У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2025 року суддя Подільського районного суду м. Києва Блащук А.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної держаної адміністрації міста Києва про усунення перешкод у користуванні квартирою, припинення права спільної часткової власності, визнання права власності та стягнення грошової компенсації,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2025 року до Подільського районного суду м. Києва надійшла вказана заява ОСОБА_1 про забезпечення позову в якій просить суд:

вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частину нерухомого майна квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві часткової власності належить ОСОБА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000);

у разі задоволення заяви про забезпечення позову, вжити заходи зустрічного забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частину нерухомого майна квартири, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 , яка на праві часткової власності належить ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000);

заборонити державним реєстраторам здійснювати будь-які реєстраційні дії за вказаною квартирою, у тому числі реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою, даруванням або іншим видом зміни власника.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду вказаної заяви визначено суддю Блащука А.М.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні квартирою та припинення права власності на 1/2 частку квартири з виплатою їй грошової компенсації ОСОБА_2 ОСОБА_2 . У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що власником усієї квартири після задоволення позову має залишитися ОСОБА_2 , який має виплатити їй компенсацію. Проте на момент подання позову ОСОБА_2 вчиняє дії, спрямовані на відчуження своєї частки, зокрема шляхом дарування її малолітньому сину, що унеможливить реалізацію позовних вимог у разі задоволення позову.

Таким чином, накладення арешту на частку у праві власності, яка належить ОСОБА_2 , є співмірним заходом, що дозволить забезпечити реальне та ефективне виконання можливого судового рішення у разі задоволення позову. Арешт частки ОСОБА_2 необхідний також для запобігання зміні власника під час розгляду справи, що унеможливить вирішення питання про передачу йому усього об`єкта з компенсацією позивачці. Заходи забезпечення не виходять за межі предмета спору та є необхідними для ефективного судового захисту прав позивача.

Вказує, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.02.2022 у справі № 910/16868/19).

Отже, враховуючи вищевикладене, вважає за доцільне накласти арешт на 1/2 частку квартири, що належить ОСОБА_2 , з метою запобігання відчуженню майна до розгляду спору по суті враховуючи його наміри, щодо здійснення дарування 1/2 частки квартири малолітньому ОСОБА_3 .

Так, відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд прийшов до висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

При цьому, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1 - 1 ) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

2. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Крім того, згідно роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за №9, вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав відповідно до договору купівлі-продажу, квартири, серія та номер 2690 від 18.11.2019 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 .

Забезпечення позову повинно застосовуватися із врахуванням принципу рівноправності сторін у спорі і не повинно призводити до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, так як справа по суті ще не вирішена та факт порушення законних прав позивача не встановлений.

Крім того, заявником не доведено, що її права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову та невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

З огляду на це, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову на даний час є передчасною та у її задоволенні слід відмовити.

Відмова в задоволенні заяви про забезпечення позову не позбавляє позивача, в подальшому звернутися з такою заявою до суду.

Враховуючи викладене, керуючись статтями149-154,259 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної держаної адміністрації міста Києва про усунення перешкод у користуванні квартирою, припинення права спільної часткової власності, визнання права власності та стягнення грошової компенсації-відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги на ухвали суду щодо забезпечення позову до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги, їх подання не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом.

Суддя А.М.Блащук