Провадження: 2/484/1750/25
Справа: 484/3899/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15.09.2025 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Коваленко Н.А.,

секретар судового засідання Голубкова Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Ремський Євген Вікторович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 499, дата видачі 21.06.2008), до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

установив:

16.07.2025 ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Ремського Є.В., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання, як повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Позов мотивований тим, що позивач навчається в Національному університеті кораблебудування імені адмірала Макарова на третьому курсі заочної форми навчання, на контрактній основі. У зв`язку з цим він не має можливості працевлаштуватися та самостійно отримувати заробіток. Відповідач є батьком позивача, є здоровим, має заробіток та може надавати матеріальну допомогу йому, як синові. За таких обставин просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання або досягнення ним 23-річного віку, залежно від того, яка з цих обставин настане першою.

Ухвалою від 21.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів.

Сторони про час, день та місце розгляду справи повідомлені завчасно і належним чином.

Представник позивача через канцелярію суду подав заяву з проханням розглядати справу в його відсутність та відсутність його довірителя, позов підтримують та просять задовольнити його, не заперечують проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час, день та місце розгляду справи за адресою зареєстрованого місця проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі Судової влади України, та шляхом направлення судових повідомлень та документів рекомендованими листами, які повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання». Відповідачу запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Правом на подання відзиву на позов та доказів на спростування доводів позивача відповідач не скористався, будь-яких інших клопотань від нього до суду не надходило.

Відповідно до постанови Касаційного Цивільного Суду Верховного Суду від 10 травня 2023 року № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 25.07.2003 відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області Україна, актовий запис № 360.

На даний час позивач є повнолітньою особою та навчається в Національному університеті кораблебудування імені адмірала Макарова на третьому курсі заочної форми навчання, факультет морського права, спеціальність: 256 «Національна безпека», освітня програма: «Внутрішньополітична безпека», термін навчання з 14.10.2022 по 30.06.3036, наказ про зарахування № 883-уч- від 14.10.2022, освітній ступень: бакалавр, форма фінансування: контракт, що підтверджується довідкою №66/24-25, яка видана 20.05.2025.

Позивач проходить навчання відповідно до Договору про надання освітніх послуг від 15.10.2022, копія якого міститься в матеріалах справи. Відповідно до договору про надання освітніх послуг від 15.10.2022, вартість вказаної послуги за весь термін навчання становить 64000 грн. Сплата за надання освітньої послуги здійснюється посеместрово або, за згодою ректора, помісячно. Розмір плати за один семестр навчання становить 8000 грн.

Під час навчання позивач проживає в м. Миколаєві в гуртожитку Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова. Орендна плата за гуртожиток залежить від кількості днів перебування на сесії та може становити від 320 до 720 грн, про що позивачем надано відповідні квитанції.

Позивач хоч і навчається на заочній формі навчання, проте немає змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, у зв`язку з чим йому потрібні кошти на оплату за навчання, на проїзд до місця навчання, одяг, харчування, підручники тощо, що й зумовило необхідність звернення до суду.

Відповідач на утримання позивача матеріальної допомоги не надає.

Відповідач перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 , має звання солдат, перебуває на посаді навідника з 02.08.2024. На думку позивача, він має регулярний дохід, і може надавати матеріальну допомогу синові.

Відповідно до частин 1,2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно до положень ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, а саме:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач є повнолітнім, навчається на заочній формі навчання та потребує матеріальної допомоги. Необхідність отримання належної освіти позбавляє його можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання.

Відповідач є працездатним та платоспроможним, а отже має можливість і повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, який на теперішній час продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою ст. 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Визначаючи розмір суми, яка підлягає щомісячному стягненню, зважаючи на батьківський обов`язок відповідача по утриманню сина, який продовжує навчання та його потребу в отриманні матеріальної допомоги, враховуючи інтереси останнього, можливість відповідача надавати таку допомогу, а також обставини справи та виходячи із принципів розумності і справедливості, суд дійшов до висновку, що для задоволення позовних вимог наявні правові підстави, передбачені законом, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. В зв`язку з цим суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з 16.07.2025 (дня пред`явлення позову), щомісячно, і до закінчення навчання або досягнення ОСОБА_1 , 23-річного віку, залежно від того, яка з цих обставин настане першою.

Крім того, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 82, 263, 265, 272-273, 354-355 ЦПК України,

ухвалив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з 16.07.2025 (дня пред`явлення позову), щомісячно, і до закінчення навчання або досягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 23-річного віку, залежно від того, яка з цих обставин настане першою.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , в дохід держави судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення складений 15.09.2025.

Суддя Н. А. Коваленко