Справа №760/3080/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Козленко Г.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду м. Києва через свого представника звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив суд:

- стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) матеріальні збитки, спричинені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 142 978,73 грн;

- стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені ним судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що 06.07.2023 о 19:08 год в м. Києві по просп.. Повітрофлотському перехрестя з вул. Преображенська, ОСОБА_2 , керуючи т.з. «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_3 , перед поворотом ліворуч не зайняв відповідне крайнє положення та не надав дорогу транспортному засобу, який рухався назустріч, а саме авто «Honda Аccord», д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1 , що призвело до зіткнення.

Автомобіль «Honda accord», д.н.з. НОМЕР_4 на праві власності належить ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , однак в момент ДТП автомобілем керував ОСОБА_1 .

Дорожньо-транспортна пригода в результаті якої було пошкоджено автомобіль «Honda Аccord», д.н.з. НОМЕР_4 знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з грубим порушенням водієм автомобіля «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 29.09.2023 у справі №760/19870/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 11.12.2023.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Honda Аccord», д.н.з. НОМЕР_4 зазнав механічних пошкоджень з матеріальними збитками, про що судовим експертом ОСОБА_5 11.10.2023 зроблено висновок відповідно до якого ринкова вартість КТЗ марки «Honda Аccord», д.н.з. НОМЕР_4 до пошкоджень становить - 371 641,03 грн, а ринкова вартість після пошкодження - 73 662,30, тобто розмір матеріального збитку, завданого позивачу складає 297 978,73 грн.

АТ «СГ «ТАС» виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 155 000,00 грн, відтак позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення шкоди з відповідача у розмірі 142 978,73 грн.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Фактично у відзив на позовну заяву відповідач не погоджується із розміром витрат на правничу допомогу. По суті позовних вимог відповідач у відзиві на позовну заяву жодних заперечень не зазначав.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій спростовує доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, та просить задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26.02.2024 відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, приходить до наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 транспортний засіб марки «Honda», модель «Accord», д.н.з. НОМЕР_4 на праві власності належить ОСОБА_3 .

Цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_3 , яким є ОСОБА_4 , застраховано в АТ «СГ «ТАС» відповідно до полісу №АТ/4002285 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого страхова сума за шкоду, заподіяну майну становить 160 000,00 грн.

06.10.2023 між ФОП « ОСОБА_5 » та ОСОБА_3 було укладено договір №98/17.10.23 про проведення незалежної експертної оцінки транспортного засобу.

Відповідно до квитанції від 11.10.2023 №98/17.10.23 до прибуткового касового ордера ОСОБА_1 сплатив за послуги експерта за складання звіту №98/17.10.23 про оцінку КТЗ марки HONDA Accord, д.н. НОМЕР_4 у розмірі 4 500,00 грн.

Згідно з звітом від 11.10.2023 №98/17.10.23 про оцінку вартості матеріального збитку транспортного засобу «Honda Аccord», д.н.з. НОМЕР_4 ринкова вартість КТЗ до пошкодження - 371 641,03 грн; вартість відновлювального ремонту КТЗ - 1 061 210,21 грн; утилізаційна вартість - 73 662,30 грн; вартість матеріального збитку - 371 641,03 грн.

Відповідно до звіту від 27.10.2023 про стан рахунку ОСОБА_3 за період з 23.10.2023 по 23.10.2023 вбачається, що 23.10.2023 відбулось зарахування коштів, а саме: страхового відшкодування за договором №АТ/4002285 від 04.04.2023.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва у справі №760/19870/23 від 29.09.2023 визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень, який необхідно сплатити на наступні реквізити: Отримувач коштів: УК у Солом`янському районі, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38050812, Номер рахунку (IBAN):UA0026010, Код класифікації доходів бюджету: 21081100 Призначення платежу: адміністративний штраф.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн., який необхідно сплатити на наступні реквізити: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача /код ЄДРПОУ/37993783, Рахунок отримувача: UA0026001, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Призначення платежу: судовий збір.

Відповідно до постанови Київського апеляційного суду у справі №760/19870/23 від 11.12.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_2 - залишено без задоволення, постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 29 вересня 2023 року - залишено без змін.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортних пригод та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) зроблено наступні висновки.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхові відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхуванні сплачує страхові платежі, крім зазначених вище випадків, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) (пункт 59), від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створю підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правові підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіла транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримані якого створює підвищену небезпеку.

У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судам законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини, а саме водієм ОСОБА_2 .

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусі зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування), для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю і фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, відшкодування шкоди особою, яка її завдала і цивільно-прав відповідальність якої застрахована на підставі Закону №1961-IV, можливе лише за умови, якщо згідно із цим Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Якщо потерпілий звернувся до Страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від Страховика.

Зазначений висновок узгоджується з правовими позиціями ВС у постановах від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032 від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19, від 24 листопада 2021 року у справі № 523/2791/18 (проваджені 17324ск20), від 06 жовтня 2021 року у справі № 753/311/17 (провадження № 61-10440св21).

З огляду на вищевикладене, розмір матеріальних збитків, враховуючи дані вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, визначеного у звіті №98/17.10.23 про оцінку вартості матеріального збитку утилізаційна вартість складає 73 662,30 грн; вартість матеріального збитку - 371 641,03 грн, страховою виплачено - 155 000,00 грн.

Разом з тим, суд звертає увагу, що страхова сума за шкоду, заподіяну майну відповідно до полісу №АТ/4002285 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів становить 160 000,00 грн, відтак з ОСОБА_2 підлягає стягненню 137 978,73 грн (371 641,03 грн - 160 000,00 грн - 73 662,30 грн).

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню у частині вимог про стягнення матеріальної шкоди внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, доводи, на які сторона відповідача посилалася у своєму відзиві, не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом ч.ч. 1, 3 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За приписами частин другої-четвертої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

13.12.2023 між адвокатським бюро «Мельниченко та партнери» та ОСОБА_1 було укладено договір №209/23 про надання правової допомоги, відповідно до п.п. 2.3.1 п. 2.3 якого передбачено, що клієнт зобов`язується оплатити послуги бюро вартістю 25 000 (двадцять п`ять) тисяч гривень, які клієнт зобов`язаний сплатити протягом трьох банківських днів, з дня моменту підписання договору.

Відповідно до квитанції від 26.04.2024 №0.0..1 вбачається, що ОСОБА_1 сплатив 25 000,00 грн, призначення платежу: оплата за договором №209/23 від. 13.12.2023, пл. ОСОБА_1 .

25.04.2024 між Адвокатським бюро «Мельниченко та партнери» та ОСОБА_1 було підписано акт приймання-передачі, відповідно до якого бюро надало, а клієнт прийняв наступну правову допомогу:

- консультація, вивчення матеріалів, документів, наданих клієнтом;

- системний аналіз обставин справи, з урахуванням положень діючого законодавства та судової практики щодо розгляду справ з аналогічними правовими відносинами;

- супровід з питання визначення розміру збитку, що підлягає стягненню зі страхової компанії та з винуватця ДТП;

- проведення претензійної роботи зі страховиком, направленою на досудове врегулювання питання відшкодування клієнту збитків;

- складання заяв по суті справи та інших процесуальних документів.

Суд визнає розмір таких судових витрат співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони, і тому вони підлягають стягненню на користь позивача.

Крім того, позивачем сплачено 4 500,00 грн за складання звіту №98/17.10.23 про оцінку КТЗ марки HONDA Accord, д.н. НОМЕР_4 , що підтверджується квитанцією 11.10.2023 №98/17.10.23 до прибуткового касового.

Разом з тим, позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1 455,53 грн.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Керуючись ст.ст. 3, 8, 21, 55, 61, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 1-22, 1166, 1187 ЦК України, ст.ст. 3, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1-23, 76-82, 89, 95, 258-259, 263-265, 267, 274-279, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) матеріальні збитки, спричинені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 137 978,73 грн, суму витрат, пов`язаних з проведенням експертизи у розмірі 4 500,00 грн, витрати на правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 455,53 грн.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.О. Козленко