Справа № 496/3586/25
Провадження № 2-о/496/177/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої - судді Шаньшиної М.В.

за участю:

секретаря Ткаченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив суд встановити факт не проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на момент смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , та смерті матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою своєї реєстрації: АДРЕСА_1 . Свою заяву заявник мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер його батько ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_5 померла його мати ОСОБА_6 , які до дня смерті проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_6 помер брат заявника ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_7 помер і брат ОСОБА_4 , які на день смерті батьків також були зареєстровані, але нe проживали за вищезазначеною адресою. З метою прийняття спадщини після смерті батьків, я, як спадкоємець першої черги, звернувся до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з відповідною заявою. Однак, 3 червня 2025 року заявник отримав від нотаріуса лист з роз`ясненням про неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що за вищезазначеною адресою зареєстровані мої брати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які в розумінні ст. 1268 ЦК України вважаються таким, що прийняли спадщину. За таких обставин нотаріус рекомендував заявнику звернутись до суду iз заявою про встановлення факту не проживання спадкоємців, які були зареєстровані зі спадкодавцем на день його смерті, та надати до нотаріальної контори судове рішення, яке набрало законної сили, у зв`язку з чим, заявник звернувся до суду з вказаною заявою.

Представник заявника в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та у відсутність заявника.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи.

Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 народився ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Яськівською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис №03 від 13.01.1988 року. Батьками записані ОСОБА_5 батько, та ОСОБА_6 мати.

ІНФОРМАЦІЯ_9 помер батько заявника ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого Яськівською сільською радою Біляївського району Одеської області від 20.09.2010 року, актовий запис №70.

ІНФОРМАЦІЯ_10 померла мати заявника ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського районного управління юстиції в Одеській області від 26.12.2013 року, актовий запис №761.

ІНФОРМАЦІЯ_11 помер брат заявника - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 12.03.2018 року, актовий запис №227.

Відповідно до копії актового запису про смерть №21 від 06.01.2024 року, виданого Біляївським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_12 помер ОСОБА_4 .

Після смерті батька ОСОБА_5 відкрилась спадщина, у зв`язку з чим 286.12.2018 року заявник звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Але листом від 03.06.2025 року за №1482/02-14, у видачі свідоцтва було відмовлено, у зв`язку з тим, що згідно довідки від 21.05.2018 року №840 разом з померлим ОСОБА_5 на день його смерті за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані: ОСОБА_6 , 1953 року народження дружина (померла ІНФОРМАЦІЯ_10 ); ОСОБА_2 , 1976 року народження син; ОСОБА_4 , 1978 року народження син; ОСОБА_1 , 1987 року народження син; ОСОБА_7 , 2007 року народження онук; ОСОБА_8 , 2008 року народження онук; ОСОБА_9 , 1988 року народження невістка. Будь яких заяв від синів ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 , до Біляївської нотаріальної контори Одеської області не надходило. У зв`язку з чим заявнику було рекомендовано звернутись до суду з питанням встановлення факту не проживання ОСОБА_2 , 1976 року народження; ОСОБА_4 , 1978 року народження, зі спадкодавцем на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 , 1954 року народження, померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 і не прийняття спадщини.

Відповідно до акту від 09.06.2025 року підписаного депутатом Яськівської сільської ради Одеського району Одеської області Гавва В.В., та сусідів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,, ОСОБА_12 , встановлено, що разом з ОСОБА_5 по день його смерті мешкали дружина ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , та син ОСОБА_13 , 1987 року народження, разом з дружиною ОСОБА_14 та синами ОСОБА_15 та ОСОБА_13 . ОСОБА_16 проживав разом з батьками до дня їх смерті, опікувався ними та надавав необхідну допомогу. Після їх смерті здійснив поховання за власний рахунок.

Згідно довідки виданої Яськівською сільською радою Яськівської ТГ Одеського району Одеської області від 03.04.2025 року за №05-13/281 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , до дня смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , згідно запису в погосподарській книзі №13/1104 за 2011-2015 р.р., були зареєстровані: ОСОБА_3 , 1974 року народження син; ОСОБА_2 , 1976 року народження син; ОСОБА_4 , 1978 року народження син; ОСОБА_1 , 1987 року народження син; ОСОБА_7 , 2007 року народження онук; ОСОБА_9 , 1988 року народження невістка; ОСОБА_8 , 2008 року народження онук.

Відповідно до копій спадкових справ, відкритих після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , встановлено, що з заявою про прийняття спадщини звернувся тільки ОСОБА_1 .

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення.

Як передбачено ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про вставлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах спадкування», слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п.п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , були зареєстровані але не проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Факт, про встановлення якого просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на спадщину.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надані заявником докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт не проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з померлим батьком по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 .

За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення юридичного факту, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 89, 259, 263, 265, 268, 315-319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт не проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_14 на момент смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , та смерті матері ОСОБА_17 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою своєї реєстрації: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Суддя М.В. Шаньшина