У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відкриття провадження в справі

(спрощене позовне провадження)

09 вересня 2025 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Козленко Г.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Навчально-виховного комплексу допрофесійної підготовки та технічної творчості молоді м. Києва, директора Навчально-виховного комплексу допрофесійної підготовки та технічної творчості молоді м. Києва Желепи Олександра Миколайовича про поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про поновлення строків звернення до суду, в обгрунтування якої зазначено, що позивач знаходився у пригніченому психологічному стані, проходив лікування, мав скрутне становище у з`язку зі звільненням, тривалий час проходив військово-лікарську комісію та готувався до служби у Збройних Силах України, оскільки не має юридичної освіти та не в змозі самостійно здійснювати захист своїх порушених прав у суді, через відсутність достатніх знань в галузі права змушений був звернутись за правовою допомогою, а також систематичні обстріли м. Києва впливають на роботу транспорту та установ та організацій. У зв`язку з наведеним просив поновити пропущений строк звернення до суду.

Суд звертає увагу на ст. 233 КЗпП України, у відповідності до котрої із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Правова природа строку звернення до суду дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади та місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено, передусім, необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії» зазначив, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Стаття 234 КЗпП України передбачає, що у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

Стаття 127 ЦПК України присвячена питанню поновленню та продовженню процесуальних строків.

З точки зору закону поновлення та продовження процесуального строку - це визнання права особи на вчинення певної процесуальної дії після закінчення процесуального строку, якщо його було пропущено з причин, визнаних судом поважними.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із такого: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Дослідивши подану заяву про поновлення строку на звернення до суду, суд встановив, що причини пропуску строку для звернення із позовом є поважними. Крім того, пропущений строк є незначним.

Відтак, строк для звернення до суду підлягає поновленню.

Спір виник із цивільно-правових відносин. Зазначений спір згідно з вимогами ч. 1 ст. 19 ЦПК України належить до компетенції місцевих загальних судів та має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка, згідно з ч. 4 ст. 19 ЦПК України належить до справ незначної складності та, відповідно до ст. 274 ЦПК України підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.

Враховуючи предмет і підстави позову, а також положення ст. 274 ЦПК України суд дійшов висновку про можливість розгляду даної цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 19, 187, 258, 259, 260, 261, 274, 277, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду із позовною заяваою.

Відкрити спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Навчально-виховного комплексу допрофесійної підготовки та технічної творчості молоді м. Києва, директора Навчально-виховного комплексу допрофесійної підготовки та технічної творчості молоді м. Києва Желепи Олександра Миколайовича про поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди.

Відповідачу/ам в справі направити копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Визначити відповідачу строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст.178 ЦПК України, - 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Позивач має право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 179 ЦПК України, протягом 7 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов.

Відповідач має право подати до суду заперечення, в яких викласти свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення, в порядку, передбаченому ст. 180 ЦПК України, протягом 7 днів з дня отримання відповіді на відзив.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається, за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - https://court.gov.ua/sud2609/.

Суддя Г.О.Козленко