УХВАЛА

03 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 646/8245/21

провадження № 61-3778св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА», товариство з обмеженою відповідальністю «2х2 ФІНАНС»,

третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Дар`я Володимирівна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадженнязаяву представника ОСОБА_1 адвоката Лисенка Андрія Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА», товариства з обмеженою відповідальністю «2х2 ФІНАНС», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Дар`я Володимирівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішення про реєстрацію права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Фінансова компанія «Позика», ТОВ «2х2 ФІНАНС» про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішення про реєстрацію права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова у складі судді Янцовської Т. М. від 26 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійcним договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ТОВ «ФК «Позика» та ТОВ «2X2 ФІНАНС», посвідчений 19 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д. В., зареєстрований в реєстрі № 2986.

Скасовано державну реєстрацію прав та обтяжень у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «2х2 ФІНАНС», проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального кругу Пономарьовою Д. В.

від 19 листопада 2021 року на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ТОВ «ФК «Позика» та ТОВ «2X2 ФІНАНС», посвідчений 19 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу

Пономарьовою Д. В., зареєстрований в реєстрі № 2986.

Витребувано у ТОВ «2х2 ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 квартиру

АДРЕСА_2 .

Постановою Харківського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2023 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 14 травня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв адвокат Лисенко А. О., задоволено.

Постанову Харківського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року скасовано та залишено в силі заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2023 року.

30 травня 2025 року від представника ОСОБА_1 адвоката

Лисенка А. О. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення та стягнення з ТОВ «ФК «Позика», ТОВ «2х2 Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 71 292,75 грн, які останній поніс у зв`язку із розглядом цієї справи у суді апеляційної та касаційної інстанцій.

До заяви додано договори про надання правничої допомоги від30 січня 2024 року та від 07 лютого 2025 року, акти виконаних робіт, а також квитанції від 30 травня 2025 року на суму 9 000 грн та 1 500 доларів США, що еквівалентно 62 292, 75 грн.

У червні 2025 року від відповідачів надійшли заперечення на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, які мотивовані недоведеністю позивачем того, що витрати на правову допомогу у заявленому розмірі були фактичними та неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України резолютивна частина постанови суду касаційної інстанції складається, в тому числі, і з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).

У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Указаний строк є процесуальним і за певних підстав може бути поновлений, а при відсутності таких підстав настають наслідки, передбачені статтею 126 ЦПК України, згідно із частиною другою якої документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Лисенко А. О. зазначив, що попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу становить 6 000,00 грн, докази їх понесення будуть подані у строки передбачені частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Постанова Верховного Суду у цій справі була прийнята 14 травня 2025 року, а докази понесення витрат на професійну правничу допомогу надіслані на адресу суду через підсистему «Електронний суд» представником позивача 30 травня 2025 року, тобто з пропуском п`ятиденного строку, передбаченого положенням частини восьмої статті 141 ЦПК України.

Посилання на те, що строк для подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу не пропущений, оскільки постанова Верховного Суду в Електронному суді була отримана адвокатом 26 травня 2025 року, тобто заявник має право подати докази на підтвердження понесених витрат до 31 травня

2025 року, є безпідставними, оскільки відповідно до положень частини восьмої статті 141 ЦПК України такі докази повинні були бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, а не з моменту вручення постанови Верховного Суду.

До подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21.

У зв`язку з викладеним колегія суддів вважає, що заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 71 292,75 грн необхідно залишити без розгляду, оскільки докази понесених витрат подані поза межами строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України, та за відсутності клопотання про його поновлення.

Керуючись статями 141, 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Лисенка Андрія Олександровича про ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович