Справа № 766/4384/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11.09.2025р. Херсонський міський суд Херсонської області

у складі: головуючої судді Зуб І.Ю.,

при секретарі Федоровій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу в загальному порядку за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3 ), про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним позовом в якому просить:

1)Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 борг за договором позики від 21.12.2021р. у розмірі 13 600,00 доларів США, проценти за позикою із 22.12.2021р. по 21.06.2022р. у розмірі 657,64 доларів СІІІА, пеню за несвоєчасне повернення позики за період із 22.01.2022р. по 21.06.2022р. у розмірі 20 536,00 доларів США, а всього стягнути 34 793 (тридцять чотири тисячі сімсот дев`яносто три) долари СІІІА 64 центи.

2) Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 борг за договором позики від 21.12.2021р. у розмірі 13 600,00 доларів США, проценти за позикою із 22.12.2021р. по 21.06.2022р. у розмірі 657,64 доларів США, пеню за несвоєчасне повернення позики за період із 22.01.2022р. по 21.06.2022р. у розмірі 20 536,00 доларів США, а всього стягнути 34 793 (тридцять чотири тисячі сімсот дев`яносто три) долари СІІІА 64 центи.

3)Вирішити питання про стягнення судових витрат.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані таким.

ОСОБА_1 (далі за текстом Позивач, Кредитор) уклав із ОСОБА_2 (далі за текстом Відповідач-1, Боржник, Позичальник) договір позики від 21.12.2021р., за яким Позикодавець передав Позичальнику у власність, а Позичальник прийняла грошові кошти у розмірі 13.600 (тринадцять тисяч шістсот) доларів СІНА 00 центів, що за курсом Національного банку України станом на 20.12.2021р. (2724,83 грн. за 100 доларів США) еквівалентно 370576,88 (триста сімдесят тисяч п`ятсот сімдесят шість) гривень 88 копійок та зобов`язалась повернути їх у строк 21.06.2022р. включно за наступним графіком: до 21.01.2022 року включно 600,00 (шістсот) доларів США, до 21.02.2022 року включно 600,00 (шістсот) доларів США, до 21.03.2022 року включно 600,00 (шістсот) доларів США. до 21.04.2022 року включно 600,00 (шістсот) доларів США, до 21.05.2022 року включно - 600,00 (шістсот) доларів США, до 21.06.2022 року включно 10 600,00 (десять тисяч шістсот) доларів США.

На підтвердження факту укладення договору позики і отримання коштів у борг Відповідачку власноруч склала письмову розписку і передала її Позивачеві. На сьогодні вона зберігається у Позивача.

У п. 4.1 Договору Сторони погодили що за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність у відповідно з чинним законодавством і умовами даного Договору.

Відповідно до п.3.4. Договору позики сторони узгодили, що Позикодавець має право на одержання від Позичальника процентів від суми позики.

Відповідно до ст. 627 ЦК України у Договорі позики сторонами булу погоджено, що у разі несвоєчасного або не в повному обсязі повернення суми позики Позичальник сплачує Позикодавцю пеню в розмірі 1% (одного) відсотка від суми позики за кожен день прострочення, (ті.4.2. Договору)

У и.4.3. цього Договору Сторони, керуючись ст. 259 ЦК України, домовились та визначили, що за цим Договором встановлюється позовна давність тривалістю 10 (десять) років в тому числі щодо для стягнення збитків, неустойки (штрафів, пені та інфляційних втрат.

Кредитор виконав умови договору і передав у власність Боржника грошові кошти обумовлені Договором. Дана обставина підтверджується копією договору і розписки складеної Боржником. На даний час такі документи зберігаються у Кредитора оскільки Боржник не повернув борг.

На забезпечення виконання зобов`язання за вказаним Договором позики 21.12.2021р. між Кредитором, Боржником і ОСОБА_3 (далі - Відповідач-2, Поручитель), а також між Кредитного Боржником і ОСОБА_4 (далі за текстом - Відповідач-3, Поручитель) було укладено два окремі договори поруки за умовами якого Поручитель взяв на себе зобов`язання відповідати перед Кредитором за невиконання Боржником всіх його зобов`язань, шо виникають із договору позики від 21.12.2021р. в повному обсязі. У п.1.1. Договору сторони погодили, що Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржником за всіма зобов`язаннями останнього за Основним договору, включаючи повернення основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору та чинним законодавством України, (п.1.3. Договору)

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання всіх зобов`язань Боржником за Основним Договором, (п.3.1. Договору).

У випадку невиконання (неналежного виконання) Поручителем вимоги кредитора, Поручитель сплачує Кредитору пеню в розмірі одного відсотка від суми зобов`язання за Основним договором за кожний день прострочки, яка сплачується окремо від простроченої суми. (п.3.2. Договору).

У зв`язку із невиконанням договору позики і порушенням строків повернення коштів 19.02.2024р. Позивачем на адресу Відповідачів було направлено вимоги про сплату заборгованості за договором позики від 21.12.2021р. і договорами поруки віл 21.12.2021р., які залишились без задоволення. Дана обставина підтверджується копіями вимог і фіскальних чеків АТ «Укрпошта» про їх направлення, інформацією із сайту оператора поштового зв`язку щодо рекомендованих поштових відправлень (№168, №424, №2416 і №386) та описами вкладень до цінних листів. Незважаючи на направлені вимоги і повну обізнаність про необхідність сплати боргу у визначений строк Відповідачі борг не повернули у зв`язку із чим Позивач вимушений звернутись до суду із цим позовом для захисту своїх прав.

Сума боргу за договором позики з урахуванням процентів за користування позикою, пені за несвоєчасне повернення суми позики, становить: 13 600,00 доларів США сума основного боргу за договором позики; 657,64 доларів СІНА - проценти за позикою (розрахунок додається до позову); 20 536,00 доларів США - пеня за несвоєчасне повернення суми позики (розрахунок додається до позову); а загалом 34 793,64 доларів США, що за курсом НБУ на день звернення до суду із позовом еквівалентно 1 349 986,27 гривень. (34 793,64 * 38,7998 = 1349986,27).

Станом на 18.03.2024р. Національним банком України встановлено курс - 38,7998 грн. за 1 долар США.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Позивач поніс і які очікує понести складається із судового збору в розмірі - 13 499,86 грн., витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 80 000,00 грн., поштових витрат в розмірі 500,00 грн. та у разі розгляду справи із викликом сторін очікує понести судові витрати пов`язані із явкою до суду в розмірі 7000.00 грн, (проїзд до місця слухання справи, компенсація втраченого доходу тощо).

26.03.2024 ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області було відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.08.2024 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання.

В судове засідання позивач а його представник не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у передбачений законом спосіб, причини неявки суду не повідомили, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України(далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_1 (далі за текстом Позивач, Кредитор) уклав із ОСОБА_2 (далі за текстом Відповідач-1, Боржник, Позичальник) договір позики від 21.12.2021р., за яким Позикодавець передав Позичальнику у власність, а Позичальник прийняла грошові кошти у розмірі 13.600 (тринадцять тисяч шістсот) доларів СІНА 00 центів, що за курсом Національного банку України станом на 20.12.2021р. (2724,83 грн. за 100 доларів США) еквівалентно 370576,88 (триста сімдесят тисяч п`ятсот сімдесят шість) гривень 88 копійок та зобов`язалась повернути їх у строк 21.06.2022р. включно за наступним графіком: до 21.01.2022 року включно 600,00 (шістсот) доларів США, до 21.02.2022 року включно 600,00 (шістсот) доларів США, до 21.03.2022 року включно 600,00 (шістсот) доларів США. до 21.04.2022 року включно 600,00 (шістсот) доларів США, до 21.05.2022 року включно - 600,00 (шістсот) доларів США, до 21.06.2022 року включно 10 600,00 (десять тисяч шістсот) доларів США.

Також на підтвердження факту укладення договору позики і отримання коштів у борг Відповідачка власноруч склала письмову розписку від 28.12.2021 року.

У п. 4.1 Договору Сторони погодили що за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність у відповідно з чинним законодавством і умовами даного Договору.

Відповідно до п.3.4. Договору позики сторони узгодили, що Позикодавець має право на одержання від Позичальника процентів від суми позики.

Відповідно до ст. 627 ЦК України у Договорі позики сторонами булу погоджено, що у разі несвоєчасного або не в повному обсязі повернення суми позики Позичальник сплачує Позикодавцю пеню в розмірі 1% (одного) відсотка від суми позики за кожен день прострочення, (ті.4.2. Договору)

У и.4.3. цього Договору Сторони, керуючись ст. 259 ЦК України, домовились та визначили, що за цим Договором встановлюється позовна давність тривалістю 10 (десять) років в тому числі щодо для стягнення збитків, неустойки (штрафів, пені та інфляційних втрат.

На забезпечення виконання зобов`язання за вказаним Договором позики 21.12.2021р. між Кредитором, Боржником і ОСОБА_3 (далі - Відповідач-2, Поручитель), а також між Кредитного Боржником і ОСОБА_4 (далі за текстом - Відповідач-3, Поручитель) було укладено два окремі договори поруки за умовами якого Поручитель взяв на себе зобов`язання відповідати перед Кредитором за невиконання Боржником всіх його зобов`язань, шо виникають із договору позики від 21.12.2021р. в повному обсязі. У п.1.1. Договору сторони погодили, що Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржником за всіма зобов`язаннями останнього за Основним договору, включаючи повернення основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору та чинним законодавством України, (п.1.3. Договору)

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання всіх зобов`язань Боржником за Основним Договором, (п.3.1. Договору).

У випадку невиконання (неналежного виконання) Поручителем вимоги кредитора, Поручитель сплачує Кредитору пеню в розмірі одного відсотка від суми зобов`язання за Основним договором за кожний день прострочки, яка сплачується окремо від простроченої суми. (п.3.2. Договору).

У зв`язку із невиконанням договору позики і порушенням строків повернення коштів 19.02.2024р. Позивачем на адресу Відповідачів було направлено вимоги про сплату заборгованості за договором позики від 21.12.2021р. і договорами поруки віл 21.12.2021р., які залишились без задоволення. Дана обставина підтверджується копіями вимог і фіскальних чеків АТ «Укрпошта» про їх направлення, інформацією із сайту оператора поштового зв`язку щодо рекомендованих поштових відправлень (№168, №424, №2416, №386) та описами вкладень до цінних листів.

На сьогоднішній день зобов`язання відповідачів за укладеними правочинами не виконано, доказів іншого в матеріалах справи не має.

Сума боргу за договором позики з урахуванням процентів за користування позикою, пені за несвоєчасне повернення суми позики, становить: 13 600,00 доларів США сума основного боргу за договором позики; 657,64 доларів СІНА - проценти за позикою (розрахунок додається до позову); 20 536,00 доларів США - пеня за несвоєчасне повернення суми позики (розрахунок додається до позову); а загалом 34 793,64 доларів США, що за курсом НБУ на день звернення до суду із позовом еквівалентно 1 349 986,27 гривень. (34 793,64 * 38,7998 = 1349986,27). Розрахунок перевірений в судовому засіданні.

Станом на 18.03.2024р. Національним банком України встановлено курс - 38,7998 грн. за 1 долар США.

За загальним правилом, визначеним у статтях 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків стаття 11 ЦК України визначає договори та інші правочини.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із статтею 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України).

Письмова форма договору позики, з огляду на його реальний характер, є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог статті 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом частин 1 та 2 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.

Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

За таких обставин, беручи до уваги, що боржником та поручителем не виконано обов`язок щодо повернення боргу за кредитним договором, суд дійшов висновку про покладення на них солідарної відповідальності по стягненню заборгованості.

Суду не надано належних та допустимих доказів того, що на час ухвалення рішення надана позивачем відповідачу позика була повернута Позикодавцю відповідачами, у зв`язку з чим наявні підстави для стягнення вищезазначеної суми в судовому порядку.

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Згідно з висновками, викладеними у постанові Великої палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16, у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Із аналізу норм чинного законодавства можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Крім того, висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18), від 16 січня 2019 року у справах № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) та № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18).

Що стосується можливості і порядку визначення в рішенні суду еквівалента суми боргу в національній валюті, то згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18), зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який може бути виконаний примусово. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно розрахунку боргу, наданого позивачем з відповідачів підлягають стягненню: 13 600,00 доларів США сума основного боргу за договором позики; 657,64 доларів СІНА - проценти за позикою (розрахунок додається до позову); 20 536,00 доларів США - пеня за несвоєчасне повернення суми позики (розрахунок додається до позову); а загалом 34 793,64 доларів США, що за курсом НБУ на день звернення до суду із позовом еквівалентно 1 349 986,27 гривень. (34 793,64 * 38,7998 = 1349986,27).

При цьому, з огляду на вищезазначене, відсутні підстави для визначення гривневого еквіваленту вказаної суми.

Так, згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У відповідності до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Статтею 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Договором про надання правової допомоги є домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

Разом з тим, за змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 березня 2019 року у справі № 922/1163/18 та від 09 грудня 2021 року у справі № 922/3812/19 вказано, що адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 грудня 2021 року у справі № 922/676/21 зазначено, що «подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат».

Відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).

У частині восьмій статті 141 ЦПК України не встановлено вимог до форми заяви про надання доказів щодо витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи. Тому такі заяви можуть подаватись суду як в усній, так і в письмовій чи електронній формі. Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 грудня 2021 року у справі № 755/4466/20-ц (провадження № 61-16762св21).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з задоволенням позову з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 13489,86 грн., сплачений позивачем в розмірі 4496,62 грн. з кожного.

Позивач уклав з адвокатом Верба А.П. 01.12.2023 року договір про надання правової допомоги. У п. 3.1 даного договору визначено гонорар адвоката в розмірі 80000,00 грн. Надано квитанції про часткову оплату гонорару в сумі 53900,00 грн.

На підставі викладеного з кожного відповідача на користь позивача підлягає стягнення за витрати на правову допомогу 26666,67 грн.

Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 526, 530, 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 141, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) борг за договором позики від 21.12.2021р. у розмірі 13 600,00 доларів США, проценти за позикою із 22.12.2021р. по 21.06.2022р. у розмірі 657,64 доларів СІІІА, пеню за несвоєчасне повернення позики за період із 22.01.2022р. по 21.06.2022р. у розмірі 20 536,00 доларів США, а всього стягнути 34 793 (тридцять чотири тисячі сімсот дев`яносто три) долари СІІІА 64 центи.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_4 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 )борг за договором позики від 21.12.2021р. у розмірі 13 600,00 доларів США, проценти за позикою із 22.12.2021р. по 21.06.2022р. у розмірі 657,64 доларів США, пеню за несвоєчасне повернення позики за період із 22.01.2022р. по 21.06.2022р. у розмірі 20 536,00 доларів США, а всього стягнути 34 793 (тридцять чотири тисячі сімсот дев`яносто три) долари СІІІА 64 центи.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) за судовий збір у розмірі 4496 (чотири тисячі чотириста дев`яносто шість) грн. 62 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) за судовий збір у розмірі 4496 (чотири тисячі чотириста дев`яносто шість) грн. 62 коп.

Стягнути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_4 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) за судовий збір у розмірі 4496 (чотири тисячі чотириста дев`яносто шість) грн. 62 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати на правову допомогу у розмірі 26666 (двадцять шість тисяч шістсот шістдесят шість) грн. 67 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати на правову допомогу у розмірі 26666 (двадцять шість тисяч шістсот шістдесят шість) грн. 67 коп.

Стягнути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_4 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати на правову допомогу у розмірі 26666 (двадцять шість тисяч шістсот шістдесят шість) грн. 67 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СуддяІ. Ю. Зуб