УХВАЛА

20 травня 2025 року

м. Київ

справа № 366/3396/23

провадження № 61-5335ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Іванківського районного суду Київської області від 11 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року у справі за позовом керівника Вишгородської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», до Вишгородської районної державної адміністрації та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками лісового фонду шляхом визнання недійсними розпорядження Іванківської районної державної адміністрації, державних актів на право власності на землю та повернення земельних ділянок на користь держави,

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2025 року заступник керівника Київської обласної прокуратури засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Іванківського районного суду Київської області від 11 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року, повний текст якої складено 25 березня 2025 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційне провадження не може бути відкрито з огляду на таке.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

5 травня 2025 року заявник засобами поштового зв`язку подав заяву, до якої долучено платіжну інструкцію від 25 квітня 2025 року № 1143 про сплату судового збору у розмірі 26 840 грн, отримувачем якого зазначена Державна судова адміністрація, рахунок отримувача - UA0026001.

Вказані платіжні реквізити призначені для сплати боржниками судового збору за рішеннями суду про стягнення судового збору на користь держави, а не для сплати судового збору за подання касаційної скарги, відтак вказаний платіжний документ не підтверджує сплату судового збору за подання касаційної скарги.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду юридичною особою касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

З позовом керівник Вишгородської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністраціїзвернувся у 2023 році та заявив чотири вимоги немайнового характеру (про визнання недійсним розпорядження Іванківської районної державної адміністрації від 30 червня

2010 року № 1391, визнання недійсними актів на право власності на земельні ділянки серії ЯК № 2210310, серії ЯК № 210314, серії ЯК № 210315) та три вимоги майнового характеру (про повернення земельних ділянок з кадастровими номерами :01:006:0079, :01:006:0083, :01:006:0084).

Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Судові рішення заявник оскаржує у повному обсязі.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання юридичною особою позовної заяви немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір, який дорівнює 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» на 1 січня 2023 року встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 684 грн.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, за оскарження в касаційному порядку судових рішень в частині вирішення вимог немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 21 472 грн (2 684 х 4 х 200%).

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (939 400 грн).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19

(провадження № 12-36гс20), майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

У постанові Верховного Суду від 2 грудня 2020 року у справі № 905/105/20 викладено висновок, що судовий збір за подання позовної заяви з вимогами про витребування або повернення майна у позадоговірних зобов`язаннях визначається з урахуванням вартості спірного майна.

У постанові від 5 листопада 2024 року у справі № 278/2607/24

(провадження № 61-10697св24) Верховний Суд дійшов висновку, що вимога прокурора про повернення земельної ділянки у комунальну власність Тетерівської об`єднаної територіальної громади Житомирського району Житомирської області є майновою.

Отже, розмір судового збору за подання позовної заяви про повернення майна визначається з урахуванням вартості спірного майна. Ціна позову визначається на день подання позову і саме з такої ціни позову визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті.

З огляду на зазначене судовий збір за позовними вимогами щодо повернення земельних ділянок визначається з урахуванням вартості спірного майна за формулою (А ? 1 % ? 200 %), де А - це вартість спірного майна.

У касаційній скарзі заявник розрахував загальну вартість земельних ділянок

у сумі 159 187 грн, проте заявник не надає жодного доказу на обґрунтування визначеної ціни позову. При цьому оскаржувані судові рішення не містять відомостей про вартість земельних ділянок.

Слід зазначити, що без надання заявником обґрунтованих відомостей щодо дійсної ціни позову, касаційний суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет.

Проте заявник долучив до касаційної скарги її копії та доданих до неї матеріалів у меншій кількості учасників справи.

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених

статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до вимог частини другої

статті 393 ЦПК України залишається без руху.

За таких обставин заявнику необхідно надати докази, які б підтвердили вартість спірних земельних ділянок, вказати ціну позову, сплатити судовий збір за подання касаційної скарги, виходячи з 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, яка становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше

350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, сплатити судовий збір за оскарження в касаційному порядку судових рішень в частині вирішення вимог немайнового характеру у розмірі 21 472 грн, а також надати два примірники копій касаційної скарги та копій доданих матеріалів.

Судовий збір за подання касаційної скарги має бути зараховано за платіжними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у місті Києві/Печерський район/22030102,

код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Керуючись статтями 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Іванківського районного суду Київської області від 11 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде визнана неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко