СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Кицюк В.С., за участю: секретаря Лопатюк А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року позивач звернулась до суду із позов про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2016 року. Від шлюбу народились діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що сторони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, вести спільний сімейний бюджет та фактично разом не проживають.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 01 липня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

18.07.2025 до суду надійшла заява відповідача про надання строку на примирення строком на 6 місяців. В обгрунтування зазначає, що сімейні відносини між сторонами не є остаточно зруйнованими, а існуючі труднощі можуть бути подолані.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 18 липня 2025 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін - в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

13.08.2025 до суду надійшли заперечення позивача щодо надання строку на примирення, у яких зазначає, що категорично заперечує щодо надання строку на примирення, оскільки почуття любові та поваги у подружжя вже давно втрачено, сторони давно не проживають як подружжя у мирі та злагоді, а клопотання відповідача направлено виключно на затягування розгляду справи.

У судовому засіданні позивач просила позов задовольнити та розірвати шлюб між сторонами. Щодо клопотання відповідача про надання строку на примирення, позивач зазначає, що заперечує проти задоволення даного клопотання, оскільки між сторонами втрачено не тільки почуття любові, а й взаємоповаги. Додатково звернула увагу, що сторони більше чотирьох років не підтримують шлюбні відносини. Також акцентувала увагу, що у сторін є маленькі діти, однак позивач не хоче, щоб діти бачили таку поведінку батька у сім`ї і сприймали її як нормальну, оскільки дана обстановка є травмуючою.

Представник позивача у судовому засіданні просив позов задовольнити та розірвати шлюб. Щодо клопотання про надання сторонам строку на примирення, зауважує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а примушування жінки до шлюбу не допускається.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, натомість просив задовольнити клопотання та надати сторонам строк на примирення, оскільки між подружжям ще не втрачено почуття любові.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову та задовольнити клопотання про надання сторонам строку на примирення. Зауважив, що у сторін є спільні діти, які потребують батьківської уваги.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За змістом положень ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Стаття 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 04 червня 2016 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що видано повторне свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис №264.

Від шлюбу народились діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як вбачається з матеріалів справи, шлюбні відносини між сторонами припинені.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі №442/6319/16-ц, постанова від 30 травня 2019 року.

Беручи до уваги категоричне заперечення позивача щодо надання строку на примирення, враховуючи, що протягом строку з дня відкриття провадження по справі відповідачем не вживались заходи щодо примирення між подружжям, заява про надання строку на примирення є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

При цьому суд звертає увагу, що поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено, а тому при вирішення питання чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства, суд застосовує положення ст.24 СК України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу.

Отже, при категоричній незгоді позивача на примирення суд вважає, що надання такого строку на примирення буде суперечити ст.24 СК України, відтак клопотання відповідача задоволенню не підлягає. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про розірвання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 12, 19, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_3 про надання строку на примирення - відмовити.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований 04 червня 2016 року Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №264 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 / РНОКПП НОМЕР_2 / на користь ОСОБА_1 / РНОКПП НОМЕР_3 / судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Вікторія КИЦЮК

Повний текст рішення виготовлено 15.09.2025