справа № 274/4018/25
провадження № 2/0274/1700/25
Рішення

Іменем України

10.09.2025 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: судді Вдовиченко Т.М., за участі секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -

в с т а н о в и в :

Представник позивача Логош Т.В. звернулася до суду з позовною заявою, згідно якої просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором №05.11.2024-100000077 від 05.11.2024 в розмірі 33550,00 грн .

Свої вимоги обґрунтовують тим, що 05.11.2024 року ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №05.11.2024-100000077. Відповідно до умов договору, позичальнику надано кредит в розмірі 11000,00 грн строком на 140 днів, зі сплатою процентів у розмірі 0,82% (денна процентна ставка), комісії в розмірі 15% від суми кредиту, що становить 1650,00 грн та сплатою неустойки в розмірі 110,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання або неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.

Позивач ТзОВ "Споживчий центр" свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, перерахувавши кошти відповідачці.

В свою чергу, відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у розмірі 33550,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 11000,00 грн, по процентам в розмірі 15400,00 грн, по комісії в розмірі 1650,00 грн та неустойки в розмірі 5500,00 грн, чим порушуються права та інтереси ТзОВ «Споживчий центр».

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін (а.с.31 - 32).

18.07.2025 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, який ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 01.09.2025 року повернуто відповідачці без розгляду в зв"язку з пропуском строків на подачу відзиву ( а.с. 58).

23.07.2025 представником позивача - Ларіоновим К.О. подано відповідь на відзив, згідно якого просить залишити відзив на позовну заяву без розгляду, оскільки відповідачкою пропущено строк на його подання без клопотання про поновлення процесуального строку ( а.с. 37-45).

04.09.2025 року представником відповідачки адвокатом Гуменюком О.В. подані додаткові письмові пояснення у справі .

05.019.2025 року представником відповідачки адвокатом Гуменюком О.В. подано клопотання про долучення доказів, одночасно просить суд поновити строк на подання доказів по справі.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 10.09.2025 року в задоволенні клопотання представника відповідачки адвоката Гуменюка О.В. відмовлено, письмові докази повернуто без розгляду.

Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає у зв`язку з такими встановленими фактичними обставинами справи та відповідними їм правовідносинами.

Судом встановлено, що 05.11.2024 року відповідачка ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е523 підписала пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) (а.с. 15-23).

Також 05.11.2024 року ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е523 підписала заявку, яка є невід`ємною частиною кредитного договору №05.11.2024-100000077 (кредитної лінії).

05.11.2024 року ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е523 підписала відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №05.11.2024-100000077 (кредитної лінії).

Водночас 05.11.2024 року ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е523 підписала додаток до кредитного договору №05.11.2024-100000077 (кредитної лінії).

На підтвердження факту перерахування відповідачці кредитних коштів позивач надав суду лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 05.06.2025 року № 198-0506, згідно з якою, 05.11.2024 01:41:37 успішно перераховано кошти на суму 11000,00 грн, номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 557435134, призначення платежу: Видача за договором кредиту №05.11.2024-100000077 (а.с. 13).

Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №05.11.2024-100000077 від 05.11.2024, за ОСОБА_1 рахується заборгованість в розмірі 33550,00 грн, яка складається: 11000,00 грн - основний борг, 15400,00 грн - проценти, 1650,00 грн - комісія, 5500,00 грн неустойка (а.с. 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як передбачено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з ч. 2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Кожна заявлена обставина має бути підтверджена належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За наданою АТ «Універсал банк» інформацією від 09.09.2025 року за № 4298, яка витребувана ухвалою суду, за клопотанням сторони позивача, встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) банком не була емітована платіжна картка № 4441-11ХХ-ХХХХ-8861 та будь-яка інша картка.

Отже, позивачем не доведено факту надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, оскільки картка № 4441-11ХХ-ХХХХ-8861 не емітована на ім`я відповідачки та за нею не обслуговується.

Тому лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 05.06.2025 року № 198-0506 про переказ коштів ОСОБА_1 суд відхиляє як доказ, оскільки він не є належним достовірним доказом підтвердження заявленої позивачем обставини щодо грошового переказу кредитних коштів 05.11.2024 року кредитодавцем саме ОСОБА_1 як позичальнику.

Суд зауважує, що надані позивачем, а також отримані судом докази в порядку їх витребування не містять відомостей, які б прямо або опосередковано свідчили про те, що відповідачка фактично отримала та користувалася кредитними коштами, у зв`язку з чим мала б обов`язок повернути кредит та сплатити проценти, комісію, неустойку.

Таким чином, докази, покладені в основу позову, не відповідають критеріям належності, допустимості та достатності, не підтверджують обставин, викладених у позовній заяві, та не можуть бути прийняті судом як підтвердження виникнення, зміни чи припинення правовідносин між сторонами.

Враховуючи, що позивачем не доведена обставина передання кредитних коштів позичальнику, що свідчить і про відсутність обов`язку відповідачки повертати ці кошти кредитодавцю, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що відмова у задоволенні позовних вимог в межах даної справи стосується виключно встановлених правовідносин між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 . Судове рішення не встановлює фактів, які б виключали можливість наявності відповідних правовідносин між позивачем та іншими особами, у тому числі з особою, на ім`я якої була емітована банківська картка.

Отже, ухвалене судом рішення жодним чином не перешкоджає позивачеві скористатися правом на судовий захист в межах нового провадження з дотриманням правил підсудності справи, у разі якщо ним будуть здобуті докази, які свідчать про участь іншої особи у правовідносинах, що є предметом спору.

Оскільки позов задоволенню не підлягає, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 12-13,76-81,89, 247,258,263-265, 274-275,279,354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 10 вересня 2025 року

Суддя : Т.М.Вдовиченко