Провадження №2/760/7275/25
Справа №307/5431/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Усатової І.А.

при секретарі Омельяненко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Національної гвардії України, військової частини НОМЕР_1 , треті особи: Нересницька сільська рада, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовною заявою, у якій просять встановити факт проживання однією сім`єю та перебування на утриманні померлого онука- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з дідом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та бабою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою АДРЕСА_1 , до дня загибелі ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Мотивують свої вимоги тим, що їх донька, ОСОБА_5 , одружилась з ОСОБА_6 29.01.1991. У них народилися сини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , її чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_7 . Онуки залишились без батьків, і позивач був їх опікуном.

Зазначили, що 24.02.2022, як почалась війна, молодшого онука ОСОБА_4 мобілізували на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_8 , а 08.03.2023 ОСОБА_4 навідник оператор 1 віділення 3 взводу, 2 батальйону, солдат - загинув в результаті мінометного обстрілу позицій противника в районі населеного пункту Спірне, Донецької області. Позивач звернувся до відповідача військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо встановлення статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця та виплати одноразової грошової допомоги та отримав відмову.

Пояснили, що як вбачається з відповіді відповідача за №50/28/12-1360 від 05.02.2024 із його сім`ї допомогу ніхто не отримав по теперішній час. До кола осіб на отримання допомоги входить його жінка ОСОБА_2 , яка надала нотаріальну завірену заяву про відмову від цієї грошової допомоги та його онук ОСОБА_3 запевнив його, що надасть свою письмову згоду до початку розгляду судового процесу.

Вказано, що той факт, що він, його дружина та його покійний онук спільно постійно проживали разом однією сім`єю, були пов?язані спільним побутом, мали спільний бюджет та взаємні права й обов?язки, та вони знаходились на його утриманні підтверджується актом обстеження матеріально- побутових умов Нересницької сільської ради, та довідкою Тернівського старостинського округу.

Позивачі зазначили, що встановлення факту проживання однією сімє`ю має безпосереднє значення для можливості фактично реалізувати їх гарантоване законодавством право на отримання одноразової грошової допомоги.

Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 18.12.2024 матеріали справи передані до Солом`янського районного суду м. Києва.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14.02.2025 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08.05.2025 призначено справу до розглядяду в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Сторони у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від представника позивачів надійшла заява про розгляд справи без участі позивачів та їх представника просить задовольнити позов.

Від предстаника відповідача військової частини НОМЕР_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі, просить прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеною в постанові від 5 вересня 2022 року № 1519/2-5034/11 (№ 61-175сво21) порядок ухвалення судового рішення та його проголошення залежить від того чи судове засідання, яким завершений розгляд справи, відбулось у присутності учасників справи, чи за їхньої відсутності; повне судове рішення було складено чи складання повного судового рішення було відкладено.

У разі розгляду судом справи без виклику учасників справи або учасники справи в судове засідання не з`явились, ухвалення рішення відбувається у такому самому порядку, проте з урахуванням певних винятків: а) рішення не проголошується; б) датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України).

З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.

Відтак, суд зазначає датою ухвалення рішення-дату складання повного його тексту, не зважаючи на те, що вона відмінна від дати судового засідання, на яку було призначено розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , актовий запис 35 від 10.04.1997., батьком зазначений ОСОБА_6 , матір`ю ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторне), видане відділом реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №19 від 15.10.2003.

Рішенням виконавчого комітету Зарічненської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 10.11.2003 № 63 призначено ОСОБА_1 , 1948 р.н. опікуном над внуками неповнолітніми ОСОБА_3 , 1991 р.н. та ОСОБА_4 , 1997 р.н., а також над їх майном.

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторне) видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тячівського районного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №20 від 08.03.2014.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане виконавчим комітетом Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області, актовий запис №261 від 22.11.2023.

Відповідно до сповіщення про смерть (загибель) начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 полковника ОСОБА_8 , навідник-оператор 1 відділення 3 взводу оперативного призначення 2 роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) НОМЕР_4 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 в результаті мінометного обстрілу позицій противником в районі населенного пункту Спірне Донецької області. Подія настала під час участі військовослужбовця в заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації.

Відповідно до довідки від 02.08.2024 приватного нотаріуса Тячівського районного округу в Закарпатській області Бенчак М.Т. єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є його дід ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки від 01.07.2024, виданої Тернівським старостинським округом №4 Нересницької сільської ради, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав в АДРЕСА_1 та на його утриманні були: дід ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , баба ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до довідки від 04.07.2024, виданої Тернівським старостинським округом №4 Нересницької сільської ради, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_1 .

З акту обстеження матеріально-побутових умов від 16.12.2024, що підписаний депутатом Нересницької сільської ради Палінкаш О.М., завірений сільською головою Гасинець В., вбачається, що ОСОБА_4 проживав разом з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_1 . При житті ОСОБА_4 був єдиним доглядальником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вони проживали однією сім`єю, загиблий матеріально забезпечував ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до нотаріально завіреної заяви приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області Бенчак М.Т., зареєстровано в реєстрі №3337, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовилась від одноразової грошової допомоги, у зв`язку із загибеллю її онука ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивачі на підтвердження перебування їх на утриманні ОСОБА_4 надали копії платіжних інструкцій про переказ коштів ОСОБА_4 на картковий рахунок ОСОБА_1 та копію посвідчення ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності ІІ групи, копію посвідчення ОСОБА_2 про призначення пенсії по інвалідності ІІІ групи.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

У статті 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Статтею 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначений Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

Відповідно до пункту 4 Порядку одноразова грошова допомога призначається у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

На підставі п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000,00 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян російської федерації або республіки білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно зі ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на 08.03.2023, тобто на дату загибелі військовослужбовця) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Стаття 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає членів сім`ї, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» непрацездатними членами сім`ї вважаються:

а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків;

б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю;

в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю;

г) дід і бабуся - при відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати;

д) дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Таким чином, системне тлумачення положень статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на дату загибелі військовослужбовця) та положень статей 30, 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» дає підстави для висновку, що право на виплату одноразової грошової допомоги як утриманці загиблого військовослужбовця мають його члени сім`ї за одночасного існування двох умов: 1) вони є непрацездатними та 2) вони перебували на його утриманні.

Особи, які вважаються непрацездатними, вказані в ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а умови перебування на утриманні вказані в ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав разом з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , які перебували на його утриманні.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів підлягають задоволенню.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статтями 2, 3, 21 СК України, статтями 3, 76-82, 133, 141, 263-268 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утриманні їх онука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І.А. Усатова