У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Данко В.Й., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу №308/9290/25 від 01 липня 2025 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом , -

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2025 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видано судовий наказ за заявою Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 11714,56 грн. та судовий збір у розмірі 302,80 грн.

29 серпня 2025 року ОСОБА_1 , подав до суду заяву про скасування судового наказу №308/9290/25 від 01 липня 2025, виданого Ужгородським міськрайонним судом.

В обґрунтування заяви вказує, що судовий наказ отримав поштовим відправленням 14.08.2025 року. Вказує, що з судовим наказом не згідний, оскільки вважає, що між сторонами наявний спір про право, а саме не погоджується з укладенням договору та наданням послуг.

Просить скасувати судовий наказ, виданий Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 01 липня 2025 року у справі №308/9290/25.

Розглянувши заяву про скасування судового наказу та дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Судом встановлено, що 01 липня 2025 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видано судовий наказ за заявою Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 11714,56 грн. та судовий збір у розмірі 302,80 грн..

Згідно з ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Подана боржником заява відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України.

Копія судового наказу боржником отримана 14.08.2025 року, інших доказів матеріали справи не містять. Заява про скасування судового наказу була подана до суду 29.08.2025року, отже строки подання такої не пропущені.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Вважаю, що наведені заявником доводи та додані до заяви про скасування судового наказу документи спростовують посилання стягувача щодо безспірності заявлених вимог.

За таких обставин, оскільки боржник ОСОБА_1 заперечує проти вимог стягувача, на час розгляду даної заяви відсутні підстави для її повернення, приходжу до висновку, що вимога про скасування судового наказу є такою, що підлягає задоволенню.

Крім цього, згідно з приписами ч. 5 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Статтею 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна, як учасниця Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

При цьому процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Стягувач, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

Керуючись ст. ст.170,171,258,259,260,263 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу №308/9290/25 від 01 липня 2025 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом задовольнити.

Скасувати судовий наказ, у справі №308/9290/25 від 01 липня 2025 року, виданий Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, згідно з яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода»суми боргу за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 11714,56 грн. та судовий збір у розмірі 302,80 грн.

Роз`яснити стягувачу, що він має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.Й. Данко