ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2631/16-ц Номер провадження 22-ц/814/2615/25Головуючий у 1-й інстанції Цибізова С. А. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Пікуля В.П., Бутенко С.Б.

при секретарі: Філоненко О.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1 адвоката Рохманова В.І.

представника відповідача ОСОБА_2 Хлинцевої Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 02 квітня 2025 року по справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 23 березня 2017 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

У червні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з зазначеною заявою.

Зазначав, що йому стали відомі нововиявлені обставини, які мають істотне значення у перегляді заочного рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 23 березня 2017 року, зокрема, 05.06.2024 він отримав витяг з Єдиного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів щодо транспортного засобу Toyota Avensis VIN код НОМЕР_1 , а також витяг з офіційного сайту Auto.ria.

З отриманої інформації вбачається, що 19.04.2016 даний транспортний засіб переоформлений на іншу особу згідно договору купівлі-продажу.

Просив скасувати заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21.03.2017 по цивільній справі №545/2631/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та призначити справу для розгляду в загальному порядку за нововиявленими обставинами, які стали відомі 05.06.2024, що мають істотне значення.

В уточненій заяві від 21.02.2025 року представник заявника зазначила, що транспортний засіб Тойота Авенсіс VIN код НОМЕР_1 на момент подання позовної заяви 11 липня 2016 року не знаходився у власності позивача ОСОБА_1 оскільки 19 квітня 2016 року відбулася вторинна реєстрація транспортного засобу Тойота Авенсіс VIN код НОМЕР_1 згідно договору купівлі-продажі і даному ТЗ був присвоєний новий державний номерний знак НОМЕР_2 . Нововиявленими обставинами вважає перереєстрацію транспортного засобу, оскільки на момент подання позову ОСОБА_1 не був його власником. Інші обставини вказані в попередній заяві від 08.07.2024 такі як: ОСОБА_1 передав транспортний засіб МТСБУ; ОСОБА_1 не звертався за компенсацією до НАСК «Оранта»; порушення територіальної підсудності; сумнів щодо належності експертизи про матеріальн ізбитки; не залучення як третьої особи МТСБУ; відсутність запитів до МВС щодо наявності ДТП в період 2013-2016; відсутність запиту щодо наявності у позивача страхового полісу вважає недоліками судового рішення. Просила скасувати заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21.03.2017 та призначити справу на новий розгляд.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 02 квітня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21.03.2017 у справі № 545/2631/16-ц за нововиявленими обставинами відмовлено.

Заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21.03.2017 у справі № 545/2631/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишено в силі.

Ухвала суду мотивована тим, що визначені законом підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасування заочного судового рішення та призначення справи на новий розгляд відсутні.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись з вказаною ухвалою представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а рішення суду прийнято з порушенням норм процесуального права та з невірним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції дійшов висновку, що обставини, на які посилається представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 як на підставу для перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами судового рішення не є нововиявленими обставинами у розумінні п. 1 ч. 2 ст.423 ЦПК України, зважаючи на відсутність однієї із обов`язкових ознак нововиявлених обставин, а саме того, що такі обставини є істотні для справи обставини, які могли б вплинути на результат розгляду справи, та судове рішення, що набрало законної сили.

При цьому суд зазначив, що факт перереєстрації транспортного засобу у 2013 році з ОСОБА_1 на іншу особу, як би про цю обставину було відомо на час розгляду справи, не міг би вплинути на рішення суду, як би такий доказ було подано під час судового розгляду та призвести до іншого результату розгляду справи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно із частиною першою статті 367, частиною першою статті 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частини 1 статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 2 статті 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справ; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з частиною 4 статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно до частини п`ятої статті 423 ЦПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначення обставин нововиявленими необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Обставини, які є підставою для перегляду судового рішення, - це обставини, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Таким чином, нововиявленими обставинами є фактичні обставини, які мають істотне значення і які об`єктивно існували на час розгляду справи, але не були відомі і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою про перегляд рішення суду.

Практикою Європейського суду з прав людини визначені такі критерії для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає в тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х; див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 9 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України» («Zheltyakov v. Ukraine», заява № 4994/04, § 42-43)).

Процедура перегляду остаточного рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження сама по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (див. рішення від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), № 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» №2 (Popov v. Moldova №2), №19960/04, п.46). Однак, суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції.

Саме національні суди оцінюють факти та надані їм докази (див. рішення у справі «Гарсія Руїс проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain) [ВП], № 30544/96, п.28, ECHR 1999-I).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» роз`яснено судам, що обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Крім того, судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Такі висновки наведені у п.25, п.26, п.27, п.28 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року по справі №127/10129/17.

У справі, що розглядається, заявниця, в обґрунтування підстав для перегляду заочного рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 23 березня 2017 року вказує на перереєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 .

З огляду на викладене колегія суддів зазначає, що заявником не доведено та не надано доказів неможливості звернення до реєстрів МВС щодо отримання інформації про перереєстрацію транспортного засобу на час розгляду справи судом у період з 11.07.2016 по 21.03.2017, або доказів відсутності такої інформації у реєстрах в цей період.

Обставини щодо продажу автомобіля існували на час розгляду справи про що заявник міг дізнатись, зокрема, шляхом подання відповідного запиту.

ОСОБА_1 був власником транспортного засобу ОСОБА_5 код НОМЕР_1 в період з 19.07.2011 по 12.11.2013.

Факт відчуження транспортного засобу Тойота Авенсіс реєстраційний номер НОМЕР_3 у листопаді 2013 року, до подання позову, не спростовує факту спричинення ОСОБА_2 матеріальної шкоди ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 13.07.2013 коли ОСОБА_1 був власником вказаного транспортного засобу.

Обставини, на які посилається представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 , не є нововиявленими обставинами у розумінні ч. 2 ст. 423 ЦПК України, інших обставин, передбачених частиною другою статті 423 ЦПК України, заявником не наведено.

Отже, висновки суду першої інстанції ґрунтуються на законі та встановлених у справі фактичних обставинах, на підставі наданих учасниками справи доказів, яким судом дана відповідна правова оцінка згідно ст. 89 ЦПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, та не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 , а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 02 квітня 2025 рокузалишити без змін.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 02 квітня 2025 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 вересня 2025 року.

Головуючий О.О. Панченко

Судді: В.П. Пікуль

С.Б. Бутенко