Справа №: 164/1206/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Шумік О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Маневичі справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Кредит-капітал до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості на загальну суму 18887 гривень 50 копійок, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ„Фінансова компанія „Кредит-капітал звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості на загальну суму 18887 гривень 50 копійок. Свої вимоги обґрунтували тим, що 23 травня 2023 року між ТОВ „Фінансова компанія „Інвеструм та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 35121-05/2023, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит на суму 5500 гривень на строк 360 днів. Процентна ставка - 2.5 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Дата погашення кредиту - 16 травня 2024 року. Вказаний договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ „Фінансова компанія „Інвеструм, надавши відповідачу кредитні кошти, свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, в зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість на загальну суму 18887 гривень 50 копійок, з них: 5500 гривень - заборгованість по тілу кредиту, 13387 гривень 50 копійок - заборгованість по процентам. 3 липня 2023 року ТОВ „Фінансова компанія „Інвеструм та ТОВ „Стар файненс груп уклало договір факторингу № 3072023, відповідно до умов якого ТОВ „Стар файненс груп набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 35121-05/2023 від 23 травня 2023 року. 29 січня 2024 року ТОВ „Стар файненс груп уклало договір факторингу № 29012024, відповідно до умов якого ТОВ„Фінансова компанія „Кредит-капітал набуло право грошової вимоги до відповідачаОСОБА_1 за кредитним договором № 35121-05/2023 від 23 травня 2023 року. Відповідачем у добровільному порядку заборгованість за вказаним кредитним договором не сплачено. Посилаючись на зазначені обставини, ТОВ„Фінансова компанія „Кредит-капітал просило стягнути в його користь з ОСОБА_1 кредитну заборгованість на загальну суму 18887 гривень 50 копійок та судові витрати по справі.

Представник позивача - ТОВ„Фінансова компанія „Кредит-капітал Усенко М.І. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 на виклик в судове засідання не з`явилася, хоча у встановленому законом порядку завчасно повідомлялася судом про час та місце слухання справи, що підтверджується розпискою про одержання судової повістки, про причини неявки суд не повідомила, подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Враховуючи те, що представник позивача у поданій до суду заяві не заперечує щодо розгляду справи у його відсутності та відсутності відповідача, в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності представника позивача - ТОВ„Фінансова компанія „Кредит-капітал Усенка М.І. та відповідача ОСОБА_1 .

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов?язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов?язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України „Про електронну комерцію, який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов?язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Згідно з ст. 3 Закону України „Про електронну комерцію електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов?язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз?яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз?яснення логічно пов?язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України „Про електронну комерцію).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України „Про електронні документи та електронний документообіг електронний підпис є обов?язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб?єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов?язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов?язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов?язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно з ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов?язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

В судовому засіданні встановлено, що 23 травня 2023 року між ТОВ „Фінансова компанія „Інвеструм та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 35121-05/2023, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит на суму 5500 гривень на строк 360 днів. Процентна ставка - 2.5 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Дата погашення кредиту - 16 травня 2024 року. Вказаний договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ „Фінансова компанія „Інвеструм, надавши відповідачу кредитні кошти, свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, в зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість на загальну суму 18887 гривень 50 копійок, з них: 5500 гривень - заборгованість по тілу кредиту, 13387 гривень 50 копійок - заборгованість по процентам. 3 липня 2023 року ТОВ „Фінансова компанія „Інвеструм та ТОВ „Стар файненс груп уклало договір факторингу № 3072023, відповідно до умов якого ТОВ „Стар файненс груп набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 35121-05/2023 від 23 травня 2023 року. 29 січня 2024 року ТОВ „Стар файненс груп уклало договір факторингу № 29012024, відповідно до умов якого ТОВ„Фінансова компанія „Кредит-капітал набуло право грошової вимоги до відповідачаОСОБА_1 за кредитним договором № 35121-05/2023 від 23 травня 2023 року. Відповідачем у добровільному порядку заборгованість за вказаним кредитним договором не сплачено. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, заявки-анкети клієнта на отримання фінансового кредиту в ТОВ „Фінансова компанія „Інвеструм від 23 травня 2023 року, паспорта споживчого кредиту, договору про надання фінансового кредиту № 35121-05/2023 від 23 травня 2023 року та додатків до нього, повідомлення ТОВ „Стар файненс груп № 35121-05/2023-002 від 31 січня 2024 року, повідомлення про перерахування коштів через платіжну систему „іРay від 16 квітня 2025 року, квитанції про зарахування коштів № 241696306 від 23 травня 2023 року, договору факторингу № 3072023 від 3 липня 2023 року та додатків до нього, договору факторингу № 29012024 від 29 січня 2024 року та додатків до нього, досудової вимоги № 23331876 від 21 травня 2025 року, розрахунку заборгованості за кредитним договором № 35121-05/2023 від 23 травня 2023 року.

Згідно з ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем ОСОБА_1 відповідно до ст. 81 ЦПК України будь-яких заперечень на позовні вимоги станом на час розгляду справи не подано, як і не подано доказів, що свідчать про неправильність представлених позивачем розрахунків суми заборгованості, що нарахована згідно умов укладеного договору.

Проаналізувавши та оцінивши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки ТОВ „Фінансова компанія „Інвеструм взяті на себе зобов`язання по укладеному договору про надання фінансового кредиту № 35121-05/2023 від 23 травня 2023 рокувиконало у повному обсязі, а відповідачем ОСОБА_1 порушено умови вказаного договору, заборгованість по платежах та поточні платежі відповідно до умов укладеного договору нею своєчасно не сплачувалися, слід стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ„Фінансова компанія „Кредит-капітал, до якого згідно умов договору факторингу № 29012024 від 29 січня 2024 року перейшло право вимоги, 18887 гривень 50 копійок заборгованості.

Клопотання відповідача ОСОБА_1 про розстрочення суми заборгованості, подане до суду, до задоволення не підлягає, оскільки підлягає розгляду та вирішенню не на стадії ухвалення судового рішення, а на стадії його виконання відповідно до вимог ст. 435 ЦПК України.

Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій.

Згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Суд має право накласти арешт на грошові кошти чи майно сторони, на яку судовим рішенням покладено витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; у межах сум, присуджених до стягнення, в порядку, встановленому цим Кодексом для забезпечення позову. Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В судовому засіданні встановлено, що згідно умов договору про надання правової (правничої) допомоги № 0103 від 1 березня 2024 року, замовлення до вказаного договору від 15 квітня 2025 року, детального опису наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0103 від 1 березня 2024 року, рахунку на оплату від 25 квітня 2025 року, поданих до суду представником позивача - ТОВ „Фінансова компанія „Кредит-капітал Усенком М.І., позивачем були понесені витрати на правничу допомогу на загальну суму 7000 гривень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Закону України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об?єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 3 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 2 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 3 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов?язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 2 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).

Вирішуючи питання про стягнення з відповідачаОСОБА_1 на користь позивача - ТОВ„Фінансова компанія „Кредит-капітал витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги клопотання відповідача про необґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, складність справи, час, затрачений представником позивача на виконання ним відповідних робіт (надання послуг).

Суд бере до уваги, що розмір витрат позивача - ТОВ„Фінансова компанія „Кредит-капітал на оплату правничої допомоги по даній справі не є співмірним із складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надані послуги, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що витрати позивача - ТОВ„Фінансова компанія „Кредит-капітал на оплату правничої допомоги на суму 7000 гривень є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг поза судом під час підготовки позовної заяви, заяв і клопотань по справі, затраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому слід зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, з відповідача на користь позивачазгідно з положеннями ст.ст. 137, 141 ЦПК України підлягає стягненню 3000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України „Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 являється інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 873002 від 13 березня 2024 року, а тому Товариству з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Кредит-капітал слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, сплачений ним за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 2422 гривень 40 копійок.

Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 289, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 207, 516, 525-526, 527, 530, 536, 599, 610, 634, 638, 1046-1048, 1050, 1054, 1077 ЦК України, Законом України „Про електронну комерцію, Законом України „Про електронні документи та електронний документообіг, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Кредит-капітал (місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 4-й поверх, код ЄРДПОУ 35234236, р/р НОМЕР_2 в АТ „КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК) заборгованість по договору про надання фінансового кредиту № 35121-05/2023 від 23 травня 2023 року на загальну суму 18887 (вісімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят сім) гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Кредит-капітал (місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 4-й поверх, код ЄРДПОУ 35234236, р/р НОМЕР_2 в АТ „КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК) 3000(три тисячі) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу.

Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Кредит-капітал за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України сплачений ним за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Кредит-капітал, місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 4-й поверх, код ЄРДПОУ 35234236.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Повний текст судового рішення складено 15 вересня 2025 року.

Суддя районного суду О.В. Невар