Справа № 529/563/25
Провадження № 2/529/356/25
РІШЕННЯ

іменем України

11 вересня 2025 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Петренко Л.Є.

при секретарі Звягольській В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

Представник позивача 17.06.2025 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 11 378,13 грн, а також судовий збір в сумі 2 442,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн.

В обґрунтування позову вказав, що 30.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 271871027 у формі електронного документа з використанням електронного цифрового підпису. Вказаний кредитний договір був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV29GQ8. В подальшому, 30.12.2021 Товариством було перераховано грошові кошти в сумі 6 000 грн. на банківську карту, яку відповідач вказав у заяві при укладенні кредитного договору. Отже первісний кредитор свої зобов`язання виконав у повному обсязі.

28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118/-01. У подальшому до договору факторингу укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу. Також на виконання умов договору факторингу підписано реєстр прав вимоги № 175 від 05.05.2022 за яким відступлено право грошової вимоги до відповідача на суму вказану у реєстрі.

Надалі 30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 30/1023-01. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 30.10.2023 до Договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача.

В подальшому 29.05.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу № 29/05/25-Е відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 11 378,13 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредита 5 998,84 грн, заборгованості за відсотками 5 379,29 грн

20.06.2025 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження у справі, визначено порядок її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

16.07.2025 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

04.08.2025 надійшли документи на виконання ухвали суду про витребування доказів.

05.08.2025 представник відповідача Соловйов Д.І. подав відзив на позовну заяву. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що з аналізу договорів факторингу вбачається, що право вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» перейшло до нових кредиторів починаючи з 28.11.2018, а кредитний договір укладений 30.12.2021, тобто більше ніж через 2 роки після укладення договору факторингу, що взаємовиключає одне одного, оскільки права вимоги за договором факторингу є похідними від кредитного договору, а отже не може бути укладеним раніше кредитного договору за яким переходить право вимоги. Крім того позивачем не надано доказів на підтвердження отримання відповідачем грошових коштів та укладення кредитного договору.

Представник позивача в судове засідання не з?явився, у позовній заяві вказує про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не з`явилися. У відзиві на позов представник вказує про розгляд справи у його відсутність та відсутність відповідачки.

Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

30.12.2021 ОСОБА_1 на сайті www.moneyveo.ua заповнена заявка на отримання грошових коштів в кредит, вказана сума кредиту 6 000 грн, на строк 30 днів, також зазначений номер банківської картки НОМЕР_1 (а.с.21)

30.12.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі кредитний договір № 271871027, згідно умов якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» надало ОСОБА_1 кредит у вигляді кредитної лінії на суму 6 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів з можливістю продовження, дисконтна процента ставка 3,65%-766,5%, індивідуальна процентна ставка 383,25%-766,5%, базова процентна ставка 766,5% річних.

Вказаний кредитний договір був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV29GQ8 (а.с.35-38)

Відповідно до п. 1.7 Договору Кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі «Дисконтний період»), а саме до 29.01.2022

Згідно п.1.9.1 на період строку визначеного в п.1.7. договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною ставкою у розмірі 3.65 процентів річних, що становить 0,01 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним.

Згідно п.5.2 Строк дії цього Договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання Кредиту визначеного в п. 1.7 Договору. Строк дії Договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання Кредиту передбачених п. 1.8 та п. 1.12.1 Договору. У будь-якому разі зобов`язання що виникли під час дій Договору діють до повного їх виконання.

Пунктом 5.3 Договору визначено, що сторони погоджуються, що проценти нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України.

Умовами п.5.1. розділу 4 кредитного договору визначено, що невід`ємною частиною цього договору є Правила та паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця - www.moneyveo.ua.

Відповідно до п.5.4 кредитного договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, згідно Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

Відповідно до довідки щодо дій позичальника в ІТС ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» акцептовано оферту позичальником ОСОБА_1 від 30.12.2021, сума кредиту 6 000 грн., строк кредитування 30 днів, процентна ставка 2,10 % в день (а.с.13) Також у вказаній довідці зазначено, що 30.12.2021 о 12:15 здійснено перерахування грошових коштів позичальнику.

Згідно довідки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на виконання кредитного договору № 271871027 від 30.12.2021, позичальник ОСОБА_1 , кредитодавцем ініціовано платіжну операцію, шляхом подання надавачу фінансових платіжних послуг АТ КБ «Глобус» платіжної інструкції: сума платежу 6000 грн, платник ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», отримувач ОСОБА_1 , платіжна картка отримувача 537541хххххх5896 (а.с.92)

Відповідно до довідки АТ «Універсал Банк» від 01.08.2025 та виписки про рух коштів, на ім?я ОСОБА_1 емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 на яку 30.12.2021 о 12:15 було здійснено переказ коштів у розмірі 6 000 грн (а.с.126-129)

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З урахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. На цю обставину звернула увагу Велика палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), ч. 2 ст. 530 ЦК України визначено, якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом.

Згідно зі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що матеріалами справи доведено, що відповідачка ОСОБА_1 дійсно уклала в електронній формі кредитний договір та на підставі нього отримала кредитні кошти від позичальника.

Таким чином твердження представника відповідача про недоведеність укладення кредитного договору спростовується дослідженими матеріалами справи.

Відповідно до розрахунку заборгованості первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору станом на 04.05.2022 становила 7 309,02 грн (з урахуванням оплат) При цьому ОСОБА_1 були внесені платежі на погашення заборгованості 2035 грн (а.с.47-48)

Разом з тим, як вбачається з довідки первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ОСОБА_1 були вчинені дії з метою продовження Дисконтного періоду, а саме 15.01.2022 внесено кошти на погашення відсотків і таким чином було продовжено строк кредитування на 16 днів та 14.02.2022 внесено кошти на погашення відсотків, чим продовжено строк кредитування на 30 днів до 16.03.2022 (а.с.13 зворот)

Щодо переходу права вимоги за кредитним договором до позивача суд зазначає наступне.

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) було укладено договір факторингу № 28/1118/-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019 року. Згідно умов п. 2.1 цього договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Також у п.4.1 вказаного договору вказано, що право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з дня підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному договорі (а.с.73-76)

28.11.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін (а.с.78 зворот)

31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 , що продовжила строк договору до 31.12.2021. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. Відповідно до п.2.1 договору в новій редакції, згідно умов цього договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.4.1 наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному Додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує (а.с.79-82).

31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022. При цьому інші умови договору залишилися без змін.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 7 346,81 грн., з яких 5 998,84 грн заборгованість по основному боргу та 1 347,97 грн заборгованість по відсоткам (а.с.71-72).

Таким чином ТОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 , а первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» втратило таке право.

30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01 строк дії якого закінчується 31.12.2024. Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору (п.4.1.) (а.с.65-69)

Також позивачем надано платіжну інструкцію від 31.10.2023 про переказ грошових коштів від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на користь ТОВ «Таліон Плюс» як оплата за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу від 30.10.2023 № 30/1023-01 (а.с.62)

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 30.10.2023 до Договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму 11 378,13 грн. з яких 5998,84 грн. заборгованість по основному боргу та 5 379,29 грн. заборгованість по відсоткам (а.с.63-64)

Таким чином ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 , а кредитор ТОВ «Таліон Плюс» втратило таке право.

29.05.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу № 29/05/25-Е. Відповідно до п.1.1 за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на які належить Клієнту (а.с.57-61)

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 29.05.2025 до Договору факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 30.12.2021 на загальну суму 11 378,13 грн. з яких 5998,84 грн. заборгованість по основному боргу та 5 379,29 грн. заборгованість по відсоткам (а.с.55-56)

Також позивачем надано платіжні інструкції про переказ грошових коштів від позивача до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» як оплата фінансування та відступлення прав вимоги згідно договору факторингу від 29.05.2025 № 29/05/25-Е (а.с.49-51)

Таким чином ТОВ «ФК Ейс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 , а кредитор ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» втратило таке право.

Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням ч. 2 ст. 516 ЦК України.

Тобто за наведеним загальним правилом до нового кредитора переходять усі права, які належали первісному кредиторові у зобов`язанні, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір факторингу є підставою для сингулярного правонаступництва, в силу якого не відбувається припинення попереднього кредитного зобов`язання. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу - на стороні кредитора - у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного з їх учасників. Отже, у подібних випадках не відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших. При цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.

Таким чином у разі відступлення права вимоги новий кредитор замінює собою особу у всіх правах, що існували на момент здійснення відступлення і не припинилися внаслідок такої заміни кредитора у зобов`язанні.

Враховуючи викладене первісний кредитор правомірно відступив право грошової вимоги до відповідача ТОВ «Таліон Плюс», яке у свою чергу відступило таке право ТОВ «ФК «Онлайн фінанс», а те відступило позивачу.

Доводи представника відповідача про те, що по договору факторингу, який укладений у листопаді 2018 року між первісним позивачем та ТОВ «Таліон Плюс» не могло перейти право грошової вимоги до ОСОБА_1 , оскільки та той час ще не існувало кредитного договору, який укладений у грудні 2021 року суд вважає помилковими.

Так, як досліджено судом п.4.1 Договору факторингу від 28.11.2018, строк дії якого неодноразово продовжувався, визначено, що право вимоги переходить до клієнта до фактора з дня підписання сторонами реєстру прав вимог. Також у п.1.3 вказаного договору визначено, що право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також право вимоги, які виникнуть у майбутньому.

При цьому право вимоги по кредитному договору, укладеному з ОСОБА_1 було відступлено первісним кредитором на користь ТОВ «Таліон Плюс» у травні 2022 року, тобто вже після укладення кредитного договору та виникнення права вимоги.

Таким чином умови зазначеного договору факторингу передбачали можливість передачі права вимоги, які виникнуть після дати підписання договору факторингу.

Щодо розміру заборгованості відповідача по кредитному договору суд зазначає наступне.

Як зазначалося судом Кредитна лінія надавалася відповідачу строком на 30 днів від дати отримання кредиту, а саме до 29.01.2022.

Як вбачається з довідки первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ОСОБА_1 були вчинені дії з метою продовження Дисконтного періоду, а саме 15.01.2022 внесено кошти на погашення відсотків і таким чином було продовжено строк кредитування на 16 днів та 14.02.2022 внесено кошти на погашення відсотків, чим продовжено строк кредитування на 30 днів до 16.03.2022 (а.с.13 зворот)

Згідно п.5.2 строк дії цього Договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання Кредиту визначеного в п. 1.7 Договору. Строк дії Договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання Кредиту передбачених п. 1.8 та п. 1.12.1 Договору. У будь-якому разі зобов`язання що виникли під час дій Договору діють до повного їх виконання.

Пункт 1.8 договору визначає, що сторони погодили, що встановлений п.1.7 договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом пільгового періоду оплати всіх фактичних нарахувань процентів за умови, якщо позичальник в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування активована функція продовження строку дисконтного періоду.

Пункт 1.12.1 визначає, що зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду.

Таким чином суд приходить до висновку, що первісний кредитор мав право нараховувати відсотки за користування кредитними коштами до 28.04.2022, оскільки дисконтний період закінчився 29.01.2022 + 90 днів = 28.04.2022.

Надалі, після вказаної дати, первісний кредитор мав право нараховувати штрафні санкції згідно ст..625 ЦК України. Проте про нарахування таких санкцій матеріали справи даних не містять.

Згідно розрахунку заборгованості первісного кредитора станом на 28.04.2022 заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору становила 7 132,66 грн, з яких заборгованість по тілу кредита 5 998,84 грн, заборгованість по відсотках 1 133,82 грн.

На час розгляду справи судом, будь яких доказів про повернення кредитних коштів та сплати нарахованих відсотків стороною відповідача не надано

Таким чином заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору становить 7 132,66 грн, отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати , в тому числі на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн, враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково на 62,6%, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1516,42 грн.

Крім того, позивачем заявлено клопотання про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач разом з позовною заявою надав договір № 29/05/25-01 від 29.05.2025 про надання правової допомоги, укладений між адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «ФК «ЕЙС», протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правової допомоги, Додаткову угоду до Договору про надання правничої допомоги від 29.05.2025, акт прийому-передачі наданих послуг від 29.05.2025 та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Тараненка А.І. (а.с.41-44)

Верховний Суд вже неодноразово висловлював правову позицію щодо порядку та критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу та їх розподілу, зокрема в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи критерій розумності і співмірності та розмір задоволених позовних вимог, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 грн.

Керуючись статтями 76-81, 141, 258-259, 264-265, 354-355 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» (м. Київ, Харківське шосе, 19, оф.2005, , рахунок НОМЕР_4 в АТ «Універсал Банк») заборгованість за кредитним договором № 271871027 від 30.12.2021 в розмірі 7 132 (сім тисяч сто тридцять дві) грн. 66 коп., з яких заборгованість по тілу кредита 5 998,84 грн, заборгованість по відсотках 1 133,82 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» (м. Київ, Харківське шосе, 19, оф.2005, , рахунок НОМЕР_4 в АТ «Універсал Банк») судовий збір в розмірі 1516,42 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000 грн, а всього 3 516 (три тисячі п`ятсот шістнадцять) грн. 42 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Головуюча Л.Є. Петренко