Справа №519/1405/25
У Х В А Л А

09.09.2025 року м.Південне

Суддя Південного міського суду Одеської області Барановська З.І., розглянувши позовну заяву Доброславської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Південнівської міської ради Одеського району Одеської області до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння на користь її власника,

УСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом.

Суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє, в тому числі, підсудність даної справи суду, до якого вона подана.

Так, перевіряючи підсудність даної справи Південному міському суду Одеської області, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Однак при зверненні до суду з відповідним позовом позивач повинен дотримуватися вимог закону щодо підсудності розгляду цивільних справ, передбачених главою 2 розділу І ЦПК України.

Згідно норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст.27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст.30 ЦПК).

За загальним правилом (ч.1 ст. 27 ЦПК України) позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Водночас, слід враховувати, що загальна підсудність застосовуються до всіх справ за винятком тих, для яких ЦПК України встановлює інший вид підсудності.

Підсудністю у цивільному судочинстві розуміється розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Відповідно до ст.30 ЦПК України для окремих видів позовів встановлено виключну підсудність, а тому позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності. Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

При цьому виключна підсудність встановлена з метою забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи. Зазначені у законі суди можуть здійснити такий розгляд, оскільки в районі їх діяльності знаходиться основна маса доказів.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Правові висновки щодо застосування положень цивільного та господарського процесуального законодавства України про виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, викладено також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20).

Матеріали позовної заяви свідчать, що предметом даного позову, є витребування земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (в прохальній частині позову №2871), що територіально відноситься до Доброславського районного суду Одеської області.

Таким чином суддя приходить до висновку, що дана справа не підсудна суду до якого вона була подана.

Відповідоно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст.31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За таких обставин, цивільну справу за позовом Доброславської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Південнівської міської ради Одеського району Одеської області до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння на користь її власника необхідно передати на розгляд до Доброславського районного суду Одеської області.

Керуючись ст.27, 30-32 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом Доброславської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Південнівської міської ради Одеського району Одеської області до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння на користь її власника передати на розгляд до Доброславського районного суду Одеської області.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Суддя Південного міського суду

Одеської області З. І. Барановська