Справа №522/6251/25-Е
Провадження №2-п/522/115/25
УХВАЛА

10 вересня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючої судді Косіциної В.В.,

за участі секретаря судового засідання Лесик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Велічка Костянтина Григоровича про скасування заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.06.2025 року у справі №522/6251/25-Е,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа №522/6251/25-Е за позовом Об`єднання співвласників «СІМЕКС» багатоквартирних будинків №№3, 3А, 3Б по провулку Дунаєва до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.06.2025 року у справі №522/6251/25-Е позовну заяву А Об`єднання співвласників «СІМЕКС» багатоквартирних будинків №№3, 3А, 3Б по провулку Дунаєва до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 120 372,36 гривень та суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 гривень.

13 серпня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Велічка Костянтина Григоровича про скасування заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.06.2025 року у справі №522/6251/25-Е, у якій заявник просив скасувати заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.06.2025 року у справі №522/6251/25-Е.

Ухвалою суду від 20 серпня 2025 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Велічка Костянтина Григоровича про скасування заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.06.2025 року у справі №522/6251/25-Е залишено без руху.

29 серпня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника відповідача адвоката Велічка Костянтина Григоровича про усунення недоліків заяви, якою усі зазначені в ухвалі суду від 20.08.2025 року недоліки усунуто.

Ухвалою суду від 02 вересня 2025 року заяву прийнято до розгляду. Засідання по справі призначено на 09 вересня 2025 року.

08 вересня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника позивача, у якій заявниця просила відмов

У судове засідання, призначене на 09 вересня 2025 року з`явився представник позивача та представник відповідача. Представник позивача заперечувала проти задоволення заяви, просила відмовити. Представник відповідача підтримав заявлену заяву, просив її задовольнити та скасувати заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання оголошено перерву. Встановлено, що проголошення ухвали за результатами розгляду заяви відбудеться 10 вересня 2025 року.

Будь-яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило.

Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21) зазначено, що «Глава 11 «Заочний розгляд справи» Розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України встановлює особливі умови та порядок проведення заочного розгляду справи, ухвалення заочного рішення, подання і розгляду заяви про його перегляд, а також скасування й оскарження цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (стаття 284 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, для скасування заочного рішення суду першої інстанції належить встановити як поважність причин неявки в судове засідання відповідача, так і те, що наявні докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Дотримання судами процесуального законодавства при перегляді заочного рішення є визначальним з точки зору виконання інститутом заочного провадження своєї мети - сприяти ефективному та оперативному здійсненню правосуддя та забезпечення сторонам доступу до правосуддя.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 9 листопада 2021 року по справі № 214/5505/16, за наслідками розгляду заяви про перегляд заочного рішення, поданої з пропуском установленого процесуальним законом строку, суд першої інстанції може прийняти лише одне з передбачених у ч. 3 статті 287 ЦПК рішень, а саме залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Заява мотивована тим, що відповідач скористався своїм правом на подання заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, яке було подано через електронний суд, вказує, що зазначене заперечення є обґрунтованим, що обумовлює іншу процедуру розгляду справи.

З приводу цього, суд зазначає, що оцінка обґрунтованості заяв, скарг, клопотань тощо під час розгляду справи це повноваження суду.

Так, дійсно, 07 травня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, у якому заявник просив здійснити розгляд справи з викликом сторін.

Проте, ухвалою суду від 09 травня 2025 року зазначену заяву було визнано необґрунтованою, у зв`язку з чим відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заперечення.

У заяві про скасування заочного рішення заявник посилається на те, що ухвала суду від 09.05.2025 року ним не отримувалася в порядку встановленому ЦПК України.

Зазначене не відповідає дійсності, оскільки, відповідно до ч.6 ст.274 ЦПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

В матеріалах справи наявна довідка про доставку електронного листа, з якого вбачається, що ухвала суду від 09.05.2025 року доставлена до електронного кабінету ОСОБА_1 11.05.2025 року.

Тому, ОСОБА_1 в установлений ЦПК України спосіб отримав копію ухвали.

У заяві про перегляд заочного рішення заявник посилається на те, що він належним чином не був повідомлений відкриття провадження у справі.

Суд не може погодитися із зазначеними доводами з огляду на наступне.

Ухвалою суду від 05 травня 2025 року провадження у справі відкрито. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Надано позивачеві 15-ти денний строк для подання відзиву.

Зазначену ухвалу доставлено до електронного кабінету ОСОБА_1 05 травня 2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с.63).

Копія позову з додатками була доставлена до електронного кабінету ОСОБА_1 29.03.2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с.65).

Тому, ОСОБА_1 у повній мірі був обізнаний про відкриття провадження у справі та те, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Про обізнаність ОСОБА_1 про те, що провадження у справі відкрито та про порядок розгляду справи також свідчить той факт, що останній звертався до суду із клопотанням про розгляд справи з повідомленням сторін.

У заяві про скасування заочного рішення позивач посилається на те, що суд не міг ухвалити заочне рішення у справі, оскільки, суд може ухвалити заочне рішення у разі існування усіх умов, визначених у статті 280 ЦПК України, тоді як не менш ніж дві умови ухвалення заочного рішення не виконано.

У Постанові ОП КЦС ВС від 14.02.2022 у справі № 2-4744/11 зазначено, що для скасування заочного рішення суду першої інстанції належить встановити як поважність причин неявки в судове засідання відповідача, так і те, що наявні докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У постанові КЦС ВС від 14.12.2020 у справі № 202/1650/19 наголошено на тому, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 «Заочний розгляд справи». Структура і зміст заочного рішення визначаються загальними правилами, передбаченими статтею 265 ЦПК України. Воно, як і звичайне судове рішення, складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин. Водночас особливості розгляду справи в порядку заочного провадження відображаються у змісті заочного рішення. Учасники справи не вправі робити висновок про те, що ухвалене рішення суду не є заочним у зв`язку з недотриманням судом першої інстанції вимог статей 280-289 ЦПК України.

Тобто, цивільне процесуальне законодавство не містить заборони на ухвалення заочного рішення у разі здійснення розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У цивільному процесуальному кодексі наголошено на тому, що під час здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (що включає в себе спрощене позовне провадження без повідомлення сторін), суд повинен враховувати положення Глави 11 ЦПК України.

У частині першій статті 280 ЦПК України вказано, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи положення, що регулюють здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, керуючись Главою 11 ЦПК України, одночасними умовами для ухвалення заочного рішення є:

- відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та встановлення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін;

- відповідач не подав відзив;

- позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.

При цьому, така умова як не з`явлення відповідача у судове засідання без поважних причин або без повідомлення причини в даному конкретному випадку не може бути застосована з огляду на те, що розгляд справи здійснювався без повідомлення сторін.

Як вже було встановлено судом, відповідач у встановленому ЦПК України порядку був повідомлений про відкриття провадження у справі та про встановлений порядок розгляду справи шляхом отримання ухвали суду про відкриття провадження через підсистему Електронний суд.

Через підсистему Електронний суд відповідачем було отримано копію позову з додатками в електронному вигляді.

Будучи належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі та встановлення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідач без поважних причин відзив не подав.

Поважність причин неподання відзиву також не була обґрунтована в заяві про скасування заочного рішення.

При цьому, від позивача будь-яких заперечень щодо ухвалення заочного рішення не надходило.

Тому, враховуючи те, що розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, беручи до уваги той факт, що відповідач у встановленому законом порядку отримав копію позову з додатками, ухвалу суду про відкриття провадження, проте, у встановлений судом строк відзив не подав, а заперечення проти ухвалення заочного рішення від позивача не надходили, суд забезпечив виконання вимоги статті 280 ЦПК України задля ухвалення заочного рішення по справі.

Щодо посилання відповідача на те, що про заочний розгляд справи поставляється ухвала, то суд ухвалив здійснити розгляд справи в рішенні суду (абзац 11 вступної частини).

У судовому засіданні, призначеному на 09 вересня 2025 року представник відповідача заявив, що наявні докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, зокрема, те, що нарахування заборгованості відбулося поза межами періоду, коли відповідач володів об`єктами нерухомого майна.

Зазначене не відповідає дійсності, оскільки, у рішенні суду встановлено, що ОСОБА_1 до 18.01.2024 року був власником квартири АДРЕСА_1 , підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта від 27.06.2025 року №433306800.

З інформаційної довідки чітко вбачається, що він набув право власності на зазначений об`єкт нерухомого майна 27.05.2021 року, тоді як право власності було припинено 18.01.2024 року.

Також в рішенні суду встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта від 27.06.2025 року №433306843.

З інформаційної довідки чітко вбачається, що він набув право власності на зазначений об`єкт нерухомого майна 27.05.2021 року.

Заборгованість розпочала нараховуватися з лютого 2022 року, тобто, тоді, коли ОСОБА_1 уже був власником зазначених вище об`єктів нерухомого майна.

З січня 2024 року, тобто, з моменту відчуження ОСОБА_1 одного з об`єктів нерухомого майна, заборгованість за житлово-комунальні послуги почала нараховуватися щодо одного об`єкта нерухомого майна, про що свідчить зменшення площі нарахування у розрахунку заборгованості, що наданий позивачем.

Будь-які інші докази, які мають істотне значення для вирішення справи, зокрема, впливали б на розмір цивільно-правової відповідальності надано не було.

Тому, враховуючи факт того, що відповідач був належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, у встановлений законом строк відзив не подав, беручи до уваги факт того, що відповідачем не було подано докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд доходить до висновку про те, що підстави для скасування заочного рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 196, 274, 287, 288 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Велічка Костянтина Григоровича про скасування заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.06.2025 року у справі №522/6251/25-Е залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Роз`яснити, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Текст ухвали складено та підписано 10 вересня 2025 року.

Суддя Косіцина В.В.