Справа № 462/5604/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08 вересня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючого судді Боровкова Д.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Львові у спрощеному позовному проваджені без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

25.07.2025 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 20000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що за час перебування в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у них народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В лютому 2022 року вона разом із відповідачем та малолітньою донькою у зв`язку із повномасштабним вторгненням виїхали за межі України в Республіку Польща, де проживали разом до березня 2023 року. У зв`язку із закінченням відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку та необхідністю виходу на роботу, вона змушена буда повернутись в Україну, так як працює у ІНФОРМАЦІЯ_2 . З того часу відповідач не проживав з нею та донькою, однак час від часу перераховував кошти на утримання доньки. З 02.09.2024 року вона змушена була піти у відпустку по догляду за дитиною за станом здоров`я, так як згідно з довідкою №50/1 від 21.08.2024 донька ОСОБА_3 потребує домашнього догляду. Спочатку відповідач добровільно час від часу пересилав їй кошти на утримання доньки. В лютому 2025 року між ними було досягнуто згоди, що відповідач щомісячно буде перераховувати їй кошти на утримання доньки в розмірі 20000 грн., однак фінансова допомога в утриманні дитини надавалась відповідачем не регулярно, а на початку липня 2025 року відповідач повідомив, що надавати кошти на утримання доньки не буде. На даний час донька проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач не надає жодної допомоги на утримання дитини та не приймає участі у її вихованні і тому вона змушена сама її забезпечувати. Відповідач є офіційно працевлаштованим в Республіці Італія, отримує стабільний дохід та інших осіб на утриманні не має. Вона на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною за станом здоров`я, а тому не може працювати. Допомоги від держави на утримання дитини вона не отримує. В зв`язку з вказаним, просить позов задовольнити.

28.07.2025 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачеві було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі; витребувано у Головного управління ДПС в Львівській області відомості про всі наявні поточні рахунки за кордоном на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за період з лютого 2022 року по день надання відповіді, зокрема щодо надходжень, пересилання та зняття грошових коштів, з метою виявлення фінансових операцій, пов`язаних з виплатою заробітної плати або інших доходів.

Відповідач по справі належним чином повідомлявся судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило.

Згідно з вимогами ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи вимоги ст.ст.279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 /а.с.20/.

Сторони від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 /а.с.21/.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №435208098 від 13.07.2025 року, позивачу ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 /а.с.26/.

Позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає разом із своєю донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади №2025/008844986 та витягом з реєстру територіальної громади №2025/008844753 /а.с.13,14/.

Як убачається із довідки №50/1 виданої КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» від 21.08.2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 потребує домашнього догляду /а.с.23/.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.08.2024 року, капітану ОСОБА_1 старшому офіцеру відділу інформаційно-аналітичного забезпечення головного оперативно-розшукового відділу надано відпустку по догляду за дитиною з 02.09.2024 року по 21.08.2025 року /а.с.28/.

Відповідач ОСОБА_2 участі у вихованні дитини не приймає, матеріально не забезпечує, в зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» у 2025 році встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років у розмірі 2563 гривні, для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 3196 гривень.

З позовної заяви вбачається, що відповідач ОСОБА_2 тривалий час офіційно працює за кордоном у Республіці Італія та отримує стабільний дохід.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №435207798 від 13.07.2025 року, відповідачу ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_3 /а.с.27/.

Також, з позовної заяви вбачається, що в лютому 2025 року між позивачем та відповідачем було досягнуто згоди, що відповідач буде перераховувати кошти позивачу на утримання доньки у розмірі 20000 грн, однак фінансова допомога відповідачем надавалась нерегулярно та на початку липня 2025 року відповідач повідомив, що надавати кошти на утримання доньки він не буде.

Як убачається із виписки по рахунку позивача ОСОБА_1 наданого АТ КБ «ПриватБанк» від 04.07.2025 року, відповідачем за період з 12.01.2024 року по 29.06.2025 року, перераховувались кошти позивачу ОСОБА_1 на утримання доньки, зокрема: 30.08.2024 року 10000 грн.; 14.09.2024 року 5000 грн.; 17.09.2024 року 1200 грн.; 28.09.2024 року 2000 грн.; 20.10.2024 року 4000 грн.; 01.11.2024 року 2000 грн.; 15.11.2024 року 9000 грн.; 17.12.2024 року 8000 грн.; 30.01.2025 року 2000 грн.; 04.02.2025 року 2000 грн.; 13.02.2025 року 12700 грн.; 15.02.2025 року 2000 грн.; 08.03.2025 року 2100 грн.; 19.03.2025 року 20000 грн.; 18.04.2025 року 16000 грн.; 28.04.2025 року 2000 грн.; 04.05.2025 року 1300 грн.; 16.05.2025 року 15882,28 грн.; 05.06.2025 року 922,85 грн.; 18.06.2025 року 9313,33 грн.; 23.06.2025 року 1109,69 грн., /а.с.24-25/.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач дійсно сплачував у добровільному порядку аліменти на утримання своєї доньки до липня 2025 року включно, та в подальшому їх виплату припинив, у зв`язку з чим в серпні 2025 року позивач звернулась до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів.

Згідно з листом ГУ ДПС у Львівській області №8844/5/13-01-12-03-03 від 19.08.2025 року, в реєстраційних базах даних ГУ ДПС у Львівській області, станом на 18.08.2025 року, відсутня інформація щодо відкритих банківських рахунків ОСОБА_2 за кордоном відповідно до Багатосторонньої угоди компетентих органів про автоматичний обмін інформацією про фінансові рахунки /а.с.45/.

Позивач надала суду достатні докази, які можуть слугувати підставою для стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про його незадовільний стан здоров`я, про перебування на його утриманні інших осіб, які в силу закону потребують його матеріальної допомоги, а також те, що у нього відсутні можливості надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини.

Суд вважає, що відповідно до вимог закону обов`язком батька є забезпечення нормальних умов життя для своїх дітей, а не лише примусова сплата мінімальних платежів, встановлених законодавством, а також те, що сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя.

Враховуючи наведене, виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дитину, суд, проаналізувавши суми, які перераховувались відповідачем позивачу на утримання доньки у добровільному порядку, розмір яких протягом 2025 року становив від 10000 грн до 20000 грн, беручи до уваги, що відповідач є працездатним, інших осіб на своєму утриманні не має, а також враховуючи, що відповідач доказів на спростування твердження, що він працює за кордоном у Республіці Італія не надав, приходить до висновку, що стягнення аліментів з відповідача на утримання доньки в розмірі 15000 гривень 00 коп. щомісячно, до досягнення її повноліття, буде відповідати вимогам розумності та є співмірний витратам, які мають нести батьки на утримання дітей.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 10000 грн., які понесені у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу, то суд зазначає наступне.

З матеріалів справи убачається, що 02.07.2025 року між адвокатом Дудою І.П. та ОСОБА_1 укладено Договір про надання правової допомоги, за умовами якого адвокат прийняла на себе зобов`язання надати юридичну допомогу в обсязі та на умовах договору / а.с. 50-53/.

Згідно з Актом виконаних робіт за Договором про надання правової допомоги від 02.07.2025 року, загальна вартість юридичних послуг становить 10000 грн. (надання консультації з вивченням документів 4000 грн., підготовка та скерування адвокатського запиту 2000 грн., складання позовної заяви 6000 грн) /а.с. 54/.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За правилом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 1 п. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно керуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14 листопада 2018 року у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11 грудня 2018 року у справі № 910/2170/18, від 10 жовтня 2019 у справі № 909/116/19, від 18 листопада 2021 року у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Враховуючи категорію справи, а також обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, обсягу наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність, керуючись принципом законності, співмірності та справедливості вважаю необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 7500 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7500 грн.

Крім того в порядку, визначеному ст.133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211 гривень 20 коп.

Керуючись ст.ст. 81,89,141,263-265, 280-284 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 25 липня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті правової допомоги в розмірі 7500 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКП: НОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 ; РНОКП: НОМЕР_4 ).

Суддя:

Оригінал рішення.