Справа №466/8929/23 Головуючий у 1 інстанції:Луців-Шумська Н.Л.
Провадження №22-ц/811/1899/24 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретар: Чиж Л.М.,

за участі в судовому засіданні в режимі відео конференції представника позивача ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» Савіська В.В., в залі суду представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в режимі відео конференції цивільну справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова в складі судді Луців-Шумська Н.Л. від 29 травня 2024 року у справі за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» про захист прав споживачів та визнання недійсним договору позики в частині нарахування відсотків, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 29 травня 2024 рокупервісний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (код за ЄДРПОУ) 38548598, місцезнаходження: 01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки 26, офіс 407) суму заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії № 0871-5913 від 12.12.2021 р. в розмірі простроченої заборгованості за кредитом 6 838,36 гривень (шість тисяч вісімсот тридцять вісім гривень тридцять шість копійок) та 6 048,00 гривень ( шість тисяч сорок вісім гривень) відсотків за користування кредитом, а також 2147,20грн. судового збору.

В решті заявлених позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» про захист прав споживачів та визнання недійсним договору про відкриття кредитної лінії №0871-5913 від 12.12.2021 року в частині нарахування відсотків, що визначено у п.п.2.6, 2.9 договору, відхилено.

Вказане рішення оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс».

В апеляційній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29 травня 2024 року в частині часткової відмови у стягненні заборгованості за процентами за користування кредитом скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом задовольнити в повному обсязі.

Зазначає, що суд першої інстанції помилково (в порушення норм договору) здійснив припущення, що строк договору, протягом якого нараховуються проценти за користування кредитом становить 21 день, а не 300 календарних дні (до 07.10.2022), як визначено та погоджено між сторонами згідно п.2.8 Договору, що стало наслідком прийняття незаконного та необґрунтованого рішення. Відтак вважають, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» має право щодо нарахування процентів за користування кредитом в межах строку договору (кредитування) згідно п.2.8 Договору, а саме 300 календарних днів (до 07.10.2022), що останнім і було здійснено та відображено в розрахунку заборгованості. Зазначають, що Товариством в період дії карантину та введення в Україні воєнного, надзвичайного стану не здійснюються нарахування неустойки, штрафу та/або пені за прострочення позивачем грошового зобов`язання. Звертають увагу, що між сторонами погоджено, що за кожен день користування кредитом процентна ставка становить 3,00% протягом всього строку дії договору. Поряд з цим, виключенням є строк використання відповідачем права користування кредитом за Зниженою та/або Пільговою ставкою, що відповідно становить 2,00% та/або 0,01%. Звертають увагу, що використання відповідачем права користування кредитом Зниженою та/або Пільговою ставкою, що відповідно становить 2,00% та/або 0,01% є наслідком не збільшення розміру заборгованості, а навпаки зменшує його розмір, що ніяким чином не може порушувати права позичальника, оскільки не збільшує розмір грошового зобов`язання та не діє на шкоду споживачу. Зазначають, що договір №0871-5913 від 12.12.2021 року є вже не першим договором, що укладений між сторонами. Попередні договори відповідачем виконано в повному обсязі, а відтак ОСОБА_1 достовірно відомо інформацію про істотні умови, зокрема щодо порядку укладання, виконання договору, розмір процентів за користування кредитом і тд.. Звертають увагу, що при підписанні кредитного договору відповідач погодився з усіма умовами даного правочину і взяв на себе зобов`язання щодо його виконання.

Також вказане рішення оскаржив ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29 травня 2024 року в частині відмови в задоволенні зустрічного позову скасувати та в цій частині прийняти нове рішення суду, яким позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» про захист прав споживачів та визнання недійсним договору позики в частині нарахування відсотків задовольнити, в частині стягнення судового збору скасувати та ухвалити нове рішення,яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір у розмірі 658,76 грн.

Зазначає, що у пункті 2.6 Кредитного договору вказано, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно починаючи з першого дня видачі кредиту та до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, в наступних розмірах: - стандартна процентна ставка 3,0% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання кредиту за Знижкою та/або Пільговою ставкою); - знижена процентна ставка 2,0% (право користування кредитом за вказаною процентною ставкою згідно умов, визначених п.п.3.4.-3.9. цього Договору). Згідно п.2.9 Кредитного договору передбачено, що реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 572462%. Звертає увагу, що відсоткова ставка становить 2% та 3% за кожен день, а реальна річна процентна ставка 572462% за користування коштами, а також те, що заборгованість за відсотками, станом на 28.08.2023 року становить 41991 грн. і є більшою ніж у 6 разів за тіло кредиту (6838,36 грн.)., що становить понад 50% вартості самої позики. Вважає, що вказані умови договору є несправедливими та порушують принцип добросовісності, створюють істотний дисбаланс у сторін та явно завдають шкоду позичальнику, а відтак пункти 2.6 та 2.9 Кредитного договору підлягають визнанню недійсними, оскільки суперечать ЗУ «Про захист прав споживачів». Зазначає, що судом першої інстанції, всупереч вимогам ст.141 ЦПК України, не стягнуто судовий збір пропорційно до задоволених вимог, оскільки позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» задоволено частково, а судовий збір з відповідача стягнуто в повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з`явився, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за його відсутності, зважаючи на те, що такий повідомлявся про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України та те, що в судовому засіданні інтереси відповідача захищав представник.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника повивача на підтримання своєї апеляційної скарги та в заперечення скарги відповідача, представника відповідача на підтримання їх апеляційної скарги та в заперечення скарги позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, зустрічної позовної заяви, відзиву на зустрічну позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив, апеляційних скарг, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» підлягає до часткового задоволення, а апеляційна скарга ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 12, 13, 76, 80, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 16, 22, 525, 526, 530, 546, 549, 598, 610, 1046-1054 ЦК України, та задовольняючи первісний позов частково та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, виходив з того, що 12.12.2021р. між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 , за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем Тз «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №0871-5913. Так, на виконання зазначених вимог, ОСОБА_1 було надано одноразовий ідентифікатор А474, для підписання Договору про відкриття кредитної лінії №0871-5913 від 12.12.2021 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Згідно умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 9 600 грн.; строк кредитування 300 днів; заявлений строк 21 днів; знижена % ставка 2,00 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день. ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного кредитного договору. Даний факт стверджується довідками про перерахування кредитних коштів. Однак в порушення умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, та допустив заборгованість. Згідно розрахунку позивача станом на 22.08.2023р. заборгованість складає 41 991,77 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом 6 838,36 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 35 153,41 грн. Згідно умов укладеного Договору про відкриття кредитної лінії №0871-5913 від 12.12.2021 року сторони визначили суму кредиту, у п.2.6 визначили розмір процентів за користування кредитом за стандартною і зниженою ставкою, у п. 2.9. реальну річну процентну ставку 572462%. Аналіз викладених пунктів договору дозволяє дійти висновку, що пунктами 2.6, 2.9 сторони погодили процентні ставки за правомірне користування кредитними коштами, а не відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання, що настає у разі невиконання зобов`язань за договором. Твердження відповідача у зустрічному позові, що процентна ставка суперечить п.5 ч.3 ст.18 3У «Про захист прав споживачів» є помилковим внаслідок неправильного тлумачення цієї правової норми, оскільки проценти за правомірне користування кредитом визначено відповідно до ст.ст.1048, 1056-1 ЦК України і вони у даному випадку не виконують компенсаційну функцію за невиконання зобов`язань. За таких обставин, підстав для висновку про несправедливість умов договору в частині встановлення розміру плати за правомірне користування кредитними коштами і визнання їх недійсними судом не встановлено. У Договорі про відкриття кредитної лінії № 0871-5913 від 12.12.2021р. сторони обумовили суму кредиту 9600,0грн., строк користування кредитом 21 день, розмір нарахованих процентів за зниженою ставкою 4032,0грн., розмір нарахованих процентів за стандартною процентною ставкою 6048,0грн. Також кредитний договір містив умови, що строк кредитування складає 300 днів до 07.10.2022 року. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. При цьому вказано, що орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає: 96000гривень і включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом в розмірі 86400гривень. Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 572462%. За змістом кредитного договору визначаються фактично три строки, в межах яких здійснюється повернення отриманих позичальником грошових коштів, тому в даному випадку спірні умови слід трактувати на користь споживача та виходити зі строку кредитування 21 день та відповідної ціни кредиту у розмірі 6048,0грн. за стандартною процентною ставкою, які первинно узгоджувались учасниками. За таких обставин, суд дійшов до висновку про часткове задоволення первісного позову у розмірі заборгованості за кредитом 6 838,36грн. і заборгованості за відсотками 6 048,00грн., та про відмову у задоволенні зустрічного позову.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції частково відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, однак зроблені без повного та всебічного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи; частина обставин, які суд вважав встановленими не відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, а тому рішення суду підлягає зміні.

У серпні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просило:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» загальну суму заборгованості за кредитним договором №2871-5913 від 12.12.2021 року в розмірі 41991,77 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначали, що 12.12.2021р. між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.ua), було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 0871-5913. Згідно умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 9 600,00 грн.; строк кредитування 300 днів; заявлений строк 21 день; знижена % ставка 2,00 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день. ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. Однак, відповідач, всупереч умовам кредитного договору, порушив взяті на себе зобов`язання, не повернув в повному обсязі кредитні кошти позивачу, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем навіть після спливу строку, встановленого в договорі. Станом на 22.08.2023р. загальний розмір заборгованості відповідача складає 41 991,77 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом 6 838,36грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 35 153,41грн.

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» про захист прав споживачів та визнання недійсним договору позики в частині нарахування відсотків, у якому просив:

- визнати недійсним пункт 2.6. Кредитного договору укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 від 12 грудня 2021 року №0871-5913;

- визнати недійсним пункт 2.9. Кредитного договору укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 від 12 грудня 2021 року №0871-5913.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що вважає недійсними частину пункту 2.6 кредитного договору, згідно якого процентна ставка становить 2% та 3% за кожен день користування кредитом та пункт 2.9 кредитного договору, згідно якого реальна річна процентна ставка складає 572 462%, оскільки відсоткова ставка та реальна процентна ставка є несправедливими, такими, що створюють дисбаланс інтересів, завдають шкоду позичальнику. Вказані в договорі розмір відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочення, що в результаті становить 41 991,77 грн., є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, адже тіло кредиту становить лише 6 838,36 гривень. Посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів» №1023-ХІІ від 12.05.1991 року, вважає, що умови договору, укладеного між ним та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є несправедливими, зокрема умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (п. 3, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положеннями ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦПК України та ГПК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 вказаного Закону, є оригіналом такого документа (п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.12.2021 року між сторонами за допомогою вебсайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №0871-5913.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію».

На виконання зазначених вимог ОСОБА_1 було надано одноразовий ідентифікатор А474, для підписання Договору про відкриття кредитної лінії №0871-5913 від 12.12.2021 року.

Згідно умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 9 600 грн.; строк кредитування 300 днів; заявлений строк 21 днів; знижена % ставка 2,00 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день.

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного кредитного договору.

Даний факт підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту № 0871-5913 від 12.12.2021 року. (а.с.36)

ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та допустив заборгованість, яка згідно розрахунку, станом на 22 серпня 2023 року складає 41 991 грн. 77 коп., що складається з простроченої заборгованість за кредитом 6838 гривень, простроченої заборгованості за нарахованими процентами 35153 грн. 36 коп.

Частково відмовляючи в задоволені вимоги про стягнення відсотків за кредитним договором суд першої інстанції виходив з того, що нарахуванням таких відсотків суперечить вимогам законодавства про захист прав споживачів та є несправедливим.

Однак, як вбачається з умов кредитного договору, п. 2.6. такого передбачає нарахування процентів за користування кредитом та вказує, що таке нарахування здійснюється щоденно починаючи з першого дня видачі кредиту та до дати фактичного повернення всієї суми кредиту у розмірах 3,0 % в день за стандартною ставкою, 2% в день за зниженою ставкою та 0,01% за пільговою ставкою.

Таким чином, ОСОБА_1 підписавши кредитний договір №0871-5913 від 12 грудня 2021 року, про що свідчить наданий йому одноразовий ідентифікатор А474, зобов`язаний повернути суму коштів у розмірі 41 991,77 грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом 6838 грн. 36 коп. та простроченої заборгованість за нарахованими відповідно до умов договору відсотками 35 153 грн. 41 коп., які нараховувалися за користування кредитними коштами станом до 3.09.2024 року.

Такі відсотки не є платою за неналежне виконання умов Кредитного договору, так як нараховувалися за користування кредитним коштами протягом строку кредитування згідно з умовами Кредитного договору і відповідно посилання суду на законодавство та рішення Верховного суду в цій частині є помилковими, оскільки такі по суті стосуються відповідальності за невиконання умов договору.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , то колегія суддів зазначає таке.

Згідно частини п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно умов укладеного Договору про відкриття кредитної лінії №0871-5913 від 12.12.2021 року сторони визначили суму кредиту, у п.2.6 визначили розмір процентів за користування кредитом за стандартною і зниженою ставкою, у п. 2.9. реальну річну процентну ставку 572462%.

Аналіз викладених пунктів договору дозволяє дійти висновку, що пунктами 2.6, 2.9 сторони погодили процентні ставки за правомірне користування кредитними коштами, а не відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання, що настає у разі невиконання зобов`язань за договором. Твердження відповідача, що процентна ставка суперечить п.5 ч.3 ст.18 3У «Про захист прав споживачів» є помилковим внаслідок неправильного тлумачення цієї правової норми, оскільки проценти за правомірне користування кредитом визначено відповідно до ст.ст.1048, 1056-1 ЦК України і вони у даному випадку не виконують компенсаційну функцію за невиконання зобов`язань, що правильно встановлено судом першої інстанції.

За таких обставин, підстав для висновку про несправедливість умов договору в частині встановлення розміру плати за правомірне користування кредитними коштами і визнання їх недійсними ані судом першої, ані судом апеляційної інстанції не встановлено.

Щодо доводів ОСОБА_1 в його апеляційній скарзі, а саме посилання на постанову Верховного суду у справі №132/1006/19 від 07 жовтня 2020 року, слід зазначити, що вказана постанова стосується компенсації за неналежне виконання умов кредитного договору, однак як вбачається з матеріалів справи ТзОВ «Укр Кердит Фінанс» не здійснювало нарахування за прострочення відповідачем грошового зобов`язання, аналогічно як і постанова Верховного Суду у спраі 679/1103/23 від 12.02.2025 року, на яку посилався представник відповідача Шубак М.І. при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи вказане, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 слід визнати безпідставними та саму скаргу слід відхилити, рішення ж суду першої інстанції в частині вирішення зустрічного позову слід залишити без змін, доводи ж апеляційної скарги ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» слід вважати частково обґрунтованими та таку скаргу слід задовольнити частково, рішення ж суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» слід змінити, виклавши резолютивну частину рішення в цій частині таким чином: «Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 41991,77 грн.». В решті рішення суду слід залишити без змін. Вказане стосується і стягнення судового збору, оскільки судом першої інстанції стягнуто судовий збір у повному обсязі, як при задоволенні позову повністю (при задоволенні первісного позову), що і на даний час здійснено судом апеляційної інстанції.

Що стосується судових витрат понесених ТзОВ «Укр Кердит Фінанс» при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, то колегія суддів вказує на таке.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, апеляційну скаргу ж Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задоволено частково, а рішення Шевченківського районного суду Львівської області від 29 травня 2024 року в частині вирішення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» змінено. Резолютивну частину рішення в частині вирішення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, викладено в такій редакції: «Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 41991,77 грн.». В решті рішення суду залишено без змін, слід стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» 4026,00 грн. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду Львівської області від 29 травня 2024 року в частині вирішення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором змінити.

Резолютивну частину рішення в частині вирішення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, викласти в такій редакції:

«Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 41991,77 грн.»

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» 4026,00 грн. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 05 вересня 2025 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра