Справа № 148/2228/25
Провадження №2/148/1098/25
У Х В А Л А

Іменем України

10 вересня 2025 року м.Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Ковганич С.В., вирішуючи питання про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 , поданої представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб без самостійних вимог - Служби у справах дітей Гайсинської міської ради Гайсинського району Вінницької області про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб без самостійних вимог - Служби у справах дітей Гайсинської міської ради Гайсинського району Вінницької області про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини.

Ознайомившись з формою та змістом позовної заяви встановлено, що вона не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, а саме, позивачем при зверненні до суду з даним позовом не дотримано вимог, передбачених ст.175, 177 ЦПК України:

- позовна заява не містить реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ третьої особи, а також відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача, відповідача та третьої особи;

- у позовній заяві зазначено третю особу, однак в порушення норм ст.53 ЦПК України не визначено на чиїй стороні, позивача чи відповідача, вона залучається;

- до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Представник позивача у позовній заяві вказав, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", як учасник бойових дій.

Однак з даним твердженням суддя не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з виконанням їхніх прав.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 у справі №545/1149/17 зроблений правовий висновок про те, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Серед них немає пільг щодо звільненням від сплати судового збору у справах із вимогами, подібними до тих, з якими представник позивача звернувся у цій справі.

Аналіз п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" в сукупності з ч.2 ст.22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати судового збору з усіх спорів.

В даному випадку позовні вимоги про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини не стосуються пільг, доплат чи інших соціальних гарантій позивача, як учасника бойових дій, та не пов`язані з наявністю/відсутністю у позивача статусу учасника бойових дій.

З огляду на вищевказане, беручи до уваги, що позовні вимоги не пов`язані з порушенням прав позивача, як учасника бойових дій, приходжу до висновку, що пільги щодо сплати судового збору, передбачені п.13 ч.1 ст. 5 Закону України Про судовий збір на позивача не розповсюджуються, а тому судовий збір має бути сплачений нею на загальних підставах.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач пред`являє вимогу немайнового характеру.

Згідно пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки станом на 01.01.2025 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028 грн, тому судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 1211,20 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладені обставини, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, а саме: для приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст.175 ЦПК України та сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн та надання суду оригіналу документу, що це підтверджує.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 , поданої представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб без самостійних вимог - Служби у справах дітей Гайсинської міської ради Гайсинського району Вінницької області про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини залишити без руху до усунення недоліків.

Надати представнику позивачаі десятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

У разі неусунення недоліків у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається представнику позивача.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: