ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6973/25 Справа № 182/5698/24 Головуючий у першій інстанції: Кобеляцька-Шаховал І. О. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного Акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі судді Кобеляцької-Шаховал І.О. від 25 березня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 31.03.2024 року, близько 04 год. 00 хв., в Дніпропетровській області Томаківського району на автодорозі «Дніпро-Нікополь» відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки "Chevrolet Lacetti", реєстраційний номер НОМЕР_1 , не впорався з керуванням та з`їхав в кювет. Внаслідок даної ДТП пасажир ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від отриманих травм загинула. Позивачка є матір`ю загиблої і через смерть доньки їй була спричинена значна та непоправна шкода, яка проявилась у втраті годувальника (для батьків). Станом на дату настання ДТП, відповідальність водія за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб була застрахована у відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 31.03.2024 року за фактом настання даної ДТП було внесено відомості про таку подію до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000313 з кваліфікацією по статті 286 КК України та розпочато досудове розслідування. Тому позивач просила стягнути на свою користь з ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" суму страхового відшкодування, як грошову компенсацію за спричинену шкоду, пов`язану із втратою годувальника, в розмірі 127800,00 грн.

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування, як грошову компенсацію за спричинену шкоду втратою годувальника, в розмірі 127800,00 грн. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що позивачка є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 10.04.2024 повторно виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області (а.с. 39).

31.03.2024 року в Дніпропетровській області Томаківського району на автодорозі «Дніпро-Нікополь» відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки "Chevrolet Lacetti", реєстраційний номер НОМЕР_1 , не впорався з керуванням та з`їхав в кювет.

Внаслідок вказаної вище ДТП пасажир ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих травм загинула, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 02.04.2024 (а.с. 41).

31.03.2024 року за фактом настання даної ДТП було внесено відомості про таку подію до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000313 з кваліфікацією по статті 286 КК України та розпочато досудове розслідування (а.с. 24).

Судом також установлено, що станом на дату настання ДТП відповідальність водія за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована у відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №216634464), що також підтверджується інформацією з веб сайту МТСБУ.

Вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17.04.2025 року у справі №182/2840/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначено йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2025 року щодо ОСОБА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - змінено в частині призначеного покарання. Постановлено вважати ОСОБА_2 засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. В іншій частині вирок суду залишено без змін.

Позивачка звернулась до відповідача з повідомлення про ДТП від 15.04.2024, із заявою про виплату страхового відшкодування (моральної шкоди) від 15.04.2024, а також із заявою про виплату страхового відшкодування (пов`язаного з втратою годувальника) від 15.04.2024 (а.с. 15, 16).

Позивачка є непрацездатною особою, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4 від 23.04.2013, виданого ПФУ. Указом Президента України від 05.05.2009 №293 їй також присвоєне почесне звання "мати-героїня", відповідно до копії посвідчення № НОМЕР_5 (а.с. 42, 43).

Згідно копії витягу з Реєстру територіальної громади, виданого виконкомом Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області 03.04.2024, ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою по АДРЕСА_1 (а.с. 83). За цією ж адресою зареєстроване місце проживання позивачки з лютого 1988 року, що підтверджується копією її паспорту серії НОМЕР_6 , виданого Нікопольським РВ УМВС України у Дніпропетровській області 23.10.2002 (а.с. 44-45).

Відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді, а також особам, яким заподіяно шкоди смертю годувальника, та витрати на поховання, якщо смерть потерпілого настала в результаті страхового випадку, здійснюється у порядку, передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У статті 3 Закону №1961-IV визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 6 Закону №1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону №1961-IVу разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до абзацу шостого статті 23 Закону №1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, є шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

У пункті 27.2 статті 27 Закону №1961-IV зазначено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Вказана вище норма права за способом викладення змісту є відсилочною, тобто містить посилання на іншу норму права, а саме статтю 1200 ЦК України, та може застосовуватися лише в поєднанні із цією нормою.

Згідно з частиною першою статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, довічно; інвалідам - на строк їх інвалідності; одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, до досягнення ними чотирнадцяти років; іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, протягом п`яти років після його смерті.

Судом установлено, що позивачка є непрацездатною (пенсіонер за віком) матір`ю загиблої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 і на час смерті останньої позивачка мала право на утримання від дочки.

Станом на день настання страхового випадку, статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено у 2024 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01 січня - 7100,00 грн. 00 коп. та 01 квітня - 8000,00 грн.

Таким чином, виходячи з положень пункту 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», загальний розмір страхового відшкодування внаслідок смерті потерпілого становить 255600,00 грн., з урахуванням наступного розрахунку: 36 (мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку) х 7110,00 грн (мінімальна заробітна плата у місячному розмірі ) = 255600,00 грн.

При цьому, враховуючи той факт, що загибла ОСОБА_3 мала на утриманні й малолітню доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 42), тому розмір завданої шкоди розподіляється в рівних частинах, тобто у розмірі 127800,00 грн (255600,00 грн / 2).

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши факт ДТП, що мала місце 31.03.2024 року та вину водія ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»; встановивши, що позивачка на час ДТП є непрацездатною (є пенсіонером довічно) матір`ю загиблої внаслідок вказаної ДТП ОСОБА_4 і на час смерті останньої мала право на утримання від дочки, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування у зв"язку із втратою годувальника в розмірі 127800 (сто двадцять сім тисяч вісімсот) грн 00 коп.

Судом також установлено, що між ПАТ «НАСК «Оранта» та ОСОБА_1 (в інтересах якої діяло АО "Автопоміч Україна") було укладено угоду про припинення зобов`язання переданням відступного, за умовами якої сторони встановили та погодили, що загальний розмір страхового відшкодування за шкоду, заподіяну смертю потерпілої особи ОСОБА_4 розрахований відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» по вказаній події складає 38000,00 грн (а.с. 128).

Згідно пункту 2 вказаної вище угоди, ПАТ «НАСК «Оранта» зобов`язується сплатити ОСОБА_1 узгоджену сторонами суму страхового відшкодування, зазначену в п. 1 цієї Угоди, протягом десяти робочих днів з моменту підписання угоди на реквізити ОСОБА_1 .

Після сплати ПАТ «НАСК «Оранта»на користь ОСОБА_1 суми, встановленої п. 1 цієї угоди, сторони вважають припиненими зобов`язання страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-216634464 від 06.09.2023 по події, яка мала місце 31.03.2024, та не матимуть претензій одна до одної з приводу даного страхового випадку в тому числі моральної шкоди, штрафних санкцій, в т.ч. пені, компенсацій тощо пункт 4 угоди).

Однак, вказаною угодою не конкретизованого який саме вид страхового відшкодування погоджений сторонами, зокрема, моральну шкоду чи відшкодування, у зв`язку зі смертю особи, на день смерті якої позивачка мала право на одержання від неї утримання.

Також суду не надано належних та допустимих доказів виплати ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 відповідної суми грошових коштів (38000,00 грн), що погоджена в угоді у десятиденний строк з моменту підписання угоди.

Безпідставним є посилання відповідача на неможливість перебування позивачки на утриманні своєї доньки - ОСОБА_4 , яка загинула ІНФОРМАЦІЯ_2 в ДТП, у зв`язку з перебуванням у провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільної справи про позбавлення батьківських прав №182/1511/22. Адже провадження у вказаній цивільній справі №182/1511/22 відкрите за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , а не ОСОБА_7 . Рішенням суду в справі №182/1511/22 не позбавлялась батьківських прав ОСОБА_1 відносно своєї доньки ОСОБА_4 .

Разом з тим, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги щодо неотримання апелянтом копії позовної заяви заслуговують на увагу. Матеріали справи не містять належних доказів направлення відповідачу та отримання ним копії позовної заяви з додатками. На аркуші справи 69 наявний лист Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області без дати про направлення на адресу ПАТ «НАСК «Оранта» копії ухвали від 06.01.2025 року та "пакету документів на 4 арк.". Однак, у вказаному супровідному листі не конкретизовано переліку документів, що направляються на адресу відповідача в додатках.

Також в оскаржуваному рішенні безпідставно вказано про часткове задоволення позовних вимог, адже єдину позовну вимогу майнового характеру про стягнення страхового відшкодування на суму 127800,00 грн фактично задоволено. Вимога щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з розглядом даної справи, не є позовною вимогою, а відноситься до судових витрат, розподіл яких підлягає судом відповідно до положень статті 141 ЦПК України.

На викладене вище місцевий суд увагу не звернув, тому оскаржуване заочне рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

За положеннями ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог, а також звільнення позивачки від сплати судового збору на підставі пункту 2 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", з ПАТ «НАСК «Оранта» в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1211,20 грн.

Витрати позивачки на професійну правничу допомогу на суму 40000,00 грн не підтверджено належними та допустимими доказами, тому такі витрати не можуть бути стягнуті з відповідача.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, заочне рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного Акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» - задовольнити частково.

Заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2025 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (код ЄДРПОУ - 00034186) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП - НОМЕР_7 ), страхове відшкодування в розмірі 127800 (сто двадцять сім тисяч вісімсот) грн 00 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (код ЄДРПОУ - 00034186) в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 08 вересня 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова