Справа № 541/3115/25
Номер провадження 2/541/1532/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 вересня 2025 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Непокупної Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи наступним.

07 грудня 2020 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 1323181, згідно якої відповідач отримав кредит у розмірі 2 500 грн на умовах строковості, зворотності, платності. 07 вересня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу № 1-07092021. відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 1323181. 07 вересня 2021 року ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» відповідно до договору відступлення права вимоги № 2-07/09/2021 відступив право вимоги за кредитним договором № 1323181 від 07 грудня 2020 року до ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідача. Відповідач в зазначені строки умови договору № 1323181 не виконав, кошти, отримані за вказаним договором, у погоджені сторонами в договорі строки не повернув, внаслідок чого станом на 12 червня 2025 року відповідно до розрахунку заборгованості має перед позивачем прострочену заборгованість на загальну суму 5 342,50 грн, з яких: заборгованість за кредитом 2 500,00 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом 2 842,50 грн, для стягнення якої позивач звернувся до суду.

В судове засідання представник позивача не з`явився, просив розгляд справи проводити у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою реєстрації відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

07 грудня 2020 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах фінансового кредиту № 1323181, який підписано електронним підписом позичальника. Сума кредиту складає 2 500,00 грн, строк кредиту 30 днів, дата повернення кредиту вказана в графіку платежів, що є додатком № 1 до цього договору, - до 06 січня 2021 року. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в розділі 4 цього договору. Знижена процентна ставка становить 0,01% процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом (3,65 процентів річних), застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього договору. Стандартна процента ставка складає 1,90% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (693,50 процентів річних), застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, якщо клієнт не виконав умови зазначені в п/п.1.4.1. договору для застосування зниженої процентної ставки. Кредит був наданий у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену клієнтом в особистому кабінеті, що має наступні реквізити № НОМЕР_1 . Відповідно до умов договору відповідач отримав кредитні кошти в сумі 2 500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, із зобов`язанням повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього.

Згідно з повідомленням ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», відповіді ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ»» від 02 липня 2025 року № 2643_17, в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів було здійснено успішний переказ грошових коштів на картку № НОМЕР_2 , яка емітована на ім`я ОСОБА_1 , в розмірі 2 500 грн.

Відповідно до договору факторингу від 07 вересня 2021 року № 1-07092021, реєстру боржників до договору факторингу, розрахунку заборгованості, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» права вимоги за договором № 1323181.

07 вересня 2021 року ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору, реєстру боржників, відступлення права вимоги № 2-07/09/2021, відступив право вимоги за кредитним договором № 1323181 від 07 грудня 2020 року до ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідача.

За ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги по суті - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Ч. 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно зі ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно із ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість за кредитним договором № 1323181 від 07 грудня 2020 року в розмірі 5 342,50 грн, яка підлягає стягненню на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору у вказаному розмірі.

Згідно з положенням п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Правнича допомога позивачу надавалася адвокатом Пархомчуком С.В. на підставі договору про надання правової допомоги від 09 липня 2025 року № 09/07/2025. Вартість послуг згідно з рахунком від 01 вересня 2025 року № 01.09.2025-3 складає 10 500 грн, тому суд дійшов висновку про задоволення вимоги про стягнення витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 10 500 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 62, 81, 141, 258, 264, 265, 280, 281, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», , місцезнаходження: вул. Саперне Поле, буд. 12, м. Київ, заборгованість за договором про надання коштів на умовах фінансового кредиту № 1323181 від 07 грудня 2020 року в розмірі 5 342(п`ять тисяч триста сорок дві) грн 50 коп.; судовий збір в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.; витрати на правничу допомогу в розмірі 10 500 (десять тисяч п`ятсот) грн 00 коп.

Відповідач може подати письмову заяву про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 08 вересня 2025 року.

Суддя: О. М. Вірченко