УХВАЛА

08 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 504/4203/22

провадження № 61-6692ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя - доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 липня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року у справі за позовом виконувача обов`язків керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону діючого в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно - експлуатаційного відділу міста Одеса до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2022 року виконувач обов`язків керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону, діючий в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно - експлуатаційного відділу міста Одеса, звернувся до суду із позовом до

ОСОБА_1 , в якому просив зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні Міністерству оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеса частиною земельної ділянки (0,0120 га) загальною площею 3,8 га (військове містечко № ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ), на якій знаходиться об`єкт житлової нерухомості загальною площею 101 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 227) шляхом його знесення за рахунок відповідача.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 липня 2023 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду

від 15 серпня 2025 року, позов Виконувача обов`язків керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону діючого в інтересах держави в особі Міністерства оборони України,

Квартирно - експлуатаційного відділу міста Одеса задоволено.

21 травня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Комінтерніського районного суду Одеської області від 28 липня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року у справі № 504/4203/22.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Згідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР).

Аналіз ЄДРСР свідчить, що постанова Одеського апеляційного суду

від 15 серпня 2024 року не містить вказівки на те, що дата складання її повного тексту є відмінною від дати її ухвалення, тобто останнім днем подання касаційної скарги в межах визначеного законом строку було 16 вересня 2024 року.

Натомість касаційна скарга подана 21 травня 2025 року, тобто із пропуском строку на касаційне оскарження передбаченого статтею 390 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 липня 2023 року була подана ОСОБА_1 , а отже вочевидь він був обізнаний про наявність судового провадження в Одеському апеляційному суді у справі № 504/4203/22.

Оскаржувана постанова апеляційного суду оприлюднена в ЄДРСР - 27 серпня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 23 червня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків касаційної скарги, зокрема, шляхом подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року із зазначенням підстав для поновлення цього строку та надання суду доказів, які підтверджують ці обставини.

14 липня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої долучив квитанцію про сплату судового збору та уточнену касаційну скаргу із викладеними в порядку статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження.

Крім того, заявником подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що копію постанови Одеського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року ОСОБА_1 вперше отримав 13 травня 2025 року, а тому вважає, що причини пропуску строку на касаційне оскарження є поважними. На підтвердження чого заявник надав повідомлення Комінтернівського районного суду Одеської області № 6598 від 06 травня 2025 року, втім із зазначеного повідомлення суду не можливо встановити, що копіюбуло отримано заявником вперше, оскільки копії оскаржуваних судових рішень були направлені ОСОБА_1 у відповідь на його заяву.

Крім того, з копії заяв про звернення ОСОБА_1 до судів першої та апеляційної інстанції про отримання копії постанови вбачається, що про оскаржувану постанову ОСОБА_1 дізнався ще 18 березня 2025 року, в той час як касаційна скарга на постанову Одеського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року подана - 21 травня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 30 липня 2025 року, продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги, оскільки з наданих заявником документів не можливо встановити те, що копію постанови Одеського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року ОСОБА_1 вперше отримав саме 13 травня 2025 року, та запропоновано заявнику надати довідку суду в якому зберігаються матеріали справи № 504/4203/22 з відображенням у ній інформації про те, чи наявні у справі докази вручення ОСОБА_1 копії постанови Одеського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року, або копії матеріалів справи № 504/4203/22 в хронологічному порядку після оскарженої постанови апеляційного суду.

Крім того, з огляду на значний пропуск строку на касаційне оскарження заявнику необхідно було зазначити, які дії ОСОБА_1 вчиняв в період

з 15 серпня 2024 року до 18 березня 2025 року, для того щоб дізнатися про стан ініційованого ним апеляційного провадження.

20 серпня 2025 року ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків касаційної скарги в якій зазначив ті ж підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, оцінка яким була надана Верховним Судом, та зазначив, що в період з 15 серпня 2024 року по 18 березня 2025 року у зв`язку із станом здоров`я не мав можливості слідкувати за станом розгляду справи. Зауважував, що він є особою пенсійного віку та з огляду на його розмір пенсії не має можливості користуватися послугами адвоката. ОСОБА_1 не надав довідку із суду про те, коли він вперше отримав копію постанови Одеського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року.

Верховний Суд дійшов висновку, що наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження є неповажними, а тривале зволікання зі зверненням із касаційною скаргою є необґрунтованим.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) щодо справедливого судового розгляду.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини

(далі - ЄСПЛ) вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України» рішення від 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» рішення

від 14 жовтня 2003 року).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» ЄСПЛ визначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

ЄСПЛ у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

З наданих заявником документів вбачається, що про постанову Одеського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року, ОСОБА_1 дізнався ще 18 березня 2025 року, однак із касаційною скаргою звернувся лише 21 травня 2025 року.

Питання поновлення строку на касаційне оскарження у зв`язку із поганим станом здоров`я не можуть бути взяти судом до уваги, оскільки на підтвердження цих обставин ОСОБА_1 надав медичну документацію про стан його здоров`я датовану 2019 роком, в той час як ініційоване ним апеляційне провадження було відкрито у січні 2024 року, а постанова Одеського апеляційного суду ухвалена 15 серпня 2024 року.

Пунктом 6 частини другої статті 43 ЦПК України визначено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Так, у постанові Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі № 753/21967/15-ц зазначено, що добросовісність учасників судового процесу, зокрема полягає у тому, щоб при обізнаності з судовими процедурами, правами та обов`язками, правилами поведінки виконувати усі правила та вживати заходи щодо обізнаності про хід судового процесу при дотриманні судом обов`язку проінформувати про такі процедури та процедурні рішення.

Надаючи оцінку наведеним заявником підставам для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження Верховний Суд виходить із того, що додані до заяви про усунення недоліків касаційної скарги документи не підтверджують що, ОСОБА_1 вживались заходи щоб довідатись про стан відомого йому судового провадження у справі № 504/4203/22 та подати касаційну скаргу в межах визначеного законом строку.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ОСОБА_1 не зазначив, які дії він вчиняв в період

з 15 серпня 2024 року до 18 березня 2025 року, для того щоб дізнатися про стан ініційованого ним апеляційного провадження.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави, якими заявник обґрунтовує поважність причин значного пропуску процесуального строку встановленого законом, не є поважними та не вказують на наявність об`єктивних обставин, які б перешкоджали поданню касаційної скарги та не можуть бути підставами для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року у справі № 504/4203/22.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись статтями 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року у справі № 504/4203/22.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 липня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року у справі за позовом виконувача обов`язків керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону діючого в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно - експлуатаційного відділу міста Одеса до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження та додані до скарги матеріали направити особам, які подали касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара