ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/2498/24 Номер провадження 22-ц/814/2084/25Головуючий у 1-й інстанції Назарьова Л. В. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Панченка О.О.,

суддів Карпушина Г.Л., Пікуля В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20 січня 2025 року ухваленого у складі головуючого судді Назарьової Л.В., повний текст судового рішення виготовлено - дата не вказана, у справі за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог

У жовтні 2024 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 77225,27 грн.

Позов мотивовано тим, що 16.09.2019 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 001, на підставі якого відповідачу надано кредит у сумі 29400 грн.

Відповідно до умов кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, зокрема, заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 001 від 16.09.2019, сторони погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Ці умови були узгоджені позичальником шляхом підписання відповідних документів. Підписавши вказану заяву позичальник беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua.

Також 09.12.2021 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №401, на підставі якого відповідачу надано кредит у сумі 20000 грн.

Банк свої зобов`язання за договорами виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит, натомість ОСОБА_1 в порушення умов договорів свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк не виконує, тому станом на 09.09.2024 року заборгованість склала: по кредитному договору №001 від 16.09.2019 року в сумі 49058,09 грн, із яких 29316,47 грн заборгованість за кредитом, 19741,62 грн заборгованість за процентами; по кредитному договору № 401 від 09.12.2021 року в сумі 28167,18 грн, із яких: 18196,33 грн заборгованість за кредитом, 4,25 грн заборгованість за процентами, 9966,6 грн заборгованість за комісією. Загальна сума заборгованості за кредитними договорами станом на 09.09.2024 року склала 77225,27 гривень.

Позивач направив письмові вимоги (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, про необхідність погашення заборгованості за кредитними договорами, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.

Враховуючи викладене, представник позивача прохає суд стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 77225,27 грн, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідачем порушено договірні зобов`язання в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20 січня 2025 року позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 77 225,27 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що банк свої зобов`язання за договорами виконав та надав ОСОБА_1 кредитні кошти, натомість відповідач взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку добровільно не сплачено, доказів такої сплати заборгованості суду також не надано.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за комісією.

В обґрунтування скарги зазначає, що умовами заяви №401 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 09.12.2021 року встановлено розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості: 2,99%.

Згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»), кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування». Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст ст. 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Ураховуючи вищенаведене, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).

У пункті 5 заяви встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99%, тобто, фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». За вищенаведених обставин, оскільки Відповідачу було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за Законом повинні надаватись безоплатно положення пункту 5 заяви №401 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 09.12.2021 року між Відповідачем та АТ «ПУМБ» щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості, є нікчемним.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 13 статті 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на ціну позову та зазначені норми закону, дана справа має розглядатися у письмовому провадженні без повідомлення її учасників.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Рішення переглядається лише в оскаржуваній частині.

Встановлені обставини справи

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 16.09.2019 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 001 за яким позичальнику надано кредит на суму 29400 грн.

Кредитний договір укладено шляхом підписання Заяви №001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на підставі якого Банк відкрив на ім`я відповідача поточний рахунок у гривнях та надав кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом у сумі 3000 грн, розмір реальної річної процентної ставки складає 47,88 %, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 1257,86 грн (розрахунок здійснено за умови виникнення заборгованості у розмірі 1000 грн та наступним її погашенням зі строком 12 місяців рівними платежами). Розрахунковий день 30 число місяця, платіжна дата 30 число місяця. Строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в залежності від типу кредитної картки (а.с. 9).

Підписавши вказану заяву, позичальник беззастережно підтвердив, зокрема, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть йому бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості Банку).

ОСОБА_1 , проставлянням власноручного підпису (особистий підпис клієнта) підтвердила, що отримала від Банку примірник Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 001 від 16.09.2019 року.

Також, разом із Заявою № 001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту в якому передбачена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит.

Згідно паспорту споживчого кредиту, ОСОБА_1 під підпис ознайомилася з його умовами та підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, що надані виходячи із обраними відповідачем умов кредитування. Відповідач підтвердила отримання нею всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до потреб відповідача та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг і певних наслідків, які вони можуть мати для відповідача, в тому числі у разі невиконання зобов`язань за договором (а.с. 9 зворот).

Таким чином, паспорт споживчого кредиту є інформацією, з якою кредитодавець зобов`язаний ознайомити споживача до укладення договору.

На виконання умов укладеного договору № 001 Банк встановив відповідачу кредитний ліміт у розмірі 3000,00 грн, який в період з 16.09.2019 року по 03.03.2022 року був збільшений до 29400,00 грн, що підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту (а.с. 41).

Також 09 грудня 2021 року між ОСОБА_1 та акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» укладено кредитний договір, шляхом підписання Заяви № 401 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на підставі якого відповідачу надано споживчий кредит шляхом переказу на рахунок НОМЕР_1 в АТ «ПУМБ», код отримувача , отримувач ОСОБА_1 на умовах, що кредит надається на загальні цілі - GP X-sell ВСЕЯСНО у розмірі 20000 грн на строк 24 місяці, розмір процентної ставки 0,01% річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99% (а.с. 7-8).

У вказаній заяві відповідач, при обранні способу надання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі шляхом банківського переказу, підписуючи Заяву, уповноважила Банк здійснити переказ суми споживчого кредиту з цільовим призначенням на загальні споживчі цілі за реквізитами, визначеними при визначенні способу надання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі.

Відповідно до платіжної інструкції № ТR.54368197.59234.8810 від 09.12.2021 року, Банком здійснено переказ грошових коштів на дебет рах. № НОМЕР_2 , отримувач ОСОБА_1 в сумі 20000 гривень (а.с. 41 зворот).

Зі змісту договору вбачається, що між сторонами узгоджений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору, із визначенням платіжного періоду для здійснення платежів, час та сума кредиту, розміру комісії за обслуговування кредитної заборгованості, реальної річної процентної ставки, загальні витрати за споживчим кредитом, загальна вартість кредиту та ін.

Позивачем також надано підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту, в якому передбачена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, а також публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 12.06.2019) та (нова редакція діє з 01.11.2021) містяться умови кредитування, до яких додано графік платежів, умови надання та обслуговування «Кредитної картки з пільговим періодом та сервісом оформлення покупок «У розстрочку».

Згідно з розрахунком заборгованості по кредитним договорам станом на 09.09.2024 року, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором № 001 від 16.09.2019 року складає 49058,09 грн, із яких: 29316,47 грн заборгованість за сумою кредиту, 19741,62 грн заборгованість за відсотками; та по кредитному договору № 401 від 09.12.2021 року складає 28167,18 грн, із яких: 18196,33 грн заборгованість за сумою кредиту, 4,25 грн заборгованість за відсотками, 9966,6 грн заборгованість за комісією (а.с. 42-44).

Із наданих банком виписок по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 16.09.2019 по 09.09.2024 року та з 09.12.2021 по 09.09.2024 року вбачається рух коштів за рахунками, відкритих на ім`я ОСОБА_1 , а саме: здійснення операції покупки через термінал, переказ коштів, отримання готівкових коштів (видача готівки), часткове погашення заборгованості по процентам тощо (а.с. 45-52).

Відповідно до списку № 20241018 ПУМБ згрупованих відправлень рекомендованим листом, на адресу відповідача ОСОБА_1 направлялась письмова вимога (повідомлення) від 09.09.2024 року про необхідність погашення заборгованості в загальному розмірі 77 225,27 грн (а.с. 37-39, 61-62), однак, за наявних письмових матеріалів справи, відповідач вимоги банку не виконала, заборгованість не погасила.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що банк свої зобов`язання за договорами виконав та надав ОСОБА_1 кредитні кошти, натомість відповідач взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку добровільно не сплачено.

Колегія суддів вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини

Відповідно до частини 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Щодо правомірності стягнення комісії за кредитним договором суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

За пунктом 10 частини 1 статті 12 цього ж Закону визначено, що у кредитному договорі обов`язково визначається порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися).

Умовами договору передбачено сплату відсотків за користування кредитом, а також комісію Банку за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон № 1734-VIII «Про споживче кредитування» не забороняє встановлення у договорі про споживчий кредит комісій та інших обов`язкових платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) (крім тих, які згідно із законом надаються безоплатно) для отримання, обслуговування і повернення кредиту....»

Колегія суддів зазначає, що посилання апелянта на правові позиції Постанови Верховного Суду від 13 липня 2022 року №496/3134/19 та Постанови Верховного Суду від 17 серпня 2022 року №180/1434/20 не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки вони не є релевантними до обставин даного позову.

У спірних правовідносинах у відповідності до ДКБО АТ «ПУМБ» комісія за обслуговування кредитної заборгованості за Споживчим кредитом встановлюється за послуги Банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення Споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо Споживчого кредиту.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування Споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному в Заяві про приєднання до Договору, від початкової (наданої) суми Споживчого кредиту (база розрахунку комісії). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за наданим Споживчим кредитом розраховується за повний місяць (період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з Графіком платежів), у якому відбувається повернення заборгованості.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про платіжні послуги» до фінансових платіжних послуг належать такі послуги:

1) послуги із зарахування готівкових коштів на рахунки користувачів, а також усі послуги щодо відкриття, обслуговування та закриття рахунків (крім електронних гаманців);

2) послуги із зняття готівкових коштів з рахунків користувачів, а також усі послуги щодо відкриття, обслуговування та закриття рахунків (крім електронних гаманців);

3) послуги з виконання платіжних операцій із власними коштами користувача з рахунку/на рахунок користувача (крім платіжних операцій з електронними грошима), у тому числі: а) виконання кредитового переказу; б) виконання дебетового переказу; в) виконання іншої платіжної операції, у тому числі з використанням платіжних інструментів;

4) послуги з виконання платіжних операцій з рахунку/на рахунок користувача (крім платіжних операцій з електронними грошима), за умови що кошти для виконання платіжної операції надаються користувачу надавачем платіжних послуг на умовах кредиту, у тому числі: а) виконання кредитового переказу; б) виконання дебетового переказу; в) виконання іншої платіжної операції, у тому числі з використанням платіжних інструментів;

5) послуги з емісії платіжних інструментів та/або здійснення еквайрингу платіжних інструментів;

6) послуги з переказу коштів без відкриття рахунку;

7) послуги з випуску електронних грошей та виконання платіжних операцій з ними, у тому числі відкриття та обслуговування електронних гаманців.

До нефінансових платіжних послуг належать: 1) послуги з ініціювання платіжної операції; 2) послуги з надання відомостей з рахунків.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з огляду на виконані банком послуги, надання яких підтверджується серед іншого і випискою по рахунку щодо зарахування коштів на рахунок відповідача, списання коштів з рахунку для погашення заборгованості, нарахування відсотків та інших платежів тощо, умова про встановлення комісії за такі послуги не є нікчемною чи такою, що суперечить вимогам законодавства, оскільки перелічені операції не є послугами, що надаються безоплатно. Інформування клієнта про розмір та дату платежу, про залишок заборгованості не є послугами з розрахунково-касового обслуговування чи послугами з зарахування, нарахування та перерахування грошових коштів, а відтак, останні можуть надаватись за плату комісію, на підставі домовленості сторін договору.

За таких обставин, доводи ОСОБА_1 про нікчемність умов про сплату позичальником щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості є безпідставними.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, до яких він дійшов шляхом повного та всебічного з`ясування обставин справи. Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Щодо судових витрат

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в судах, компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 серпня 2025 року.

Головуючий суддя О.О. Панченко

Судді Г.Л. Карпушин

В.П. Пікуль