Справа № 308/8505/24
У Х В А Л А

про залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду

10 вересня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 06.08.2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 в особі уповноваженого представника ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей Ужгородської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 06.08.2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 в особі уповноваженого представника ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей Ужгородської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів.

В обґрунтування вимог заяви вказує на те, що він не з`явився у судове засідання не зі злісного ухилення, а з поважних причин, оскільки належного повідомлення про дату та час слухання справи він не отримував. Вказує, що в матеріалах справи містяться поштові відмітки про відсутність адресата за зазначеною адресою, однак його фактичне місце проживання знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Ця обставина була відома позивачці, адже протягом усього шлюбу вони проживали саме за цією адресою. Вважає, що зазначення іншої адреси для вручення кореспонденції є свідомим введенням суду в оману.

Окрім того, відповідач не погоджується із вказаним заочним рішення суду, оскільки підставою для перегляду заочного рішення суду є, те що під час розгляду справи судом не було повно з`ясовано усіх фактичних обставин справи та не досліджено і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, а тому рішення суду є необґрунтованим та незаконним. Розмір аліментів у сумі 4000 грн. є для нього непосильним , оскільки його заробіток становитьь 7000 грн.

З посиланням на викладене просив суд прийняти до розгляду заяву про перегляд заочного рішення від 06 серпня 2025 року у справі № 308/8505/24; Скасувати заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 06.08.2025 р. у вказаній справі; Призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Заява про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 06 серпня 2025 року надійшла до суду через систему «Електронний суд» - 05.09.2025 року та зареєстрована, згідно штампу суду 08.09.2025 року.

Суд, дослідивши матеріали заяви про перегляд заочного рішення, давши їм належну правову оцінку, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В той же час учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 284 ЦПК України строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

ЦПК України встановлює особливий порядок оскарження заочного рішення відповідачем: відповідно до статті 284 ЦПК України заочне рішення може переглянути суд, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не вручили у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд цього рішення, якщо подасть таку заяву протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суд може також поновити у разі пропуску з інших поважних причин.

Як встановлено судом, на виконання вимог ЦПК України суд направив відповідачу ОСОБА_1 копію заочного рішення на адресу його зареєстрованого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, як встановлено судом з матеріалів справи , заочне рішення від 06.08.2025 року було відправлено відповідачу ОСОБА_1 до його електронного кабінету та доставлено останньому 08.08.2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

Таким чином 20-денний строк, визначений у чинній редакції цивільного процесуального законодавства, на подання заяви про перегляд заочного рішення сплинув 28.08.2025 року, а відповідно, заявник скерував до суду заяву про перегляд заочного рішення суду через підсистему «Електронний суд» 05.09.2025 року.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що рішення суду було проголошено 06.08.2025 року, а відтак навіть тридцятиденний строк на звернення до суду з заявою про перегляд такого рішення з дня його проголошення закінчився 04.09.2025 року. Таким чином, ОСОБА_1 , звертаючись до суду з даною заявою через підсистему «Електронний суд» 05.09.2025 року вже було пропущено встановлений законодавством строк для звернення до суду з такою заявою.

Окрім того, слід зазначити, що повістки про виклик до суду також надсилались відповідачу ОСОБА_1 до його електронного кабінету, а відтак слід зробити висновок, що відповідачу ОСОБА_1 було відомо про існування судового провадження.

З огляду на викладене суд не бере доводи відповідача ОСОБА_1 про те, що відповідач не був належним чином повідомлений судом про розгляд справи до уваги, оскільки відповідачу ОСОБА_1 було достеменно відомо про наявність даної справи на розгляді суду та останній належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, зокрема і в електронний кабінет.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 не скористався своїм правом на подання заяви про перегляд заочного рішення у строки встановлені законодавством, а саме не подав таку заяву протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення. ( останній день для подання заяви до суду 28.08.2025 року, який не є вихідним днем).

Аналізуючи зазначені вище обставини, суд приходить висновку, що заявником пропущено строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду, передбачений чинним ЦПК України.

За загальним правилом метою встановлення строків є надання визначеності у реалізації суб`єктами правовідносин своїх прав та обов`язків. З настанням або закінченням відповідного строку пов`язане виникнення, зміна чи припинення правовідносин.

Строк як відрізок часу обмежує дію суб`єктивних прав та обов`язків. Водночас процесуальний строк це встановлений законом або визначений судом проміжок часу, протягом якого суд або учасники судового процесу мають право або зобов`язані вчинити певну процесуальну дію чи сукупність таких дій.

Процесуальні строки мають свою специфіку: по-перше, вони завжди мають імперативний характер; по-друге, процесуально-правові строки встановлюються для здійснення тих або інших процесуальних дій; по-третє, вони мають забезпечувати оперативність та ефективність здійснення правосуддя і сприяти дисциплінуючому впливові на учасників процесу.

Отже, запровадження строку, у межах якого особа може звернутися до суду з позовом, заявою, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності та забезпечення здійснення судових процедур у межах розумних строків.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Отже, законодавець встановив темпоральні обмеження для реалізації відповідачем права на перегляд заочного рішення.

Водночас норми Цивільного процесуального кодексу України не визначають спеціального механізму процесуального реагування суду на пропуск відповідачем строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо заявник не подав клопотання про поновлення пропущеного строку або якщо причини, зазначені ним у відповідному клопотанні, визнані судом неповажними.

Наслідки пропуску процесуальних строків на вчинення процесуальних дій передбачені у статті 126 ЦПК України. Відповідно до частини першої цієї статті, із закінченням встановленого законом або судом строку втрачається право на вчинення процесуальних дій. Таке право втрачається в силу закону, тому не потребує додаткового визнання судом. Суд лише констатує пропуск процесуального строку та відсутність поважних причин для його поновлення, якщо була подана заява про поновлення такого строку.

Окремо Цивільний процесуальний кодекс України встановлює наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, суд зобов`язаний залишити без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (частина друга статті 126 ЦПК України).

За загальним правилом пропуск процесуальних строків має наслідком втрату права на вчинення процесуальної дії, а для суду настає обов`язок застосувати передбачені Цивільним процесуальним кодексом України наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків. Під залишенням документів без розгляду треба розуміти відмову суду давати правову оцінку поданому з пропуском строку документу. Отже, перевірка судом дотримання процесуальних строків при поданні процесуальних звернень учасниками процесу відбувається ex officio.

Так, прийнявши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд невідкладно надсилає її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи. Одночасно суд повідомляє учасникам справи про дату, час і місце розгляду заяви (частина перша статті 286 ЦПК України). У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд, згідно із частиною третьою статті 287 ЦПК України, може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Тлумачення статей 286, 287 ЦПК України в сукупності із частиною першою статті 288 ЦПК України дає підстави для висновку, що в разі, коли відповідач не довів наявність поважних причин неявки в судове засідання та неподання відзиву, а також не подав доказів по суті справи, суд залишає заяву про перегляд заочного рішення без задоволення. Для застосування повноважень, передбачених у частині третій статті 287 ЦПК України, суд звертає увагу, по-перше, на подання доказів по суті справи, які потенційно можуть змінити висновки по суті спору, викладені в заочному рішенні, та, по-друге, звертає увагу на існування і доведеність поважних причин, через які відповідач не зміг з`явитися на судове засідання, а також подати відзив, у зв`язку із чим і було ухвалене заочне рішення.

Це означає, що до підстав залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення не відноситься питання оцінки причин пропуску строку на подання такої заяви.

Тобто суд зобов`язаний перевірити дотримання відповідачем вимог статей 284, 285 ЦПК України, зокрема в частині строку подання заяви про перегляд заочного рішення, до прийняття такої заяви до розгляду. Суд не наділений правом, оминувши процесуальну дію щодо встановлення дотримання або порушення заявником строків звернення до суду, перейти до розгляду заяви по суті.

Вказані висновки узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 12.06.2024 (справа № 756/11081/20), згідно з якою заява про перегляд заочного рішення, подана з пропуском установленого законом строку, за відсутності підстав для його поновлення, підлягає залишенню без розгляду.

У постанові від 12 червня 2024 року у справі № 756/11081/20 Велика Палата Верховного Суду, відступаючи від висновків, сформульованих у її постанові від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16, навела такі висновки щодо застосування положень статей 126, 127ЦПК України в сукупності зі статтями 284, 286, 287 цього Кодексу: передбачені частиною третьою статті 287 ЦПК України повноваження суду першої інстанції стосуються саме суті заяви про перегляд заочного рішення (зокрема, подання чи неподання відповідачем доказів по суті справи і доказів поважності неявки в судове засідання, на якому було ухвалене заочне рішення) і не застосовуються у ситуації пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення; оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та наявності підстав для його поновлення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не залишення її без задоволення.

Так, Велика Палата Верховного Суду з огляду на здійснений нею відступ від правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16, констатувала наявність у суду першої інстанції повноважень на залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду з підстав пропуску відповідачем строку на звернення до суду та відсутності передумов для його поновлення судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Така заява розглядається судом без повідомлення учасників справи (ч. 3 ст. 127 ЦПК України) з постановленням ухвали (ч. 6 ст. 127 ЦПК України).

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язав сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

У разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Поважними причинами можуть вважатися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Вивчивши аргументи заявника, матеріали долучені до заяви про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 308/8505/24 та проаналізувавши цивільне процесуальне законодавство, суд приходить висновку, що заявником пропущено строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду, передбачений чинним ЦПК України.

Звертаючись до суду з даною заявою про перегляд заочного рішення, заявник не просив поновити строк на звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення.

Заявником поважних причин, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин для подання заяви про перегляд заочного рішення не зазначено, доказів на підтвердження неможливості подачі заяви про перегляд заочного рішення у визначений процесуальним законом строк не надано.

Таким чином, суд прийшов до переконання, що відповідач пропустив установлений законом строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, поважних причин пропуску строку звернення, які б слугували підставою для поновлення строку, не вказано та на їх підтвердження не надано жодних належних і допустимих доказів, оскільки матеріали справи не містять належних доказів про те, що несвоєчасне подання ОСОБА_1 вказаної заяви пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними для відповідача труднощами на вчинення указаної процесуальної дії.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

У пункті 47 рішення у справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що рішення про поновлення строку на оскарження може порушити принцип правової визначеності та свобода розсуду судів при вирішенні питання про поновлення не є необмеженою. У кожному випадку суди мають встановлювати, чи виправдовують причини поновлення строку на оскарження втручання у принцип остаточності судового рішення.

Дотримання строків є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Верховний Суд у постанові від 25.02.2020 у справі № 755/5323/16-ц та у постанові від 16.12.2019 у справі № 286/1130/13-ц акцентував увагу на тому, що безпідставне поновлення процесуального строку є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Згідно з ч. 5 ст. 272 ЦПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Установлено, що заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.08.2025 (справа №308/8505/25) було направлене відповідачу ОСОБА_1 до його електронного кабінету та доставлено останньому 08.08.2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

У рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі.

Верховний Суд у постанові від 27.01.2021 (справа № 398/4299/17) зауважив, що сам лише факт неотримання кореспонденції, яку суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав за належною адресою, та яка поверталася у зв`язку з її неотриманням адресатом, зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.01.2019 (справа № 761/15565/16-ц), від 17.04.2019 (справа № 922/1714/18), від 03.06.2020 (справа № 318/89/18).

Установивши відсутність у ОСОБА_1 об`єктивних непереборних труднощів для подання заяви про перегляд заочного рішення в строки, визначені частиною другою статті 284 ЦПК України, з дня отримання тексту заочного рішення, відсутність поважних причин неотримання поштової кореспонденції з копією заочного судового рішення (як і неотримання судових повісток про виклик до суду) та відсутність безумовних підстав для поновлення строку на звернення до суду з такою заявою, передбачених у частині третій статті 284 ЦПК України, приймаючи до уваги пропущення заявником встановленого положеннями ЦПК України строку для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, суд доходить висновку про залишення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення без розгляду на підставі статті 126 ЦПК України, що відповідає вимогам чинного цивільного процесуального законодавства та правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 12.06.2024 у справі №756/11081/20 (у якій було відступлено від раніше сформованого висновку, викладеного у постанові від 09.11.2021 у справі №214/5505/16).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 126, 127, 258-260, 284, 285, 287, 288 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 06.08.2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 в особі уповноваженого представника ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей Ужгородської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів подану з пропуском установленого законом строку, залишити без розгляду.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 10.09.2025 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца