Справа № 308/8895/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 серпня 2025 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Деметрадзе Т.Р.,
секретаря судового засідання Фетько І.І.,
за участю представника позивача Масленнікової Т.М. (у режимі відеоконференції),
представника відповідача Луцак В.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Масленнікової Тетяни Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на правничу допомогу у справі за позовом адвоката Масленнікової Тетяни Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.06.2025 позовну заяву адвоката Масленнікової Тетяни Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено, визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку автомобіля Ford, моделі С-МАХ, білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 .

Також стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 15 140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) гривень.

07.07.2025 через канцелярію суду надійшла заява представника позивача про стягнення з відповідача понесених судових витрат на правничу допомогу у розмірі 132 807 грн.

Подану заяву обґрунтовує тим, що як було зазначено в позовній заяві та в ході судового розгляду справи, позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі: підготовка позовної заяви/відзиву/відповіді на відзив/пояснень - 5000,00 гривень; клопотання про забезпечення позову - 2 000,00 гривень; участь адвоката у одному судовому засіданні в межах Києва - 2 500,00 гривень; участь адвоката у одному судовому засіданні поза межами Києва - 3 500,00 гривень; у разі отримання рішення суду на користь клієнта 3 % від ціни позову.

Звертає увагу, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 132 807,80 гривень, яка складається з підготовки позовної заяви - 5 000,00 гривень, підготовка відповіді на відзив - 5 000,00 гривень, підготовка пояснень - 5 000,00 гривень, підготовка заяви про забезпечення позову - 2 000,00 гривень, участь адвоката у судовому засіданні - 31 500,00 гривень (3 500*9) та гонорар за позитивне рішення суду - 84 307,80 гривень.

На підставі наведеного, просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 132 807,00 гривень, які понесені позивачем на правничу допомогу.

Не погоджуючись із заявленими вимогами про стягнення витрат на правову допомогу, представник відповідача адвокат Луцак В. подав відповідні заперечення.

Вказав, що в позовній заяві представника позивача чітко вказано, що участь в судовому засіданні - 2500 гривень, жодних тверджень про «у разі отримання рішення суду на користь клієнта 3% від ціни позову» не має, та ніколи представником позивача зазначено не було. В попередньому орієнтовному розрахунку вказана сума 12 500,00 гривень, а в заяві про стягнення витрат на правничу допомогу 132 807,00 гривень, що у 10 разів перебільшує заявленому розрахунку згідно позовної заяви.

Зауважує, що «отримання рішення на користь клієнта», за своїм змістом і правовою природою така винагорода не є ціною договору (платою за надані послуги) у розумінні статей 632, 903 ЦК України, а є платою за сам результат (позитивне рішення).

На думку сторони відповідача, витрати на правничу допомогу не є співмірними з обсягом наданої допомоги, а також те, що адвокат завищив їх розмір, практика судів щодо категорії справ по поділ майна є сталою та послідовною, тому вважає, що заявлена сума в розмірі 132 807 гривень не підлягає до задоволення, натомість співмірними витратами може бути 15 000 гривень.

Представник позивача підтримала заявлені вимоги з підстав та мотивів, викладених у заяві та поданій відповідача на заперечення про стягнення витрат на правову допомоги відповідача.

Представник відповідача у судовому засіданні вказав, що заявлені позовні вимоги є неспівмірними із складністю справи, не відповідають дійсними обставинам та стороною позивача не надано доказів понесення їх оплати. Зазначив, що сторона відповідача визнає розмір витрат на правову допомогу на суму 15 000 грн.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, вивчивши заяву, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.06.2025 позовну заяву адвоката Масленнікової Тетяни Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено, визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку автомобіля Ford, моделі С-МАХ, білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 .

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 15 140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) гривень.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2, 3, 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Згідно з ч. 1, 2 ч. 3 ст. 133 судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Також, відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

З оглянутих Договору №23/04/2024 про надання правової допомоги від 23.04.2024, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «ДЖАСТІФАЙ» та Додатку №1 до Договору вбачається, що сторонами визначено витрати на професійну правничу допомогу у наступному розмірі: підготовка позовної заяви/відзиву/відповіді на відзив/пояснень - 5000,00 гривень; клопотання про забезпечення позову - 2 000,00 гривень; участь адвоката у одному судовому засіданні в межах Києва - 2 500,00 гривень; участь адвоката у одному судовому засіданні поза межами Києва - 3 500,00 гривень; у разі отримання рішення суду на користь клієнта 3 % від ціни позову.

Також стороною позивача додано копії актів виконаних робіт від 01.08.2024, 20.08.2024, 27.09.2024, 18.06.2024, 16.07.2024, 20.10.2024, 08.12.2024, 21.01.2025, 07.02.2025, 17.02.2025, 04.03.2025, 07.04.2025 та 12.06.2025.

За правилами статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності.

Верховний Суд у постанові від 01 листопада 2022 року у справі №757/24445/21-ц (провадження №61-9163св22) зазначив, що відсутність доказів оплати вартості наданих адвокатом послуг не може виступати самостійною підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті141 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі №727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18, від 31 жовтня 2022 року у справі №236/3503/20-ц (провадження №61-19531св21).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Про це наголошує Велика Палата Верховного Суду, а саме зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18, провадження №12-171гс19).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

З урахуванням критеріїв співмірності, складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин даної справи, беручи до уваги, що дана справа не є унікальною та не потребувала значного часу для вивчення матеріалів справи ТА підготовки позовної заяви, суд вважає, що зазначені в актах виконаних робіт витрати на правничу допомогу у вказаному розмірі є завищеними.

Суд враховує, що справа є типовою з усталеною практикою, розглядалась в спрощеному позовному провадженні, а тому не потребує великого часу для виконання адвокатом своєї роботи. Крім того, більшість засідань було проведено у режимі відеоконференції із використанням власних технічних засобів представника позивача.

Що стосується гонорару адвоката за позитивне рішення суду у розмірі 84 307.8 гривень, суд вказує, що ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення додаткової винагороди у справі, яка розглядається, є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Стягнення заявленої суми має співвідноситися із виконаною роботою щодо представництва інтересів у суді та досягнення обумовленого між сторонами позитивного результату.

Суд вважає, що заява позивача щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу в частині стягнення 31 500 грн. та 84 307.80 грн. не відповідає критерію розумності, та з огляду на обставини цієї справи, матиме надмірний характер. Також в ході розгляду справи стороною позивача не було надано документів, що свідчать про понесення витрат саме у такому розмірі та про здійснення їх оплати.

Таким чином, аналізуючи складені представником позивача матеріали, на предмет складності, обсяг виконаних робіт та участь у судових засіданнях згідно з актами наданих послуг, враховуючи критерій розумності, суд вважає, що зазначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних робіт, а тому заявлені ним витрати підлягають частковому задоволенню на суму 80 000 гривень.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Реквізити сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; рнокпп НОМЕР_2 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_3 .

Суддя Т.Р. Деметрадзе