державного технологічного університету. Термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2027.

Позивач зазначає, що її доходів не вистачає на повне матеріальне утримання дочки у зв`язку тим, що їй необхідні кошти на проїзд до місця навчання, одяг, харчування, підручники. При цьому зазначила, що сама вона є інвалідом 3 групи та потребує постійного амбулаторного лікування. Натомість відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоча є працездатною особою та має на це змогу.

Добровільно дійти згоди щодо утримання дочки сторони не змогли, тому позивач була змушена звернутися до суду з указаним позовом.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.03. 2025 залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.05.2025позов у справі задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09.09.2024 і до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 211,20 грн на користь держави. Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач є особою працездатного віку та має фінансову можливість надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дочки, що продовжує навчання. Також судом встановлено, що ОСОБА_3 ще не виповнилося 23 роки, вона навчається у вищому навчальному закладі, тому несе витрати принаймі на проїзд до навчального закладу та харчування, які є природніми потребами та такі витрати не потребують доведення. При цьому суд керувався загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище платника аліментів порівняно із становищем одержувача аліментів.

Не погоджуючись з таким рішення суду першої інстанції, представник відповідача адвокат Сененко К. В. подала 02.07.2025 через відділення поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, принципу рівності обох батьків в утриманні повнолітньої дитини, просить рішення скасувати в частині визначення розміру аліментів та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі 2000 грн.

Вказує, що брати участь у матеріальних витратах на дитину зобов`язані обоє батьків. Оскільки згідно договору № 69 про надання освітніх послуг від 14.08.2024 вартість платної освітньої послуги за рік навчання дочки сторін становить 29000 грн, отже відповідач повинен сплачувати половину річного навчання дочки, а саме 14500 грн, що становить 1208 грн за місяць. Відповідно, вважає, що стягнення аліментів з нього в розмірі 2000 грн буде більш ніж достатнім для забезпечення матеріального становища повнолітньої дочки.

Зазначає, що на даний час відповідач перебуває на військовій службі та виконує свій конституційний обов?язок по захисту незалежності та територіальної цілісності України, у зв?язку з чим має проблеми зі здоров`ям через що витрачає значні кошти на придбання ліків.

Також вказує на те, що позивачем не надано доказів того, що вона не має стабільного доходу та перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Наголошує на тому, що судом не було взято до уваги те, що відповідач має на утриманні матір-пенсіонерку. Крім того, зазначає, що судом не було обґрунтовано необхідність стягнення аліментів в частці від його доходу, а не у твердій грошовій сумі.

Відзиву на апеляційну скаргу від позивача до суду не надходило.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. У даному випадку предметом спору є вимоги про стягнення аліментів, розмір яких не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки № 148/24 від 02.09.2024, виданої Черкаським державним технологічним університетом ОСОБА_3 є здобувачем вищої освіти 1 курсу денної форми навчання. Навчання за рахунок коштів фізичної особи. Термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2027.

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється відповідачем він офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату.

Правовідносини у цій справі мають таке правове регулювання.

За правилами ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Звертаючись до суду з позовом у цій справі, мати повнолітньої ОСОБА_3 зазначила, що дитина сторін потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням у Черкаському державному технологічному університетіна денній формі навчання.

З системного аналізу фактичних обставин, встановлених судом при розгляді справи, та вищенаведених норм законодавства вбачається, що відповідач, як батько дитини має обов`язок утримувати її, попри досягнення дочкою повноліття, адже остання продовжує навчання в університеті та у зв`язку з цим несе відповідні витрати, що сторонами справи під сумнів не ставиться.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно визначив розмір аліментів, які має сплачувати відповідач щомісячно, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів), належним чином врахувавши, зокрема, реальну можливість відповідача, не порушуючи прав останнього, будь-яких доказів перебування на його утриманні інших осіб, які потребують його допомоги, важкого матеріального становища, який перешкоджає йому надавати кошти на утримання своєї повнолітньої дочки, суду не надав.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже слід відхилити апеляційні посилання скаржника на те, що суд дійшов хибного висновку про стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, адже скаржником не надано доказів того, що існують обставини, які спростовують таке твердження.

Посилання скаржника на те, що він має на утриманні матір-пенсіонерку не має враховуватись при визначенні розміру аліментів судом, оскільки останній не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він несе витрати на її утримання та в якому розмірі. Доказів витрачення значних коштів на своє лікування відповідач суду також не надав.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що судом необґрунтовано стягнуто аліменти в частці від доходу відповідача, а не у твердій грошовій сумі, оскільки частиною третьою статті 181 СК України визначено, що за рішення суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Отже, законодавець визначив, що визначення аліментів у твердій грошовій сумі можливо за вибором того з батьків, разом з ким проживає дитина. У даній справі позивач, з якою проживає повнолітня дитина сторін, просила стягнути аліменти саме у частці, а не в твердій грошовій сумі.

Інші доводи в апеляційній скарзі стосуються з`ясування обставин, вже встановлених судом першої інстанції, та переоцінки вже оцінених ним доказів у справі, тому не можуть бути враховані судом апеляційної інстанції.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.05.2025у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.05.2025у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її постановлення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 10.09.2025.

Суддя-доповідач

Судді