Справа № 362/572/25
Провадження 2-з/362/20/25
УХВАЛА

про забезпечення позову

"09" вересня 2025 р.

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поповича О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кострубіцької Т.М.,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Василькові заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Учасники справи, які прибули в судове засідання:

представник позивача адвокат Тихоша Д.С.;

представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Журба К.В.

Суд установив:

У провадженні суду перебуває зазначена справа, предметом спору в якій, з урахуванням зменшення розміру позовних вимог, є стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості за договором позики від 25 травня 2017 року у сумі, еквівалентній 350 000 (триста п`ятдесят тисяч) доларів США у гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу.

Представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 49/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_2 .

Представник відповідача проти задоволення вищевказаної заяви заперечила, вказавши на достатність вже застосованих заходів забезпечення позову.

Вирішуючи заяву по суті, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У частині першій статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Зокрема позов забезпечується накладенням арешту на майно, яке належить відповідачу.

Під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб.

Заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову (пункт 3 частини першої статті 151 ЦПК України).

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

Відтак, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін і інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

В розглядуваному випадку метою забезпечення цього позову є гарантія наявності у відповідача майна за рахунок якого може бути виконане рішення суду, у разі повного або часткового задоволення позову.

Як вже зазначено, предметом спору у цій справі є стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості за договором позики від 25 травня 2017 року у сумі, еквівалентній 350 000 (триста п`ятдесят тисяч) доларів США у гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу.

Ухвалою від 07 серпня 2025 року суд задовольнив заяву поивача про забезпечення позову та вжив заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

1) земельну ділянку, кадастровий номер :01:030:0159, площею 0,116 га, яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серія та номер: І-КВ № 058616, виданий 20 січня 1998 року, видавник: Калинівська селищна рада народних депутатів (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214);

2) об`єкт незавершеного будівництва готовністю 87% (вісімдесят сім відсотків), а саме житловий будинок садибного типу, за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 473,1 кв.м., житловою площею 180 кв.м., ідентифікатор об`єкта нерухомого майна 01.3022993.5021544.20250708.49.0000.45, який належить ОСОБА_2 ;

3) нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 706,5 квадратних метрів, який належить на праві власності ОСОБА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 140).

Ухвалою від 13 серпня 2025 року суд залишив без задоволення заяву представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 49/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_2 з підстав відсутності у матеріалах справи відомостей про оціночну чи дійсну вартість майна, щодо якого вже вжито і щодо якого запропоновано вжити заходи забезпечення позову.

Звертаючись повторно із аналогічною заявою представником позивача долучено до матеріалів справи звіти про оцінку майна, щодо якого вже вжито заходи забезпечення позову, а також майна, щодо якого пропонується вжиття таких заходів.

З наданої представником позивача інформації вбачається, що у відповідності до звітів про оцінку майна визначено наступну ринкову вартість нерухомого майна: 1) земельна ділянка, кадастровий номер :01:030:0159, площею 0,116 га. 92 628 грн.; 2) об`єкт незавершеного будівництва готовністю 87%, а саме житловий будинок садибного типу, за адресою: АДРЕСА_2 3 925 900 грн.; 3) нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_3 5 859 800 грн.; 4) 49/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 778 540 грн.

Отже, станом на дату розгляду вказаного клопотання в межах забезпечення цивільного позову ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики накладено арешт на майно, що сукупно вартує 9 878 328 грн., що на думку представника позивача, не є достатніми для охорони матеріально-правових інтересів позивача, щоб гарантувати виконання рішення суду, якщо воно буде ухвалено на його користь.

Суд зазначає, що вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому співмірність заходу забезпечення позову та заявлених позовних вимог у майнових спорах означає те, що захід забезпечення позову повинен бути застосований в межах ціни позову.

Оскільки предметом позову є стягнення значної суми грошових коштів, застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, є саме тим заходом, який унеможливить ускладнення чи невиконання рішення суду, у разі задоволення або часткового задоволення позову, та забезпечить можливість ефективного захисту прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі визнання судом прав та інтересів позивача дійсно порушеними, тобто заявлений спосіб забезпечення позову є співмірним із позовними вимогами, зокрема є таким, що відповідає ціні позову.

Суд вважає, що співмірність заявленого забезпечення позову також відповідає тим наслідкам, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом якого заявник звернувся до суду.

При цьому обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки обтяжене майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Накладення арешту на нерухоме майно, як вид забезпечення позову, не перешкоджає відповідачу як власнику нерухомого майна володіти і користуватися ним, а лише обмежує частково у розпорядженні ним щодо відчуження будь-яким способом іншим особам.

Враховуючи положення статті 154 ЦПК України, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Керуючись статтями 149-153, 247 ЦПК України, суд

постановив:

Задовольнити заяву про забезпечення позову.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на 49/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_2 .

Надіслати (вручити) сторонам (їхнім представникам) копію цієї ухвали.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» ця ухвала є виконавчим документом і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Стягувач:

ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Боржник:

ОСОБА_2 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження та відкриття виконавчого провадження в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення до Київського апеляційного суду. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Учасники справи мають право звернутись до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, про заміну одного заходу забезпечення позову іншим у порядку, передбаченому ЦПК України.

Суд перейшов на стадію ухвалення рішення за заявою про забезпечення позову, заслухавши представників сторін у судовому засіданні, проведеному 08 вересня 2025 року. Ухвалу постановлено та складено її повний текст 09 вересня 2025 року.

Суддя О.В. Попович