Справа № 601/1238/25
Провадження № 2/601/438/2025
У Х В А Л А

01 вересня 2025 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Мочальської В.М.,

з участю секретаря Домінської І.В.,

представника позивача Кураш С.А.(в режимі відеоконференції),

представника відповідача адвоката Кірюшина А.А. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Позивач разом з позовною заявою подав клопотання про витребування доказів у даній справі, а саме: просить суд витребувати у АТ КБ « ПриватБанк» наступну інформацію:

-чи належить банківська карта з прихованим номером № НОМЕР_1 ОСОБА_1 ;

-чи була успішною транзакція здійснена 26.07.2023 о 19:50:07 на банківську картку № НОМЕР_1 в сумі 5200,00 грн з призначенням платежу «Зарахування 5200,00 грн з призначенням платежу «Зарахування 5200 гр на карту № НОМЕР_1 »;

-чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської карти № НОМЕР_1 ;

-чи проводилася верифікація особи власника банківської карти № НОМЕР_1 .

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримала клопотання з підстав, наведених у ньому.

Представник відповідачки ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти вказаного клопотання, пославшись на його необгрунтованість.

Розглянувши клопотання про витребування доказів, дослідивши матеріали справи, надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України.

Відповідно до частини 2 статті 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати клопотання.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими доказами.

Згідно з частинами 1, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 1 статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа.

Відповідно до частини 2 статті 214 ЦПК України головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи.

Згідно з пунктом 61 частини 1 статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» таємниця фінансової послуги - будь-яка визначена законом інформація (крім інформації, що становить банківську таємницю і професійну таємницю на ринках капіталу та організованих товарних ринках) щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відома надавачу фінансових або супровідних послуг у процесі його обслуговування (у тому числі при наданні фінансової або супровідної послуги), та/або інформація щодо взаємовідносин надавача фінансових або супровідних послуг з клієнтом чи третіми особами при наданні фінансових або супровідних послуг, а також інформація про діяльність надавача фінансових або супровідних послуг та/або про клієнта надавача фінансових або супровідних послуг, отримана Національним банком України або Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку (далі Регулятор) під час здійснення нагляду.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 статті 10 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» до таємниці фінансової послуги, зокрема, належить інформація про рахунки клієнта; операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини.

Згідно з частиною 8 статті 11 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» надавач фінансових послуг має право надавати інформацію, що становить таємницю фінансової послуги суду для захисту своїх прав та законних інтересів у справах, учасником яких він є, в Україні і за кордоном.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» інформація, що становить таємницю фінансової послуги, розкривається Регулятором у встановленому ним порядку за рішенням суду.

Як вбачається з поданого клопотання, представник позивача просив суд витребувати інформацію від АТ КБ « ПриватБанк», який є надавачем фінансових послуг, однак всупереч вимогам ч.2 ст. 76 ЦПК України не зазначає які саме докази потрібно витребувати.

Крім того, всупереч ч.2 ст. 84 ЦПК України представником позивача у клопотанні не зазначено підстави, з яких випливає, що цей доказ має АТ КБ «ПриватБанк».

З врахуванням наведеного, суд вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 84, 100 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В клопотанні представника позивача ОСОБА_2 про витребування доказів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено о 16 годині 01.09.2025.

Головуючий: