Справа №751/1210/25
Провадження №2/751/810/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

при секретарі Решетник В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції сторін.

ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 7777049 в розмірі 103500,00 грн, а також понесених судових витрат.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 10.04.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено кредитний договір №7777049, який підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Підписанням договору відповідач підтвердила ознайомлення з усіма умовами Правил надання коштів у позику, повністю прийняла умови кредитного договору, а також підтвердила те, що повністю розуміє Правила, погодилася і зобов`язалася неухильно їх дотримуватись. Однак всупереч умовам договору відповідач не виконала свого зобов`язання, не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості. Надалі за договором факторингу № 21112024, укладеним між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», до останніх 21.11.2024 перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №7777049. З цього часу не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Зазначає, що відповідач має непогашену заборгованість в сумі 103 500,00 грн, з яких 25 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 66 000,00 грн сума заборгованості за відсотками; 12 500,00 грн сума заборгованості за пенею, штрафами.

У встановлений судом строк від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Сікорської І.С. надійшов відзив на позовну заяву (а.с.51-54), відповідно до якого просять відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначають, що позивачем не надано жодного належного і допустимого доказу на підтвердження наявності у ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до ОСОБА_1 . Крім того в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження оплати переходу права грошової вимоги до позивача за договорами факторингу. Також позивачем неправомірно нараховано проценти, а саме поза межами строку кредитування і пеня, штрафи, які підлягають списанню в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану.

14.04.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» подали відповідь на відзив.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою від 10.03.2025 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання представник позивача не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлено належним чином. У матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, позов просять задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та його представник просили розглянути справу без участі сторони відповідача.

Суд ухвалив продовжити розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України після перерви фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

10.04.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №7777049, за умовами якого останній надано кредит в сумі 25 000,00 грн строком на 360 дні, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, зі стандартною процентною ставкою 2,20% в день (у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору, зі зниженою процентною ставкою 1,87% в день (якщо споживач до 10.05.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач як учасник програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати , буде перераховано за зниженою процентною ставкою (а.с.6-15).

Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений в п.10 Кредитного договору.

Відповідно до п.2.1 Кредитного договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки№ НОМЕР_1 .

Згідно п.2.4 Кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.2.1 Договору.

Також до договору додані паспорт споживчого кредиту, в якому міститься інформація про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо процентної ставки та порядку повернення кредиту (а.с.16-18), та таблиця обчислення загальної вартості кредиту, відповідно до якої усього сума платежів за розрахунковий період складе 223000,00 грн, усього сума процентів за користування кредитом складе -198000,00 грн, реальна річна процентна ставка складе 47541,10 % річних, загальна вартість кредиту складе 223000,00 грн (а.с.14, зворот).

У цей же день 10.04.2024 на вказану відповідачем у договорі картку № НОМЕР_1 були зараховані грошові кошти в сумі 25 000,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 7777049 (а.с.24, 70-74).

З розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором №7777049 від 10.04.2024 за період з 21.11.2024 по 31.12.2024 не погашена, залишок заборгованості складає 103500 грн.

21.11.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №21112024, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги до боржників, зазначених у реєстрах, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором №7777049 від 10.04.2024 на суму 103 500,00 грн, з яких 25 000,00 грн основний борг, 66 000,00 грн борг за відсотками, 12 500,00 грн борг за пенею, штрафами (а.с.19-21,22,23,81-84,85).

ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

За приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кредитні договори укладені з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем первісних кредиторів та підписані відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що узгоджується зі ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог.

Отже, необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог (постанова Верховного Суду від 28.07.2021 у справі №761/33403/17).

Права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача (п.132 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20, п.90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.08.2023 у справі № 910/19199/21).

З наведених норм вбачається, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу).

Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» надало належні, достатні та допустимі докази на підтвердження переходу до нього права вимоги за договором про надання споживчого кредиту №7777049 від 10.04.2024 до ОСОБА_1 , а саме:

- Договір факторингу №21112024 від 21.11.2024, укладений ТОВ «ФК «ЄАПБ» з первісним кредитором ТОВ «АВЕНТУС Україна»;

- Акт прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу №21112024 від 21.11.2024;

- Витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 21112024 від 21.11.2024;

- Платіжну інструкцію в національній валюті від 26.11.2024 №22096, за якою ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» 1 696 835,52 грн за відступлення прав вимоги згідно Договору факторингу №21112024 від 21.11.2024.

Отже, ТОВ «ФК «ЄАПБ», як новий кредитор, набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 7777049 від 10.04.2024.

За таких обставин не заслуговує на увагу доводи представника відповідача про те, що у справі відсутні належні та допустимі докази щодо укладення договору факторингу №21112024 від 21.11.2024, оскільки не підтверджено оплати за ним, у зв`язку із чим не доведено право на звернення до суду із вимогами про стягнення заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №7777049 від 10.04.2024.

Стосовно доводів представника відповідача про неправомірність нарахування процентів суд зазначає наступне.

На виконання вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України сторони у кредитному договорі №7777049 від 10.04.2024 досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, у зв`язку з чим він в силу положень ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. При цьому статтею 204 ЦК України закріплена презумпція правомірності правочину, відповідно до якої вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Як вбачається з наданого розрахунку ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» проценти нараховувались в межах строку кредитного договору до 08.08.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» додаткових нарахувань не здійснював.

Відповідачем та його представником не надано суду доказів, які б спростовували надані позивачем докази щодо розміру заборгованості за кредитним договором в частині тіла кредиту та нарахованих процентів.

Установивши факт існування між сторонами невиконаних позичальником кредитних зобов`язань, суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву.

Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування отримання коштів відповідачем не надано. Зокрема, доказів про те, що картковий рахунок НОМЕР_1 ), на який було перераховано кошти не належить ОСОБА_1 , матеріали справи не містять. При цьому, відповідач не була позбавлена можливості надати інформацію з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» або про відсутність рахунку у банку, або про неотримання відповідних коштів. Таким чином, саме відповідач мала можливість надати виписку по картковому рахунку.

Отже, встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за договором №7777049 від 10.04.2024 не виконала, у передбачений у договорі строк грошові кошти (суму кредиту) не повернула та проценти за користування кредитом не сплатила, унаслідок чого виникла заборгованість за кредитом в розмірі 25 000,00 грн та процентами 66 000,00 грн.

Водночас суд не може погодитися із заявленим розміром заборгованості за кредитним договором № 7777049 у частині пені, штрафу з огляду на наступне.

Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан, який надалі неодноразово продовжувався та діє донині.

Отже, позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та протиправно здійснено нарахування пені, штрафу.

Оскільки в період дії воєнного стану пеня, штраф підлягають списанню, тому заявлена ТОВ «ФК «ЄАПБ» вимога в частині стягнення з відповідача пені, штрафу в сумі 12 500,00 грн за кредитним договором № 7777049 є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищезазначене, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні всебічно, повно та об`єктивно наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що відповідач порушила зобов`язання щодо повернення позики та сплати процентів за користування кредитом, а тому з неї на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором № 7777049 від 10.04.2024 в сумі 91 000,00 грн, з яких: 25 000,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням, 66 000,00 грн заборгованість за відсотками. Отже, позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягають частковому задоволенню.

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У разі часткового задоволення позову витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. (п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028,00 грн (а.с.1).

Із врахуванням задоволення позову частково на 87,92% (91 000/103 500*100) та сплати позивачем 3 028,00 грн судового збору відповідно до ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір", на користь позивача підлягають стягненню із відповідача 2 662,22 грн судового збору (3 028,00*87,92/100).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 19, 42, 81, 89, 141, 206, 259, 263, 265, 274-279, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 533, 543, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 91 000 (дев`яносто одну тисячу) грн 00 коп. заборгованості за кредитним договором №7777049 від 10.04.2024, з яких: 25 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 66 000,00 грн заборгованість за відсотками.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 22 коп судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032, )

Відповідач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко