Справа № 545/3886/25
Провадження № 2/545/2337/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про передачу справи за підсудністю

09 вересня 2025 рокум. Полтава

Суддя Полтавського районного суду Полтавської області Зуб Т.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Державна іпотечна установа звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 15 ст. 28 ЦПК України, позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Сторона позивача, скориставшись правом вибору, звернулася до Полтавського районного суду Полтавської області за місцем реєстрації відповідача ОСОБА_1 .

Згідно листа Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 02-28/1960 від 03.09.2025 року відомості про місце реєстрації ОСОБА_1 відсутні.

Разом з цим, відповідями Територіальних громад підтверджені місця реєстрації відповідачів: ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 ; ОСОБА_3 : АДРЕСА_2 .

Зі змісту позову вбачається, що спір виник з приводу несплати заборгованості з кредитного договору № 479-ФР від 12.05.2008 року, який був укладений між ВАТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 на придбання квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . В забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору, 12.05.2008 року був укладений іпотечний договір, предметом якого є вищевказана квартира.

Разом з цим, приписами ч. 1 ст. 30 ЦПК України визначено, зокрема, що позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як наголошено у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

У постанові від 09 вересня 2020 року у справі №910/6644/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата ВС визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч. 3 ст. 30 ЦПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Позиція Великої Палати ВС ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.

Тому на спори, предметом яких є стягнення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми ч. 3 ст. 30 ЦПК України.

Предметом заяви у цій справі є зобов`язання, які випливають з кредитного договору, в забезпечення умов виконання якого був укладений іпотечний договір, предметом якого є квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Положеннями статті 31 ЦПК України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги- не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи вищенаведене вважаю, що дана справа не підсудна Полтавському районному суду Полтавської області і її необхідно передати за підсудністю до Подільського районного суду м. Полтава.

На підставі викладеного, керуючись ст. 27, 31, 32, 187, 258, 260, 261 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу № 545/3886/25 за позовною заявою Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором- надіслати за підсудністю до Подільського районного суду м. Полтава.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СуддяТетяна ЗУБ