Справа № 161/6346/24 Провадження № 22-з/802/74/25 Головуючий у 1 інстанції: Шестернін В.Д.
Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2025 року місто Луцьк
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Бовчалюк З.А. ,
суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,
у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяви відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення в цивільній справі у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Луцької міської ради, приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області Ходачинська Ніна Іванівна, про визнання угод фіктивними,
В С Т А Н О В И В :
Постановою Волинського апеляційного суду від 20 серпня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 березня 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов задоволено частково. Додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 квітня 2025 року скасовано.
На адресу суду апеляційної інстанції, від позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_1 надійшли заяви про ухвалення додаткового судового рішення.
Позивач просить здійснити розподіл судових витрат, зокрема: витрат по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи ( ч. 3 ст. 270 ЦПК України).
За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою постановлення ухвали у цій справі є 05 вересня 2025 року, тобто, дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що заява позивача підлягає до часткового задоволення, у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу необхідно відмовити, з таких підстав.
На підставі пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За змістом пункту 12 частини 3 статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Щодо вимог заяви позивача про розподіл судових витрат, в частині сплати судового збору.
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Впровадження зазначеного принципу має на меті забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Процесуальні питання розподілу судових витрат визначено статтею 141 ЦПК України.
Так, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 7695, 10 гривень та 605 гривень за заяву про забезпечення позову (а.с. 1, 2). За подання апеляційної скарги позивачем сплачено 5450 , 40 гривень.
Апеляційний суд приходить до висновку, що позивачем документально підтвердженні витрати в розмірі: 3633, 40 гривень за подання позовної заяви (три вимоги немайнового характеру) + 605 гривень за подання заяви про забезпечення позову + 5450, 40 гривень за подання апеляційної скарги, разом 9688, 80 гривень.
Зважаючи на часткове задоволення позову та вимог апеляційної скарги судовий збір в розмірі 4844, 40 гривень підлягає стягненню на користь позивача саме з відповідача ОСОБА_4 , що становить 50% від задоволених позовних вимог та вимог апеляційної скарги.
Щодо судових витрат, які пов`язані наданням правничої допомоги, як позивача так відповідача ОСОБА_1 ..
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини 1 і 2 статті 133 ЦПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову на відповідача;
2) у разі відмови в позові на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з ч. 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 суд зазначив, що у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року у справі № 346/2744/21.
На підставі наведеного належить дійти висновку, що необхідною обставиною для ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат є неможливість подання стороною доказів, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.
При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).
В судовому засіданні до закінчення судових дебатів та в поданій заяві про ухвалення додаткового рішення сторонами не зазначено про існування будь-яких поважних причин неможливості подання доказів про понесені або очікувані витрати на професійну правничу допомогу до ухвалення судом оскаржуваного рішення суду.
Подані заяви, як позивача так і відповідача ОСОБА_1 від 26 березня 2025 року, 27 березня 2025 року та від 22 серпня 2025 року, про ухвалення додаткового рішення також не обґрунтовані поважними причинами неможливості подання доказів до судових дебатів, як в суді першої інстанції так і в апеляційної інстанції.
Акти-розрахунки, як позивача , так відповідача хоч і складені 25 березня 2025 року (відповідача), 26 березня 2025 року (позивача), 22 серпня 2025 року (відповідача), тобто після ухвалення рішення суду, як першої інстанції так і після ухвалення постанови апеляційного суду, однак у них немає посилань на докази, які виправдовували б неможливість складання актів розрахунку до закінчення судових дебатів, також до актів не долучені докази про розмір витрат на професійну правничу допомогу, які не могли бути подані до закінчення судових дебатів.
Ураховуючи, що заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, в частині стягнення витрат на правничу допомогу, не обґрунтовані поважними причинами неможливості подання відповідних доказів до закінчення судових дебатів, такі поважні причини не встановлено і судом апеляційної інстанції, а тому у стягненні таких витрат необхідно відмовити.
Керуючись статтями 133, 137, 141, 246, 270, 381 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково та ухвалити у цій справі додаткове судове рішення.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 4844, 40 гривень витрат по сплаті судового збору.
В решті вимог заяви ОСОБА_2 відмовити.
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий суддя
Судді