Справа №345/3524/25
Провадження № 2/345/1646/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.09.2025 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі судді Кулаєць Б.О., розглянувши в залі суду в м. Калуш в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

адвокат Долинка О.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову, і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною трьох років. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 2500,00 грн. витрат на надання професійної правничої допомоги.

Свої вимоги мотивує тим, що 19 листопада 2022 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. На даний момент до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області поданий позов про розірвання шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін по справі народилась донька ОСОБА_4 , яка проживає з матір`ю і перебуває на її утриманні. За дійсних обставин справи відповідач останні декілька місяців з позивачкою не проживає, жодної участі в утриманні дитини не бере, матеріальну допомогу не надає, а самою дитиною не цікавиться взагалі. Усі витрати з утримання дитини позивачка несе самостійно, що для неї є фінансово обтяжливим, оскільки вона не має можливості працевлаштуватись з огляду на вік дитини. Фактично єдиним джерелом її доходу є державна допомога при народженні дитини у розмірі 860,00 грн. щомісяця і допомога, яка надається її батьками добровільно. Разом з цим, відповідач є фізично здоровою особою, не обмежений у можливості працевлаштування, немає на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб. Однак, з невідомих причин він не бажає працювати, отримувати доходи та, відповідно, виконувати свій батьківський обов`язок з утримання дитини. Позивачка припускає, що відповідач все таки працює неофіційно, так як доросла людина в будь-якому випадку повинна мати засоби для життя. Та оскільки він відмовляється від будь-якого спілкування з позивачкою, то вона позбавлена можливості з`ясувати цю обставину достеменно. З огляду на викладене в сукупності, позивачка вважає підставним, обґрунтованим і справедливим стягнення на її користь з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх його видів заробітку (доходу), а на її утримання як дружини 1/6 частини усіх його видів заробітку (доходу).

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що він не заперечує проти встановлення аліментів на утримання його доньки та підтверджує готовність виконувати обов?язки батька. Він визнає свій обов?язок як батька та готовий виконувати його відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України. Водночас з урахуванням його матеріального становища, відсутності стабільного доходу, офіційного працевлаштування та стану здоров?я, просить суд визначити розмір аліментів у межах, що є справедливими та посильними, з врахуванням його фактичного доходу та витрат на лікування. Просить суд врахувати ці обставини при визначенні розміру аліментів. Вважає за доцільне встановити їх у твердій грошовій сумі у межах, що відповідають 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України. Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання позивачки ОСОБА_1 , як дружини, то не погоджується з цією вимогою, оскільки шлюб між ними не розірваний, тривають шлюбні відносини. Він має щире бажання до примирення та збереження сім?ї і неодноразово висловлював готовність відновити шлюбні стосунки. Він перебуває у складному фінансовому становищі, не має майна та на даний час стабільної роботи. Враховуючи вищевказане, вимога про стягнення аліментів на дружину є передчасною та необґрунтованою.

Представник позивачки подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що конкретно у даному випадку позивачка обрала спосіб стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача. При цьому, відповідач просить суд стягувати з нього аліменти у розмірі виключно 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тобто сплачувати на дитину лише 1281,50 грн., що на його думку є достатньою сумою для матеріального забезпечення дитини. Висловлюючи згоду сплачувати аліменти винятково на рівні 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, відповідач дещо помилково тлумачить норми статей 181 і 182 Сімейного кодексу України, так як названою нормою закону держава встановила нижню мінімальну гарантовану межу матеріального забезпечення дитини платником аліментів, але разом з цим цей гарантований мінімальний розмір аліментів не є може бути визначений судовим рішенням до стягнення як повний розмір аліментів. Відтак позивач вважає справедливим і об`єктивним стягнення з відповідача аліментів у заявленому в позові розмірі 1/4 частини усіх його видів заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Насамперед потрібно зауважити, що відповідачем не надано взагалі ніяких доказів щодо його витрат на лікування, у чому саме полягало, чи полягає дане лікування, на яке він витрачає кошти. Відтак, ні розмір, ні періодичність, ні цільове призначення цих витрат встановити неможливо. Додатково потрібно звернути увагу на надані відповідачем відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу станом на 23.07.2025. Відповідно до цих відомостей зі січня 2024 року і по 23.07.2025 відповідач у січні 2024 року отримав 256,00 грн. доходу від ТОВ "Спейсикс" і у травні 2024 року 300,00 грн. доходу від ТОВ "Геймдев", код та назва ознаки доходу "111 Виграші та призи". Відповідно до інформації у мережі Інтернет основним видом діяльності обидвох зазначених товариств з обмеженою відповідальністю є 92.00 Організування азартних ігор, а конкретніше це онлайн-казино у мережі Інтернет під брендом "Космолот" (ТОВ "Спейсикс") і"Slots City" (ТОВ "Геймдев"). За таких обставин сумнівним і неправдивим видається твердження відповідача про неможливість працевлаштування, відсутність доходів, скрутне матеріальне становище, непрацездатність, коли в той же час у нього наявні кошти для участі у азартних онлайн іграх. Також виникає цілком підставне питання скільки ж загалом коштів було ним витрачено на ставки. Окрім того, отримані відповідачем виграші припадають на період вагітності Позивача (січень 2024 року) і вже наявність дитини тримісячного віку (травень 2024 року), що при відсутності у відповідача роботи і доходів зовсім не підтверджує його наміри забезпечення дитини і сім`ї.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10.07.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

30.07.2025 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву.

18.08.2025 представник позивачки подав до суду додаткові пояснення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

сторони по справі 19.11.2022 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 19.11.2022 (а.с. 16).

За час шлюбу у сторін по справі народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 23.02.2024 (а.с. 15).

Відповідно до інформаційної довідки від 22.07.2025 відсутні відомості про наявність у ОСОБА_2 нерухомого майна.

ОСОБА_2 встановлено діагноз неконсолідований перелом човноподібної кістки правої кисті та надані призначення: косинкова перев`язка перший тиждень, ібупрофен 400 мг. й таблетка при болю; рекомендовано оперативне лікування, що підтверджується рентгенографією від 26.06.2025 та записом від 27.06.2025.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу станом на 23.07.2025 відповідач у січні 2024 року отримав 256,00 грн. доходу від ТОВ "Спейсикс" і у травні 2024 року 300,00 грн. доходу від ТОВ "Геймдев", код та назва ознаки доходу - "111 Виграші та призи".

Між сторонами виник спір щодо участі батька в утриманні малолітньої доньки та в утриманні дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Оцінка суду:

дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з таких підстав.

Щодо стягнення аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо та на сьогоднішній день в достатній мірі не надає коштів на утримання дитини.

Також суд бере до уваги доводи позивачки про те, відповідач є здоровою особою працездатного віку, інших утриманців, яких він зобов`язаний утримувати у відповідності до вимог закону, у нього не має, що не заперечується останнім, а, отже, може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки у визначеному нею розмірі.

Водночас будь-яких доказів на підтвердження регулярних витрат на лікування відповідачем не надано, а та обставина, що він проходив одноразове лікування, не звільняє його від обов`язку сплачувати аліменти на малолітню дитину та не впливає на його матеріальне становище.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що позов в цій частині необхідно задоволити та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, і вважає, що аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, суд зазначає наступне.

Дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.ч. 1, 2, 4 ст. 84 СК України).

Приписами ч. 6 ст. 84 СК України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Таким чином сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів.

Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї.

Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного кодексу України).

При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

У зв`язку з тим, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю (позивачкою), а також враховуючи, що остання здійснює догляд за дитиною і через це не працює, вона має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дочкою трьох років.

Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів, керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.

Водночас, звертаючись з позовом про стягнення з відповідача на своє утримання аліментів у розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, позивачка не обґрунтувала заявлений розмір аліментів, їх достатність та співрозмірність з огляду на життєві потреби.

А тому, аналізуючи встановлені у справі обставини в їх сукупності та, враховуючи той факт, що відповідач не довів свою неспроможність сплачувати аліменти на дружину, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб позивачки, на утриманні та вихованні якої знаходиться одна дитина, яка не досягла трьохрічного віку та потребує постійного материнського догляду, а також з можливостей відповідача, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини та стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки на її утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними та необхідними для утримання позивачки.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання.

Розподіл судових витрат між сторонами:

згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 2422,40 грн. (за дві позовні вимоги) необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи встановлено, що 02.07.2025 ОСОБА_1 уклала з адвокатом Долинкою О.А. договір про надання правничої допомоги та сплатила визначену ним та актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 2 від 07.07.2025 вартість послуг в загальній сумі 2500,00 грн., що підтверджено квитанцією від № 435077 від 07.07.2025 (а.с. 8, 10, 12-13).

Виходячи з конкретних обставин справи, її складності, обсягу виконаної адвокатом роботи, врахувавши принцип співмірності і розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку про доведеність відповідачкою понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у розмірі 2500,00 гривень.

За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 2250,00 грн. (2500 грн. х 90%) витрат за надання правничої допомоги пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 80, 81, 84, 180, 181, 182, 184, 185 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 289, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати аліменти зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягувати аліменти зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання у розмірі 1/8 частини від всіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, та до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнення аліментів на дитину та на дружину розпочати з 07.07.2025.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також на утримання позивачки ОСОБА_1 .

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2250,00 (дві тисячі двісті п`ятдесят) гривень понесених нею витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя: