Провадження № 2-о/742/109/25
Єдиний унікальний № 742/2271/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого - судді Фетісової Н.В., за участю секретарів судового засідання Сороки Ю.О., Шептун В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , представник заявника - адвокат Жовнер Оксана Миколаївна, заінтересовані особи: Прилуцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення,

установив:

Представник заявника звернувся до суду, через систему «Електронний суд» із заявою, заінтересована особа: Прилуцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій просить встановити факт проживання однією сім?єю з 2004 року, як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зник безвісти за особливих обставин 20.04.2024.

Заявлені вимоги мотивує тим, що Заявниця проживала у цивільному шлюбі з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Шлюб не реєстрували оскільки не вбачали потреби в цьому. ІНФОРМАЦІЯ_3 у Заявниці та її цивільного чоловіка народилась донька ОСОБА_5 (після реєстрації шлюбу 12.08.2022 має прізвище ОСОБА_6 . ОСОБА_4 зареєстрований з 02.02.2005 у належному йому на праві власності згідно договору дарування від 13.12.2004 житловому будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , в тому ж будинку була зареєстрована та проживає з 29.12.2006 по теперішній час заявниця. Факт проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 2004 року також підтверджується довідкою №05 виданою 07 січня 2025 року ОСОБА_7 округом №9 Сухополов?янської сільської ради.

Жителі села Мазки, а саме ОСОБА_8 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_9 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_6 надали письмові пояснення в яких зазначають, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім?єю вели спільне господарство в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , мали спільний побут та стосунки які характерні подружжю.

Одночасно з цим повідомляє, що оригінали документів належних ОСОБА_4 (паспорт, домова книга, документи майнового характеру, медичні картки та інші) знаходяться у заявниці та можуть бути пред`явлені до суду. Зареєструвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на даний час не вбачається можливим оскільки 20.04.2024 ОСОБА_4 не повернувся з бойового завдання в районі населеного пункту Роботине Запорізької області під час захисту Батьківщини та вважається безвісти зниклим згідно сповіщення військової частини НОМЕР_1 від 25.04.2024 №515. Вище зазначене сповіщення видане саме заявниці, що підтверджує перебування у цивільному шлюбі з ОСОБА_4 . Однак в ході звернення до Прилуцького PBП ГУНП в Чернігівській області з заявою про відкриття кримінального провадження та до військової частини НОМЕР_1 з заявою про надання матеріалів службового розслідування стосовно обставин за яких безвісти зник стрілець 3 механізованого відділення 1 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , заявниця отримала відмову оскільки нею не підтверджено факту проживання однією сім?єю.

Крім того відповідно до Постанови КЦС ВС від 26 лютого 2024 року у справі №686/9938/23 Верховний Суд зазначає, що з урахуванням конкретних обставин справи оголошення особи померлою можливе і після спливу шести місяців з дня настання відповідної події, таким чином трактувавши вимоги частини другої статті 46 ЦК України, вказавши, що шестимісячний строк, передбачений цією нормою, слід обраховувати з моменту настання події, а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави.

Однак довести обставини, які б можна було вважати вагомими обставинами справи, заявниця може тільки отримавши акт проведення службового розслідування обставин за яких зник безвісти її чоловік ОСОБА_4 . З метою захисту своїх прав та доведення родинних відносин з ОСОБА_4 . ОСОБА_1 вимушена звернутись до суду.

Інших родичів у ОСОБА_4 , крім доньки нема. Донька, ОСОБА_10 , заміжня, має маленьку дитину, однак її чоловік помер під час виконання бойового розпорядження у липні 2024 року. Таким чином ОСОБА_6 не має змоги на даний час вирішувати питання стосовно участі у кримінальному провадженні по факту зниклого безвісти батька, ознайомлення з матеріалами службового розслідування, оскільки є повнолітньою, має свою родину та не проживає з батьками однією сім?єю.

Таким чином ОСОБА_1 вважає правомірним звернення до суду для встановлення факту проживання однією сім?єю з ОСОБА_4 з 2004 року як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу на підставі доказів, що підтверджують ведення спільного господарства, спільного побуту і ознак правовідносин, що притаманні подружжю.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 квітня 2025 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. Залучено до участі у розгляді справи як заінтересовану особу: військову частину НОМЕР_1 та Міністерство оборони України. Призначено судове засідання, яке відкладено до 30 липня 2025 року.

30 липня 2025 року ухвалою суду залучено до участі в справі в якості заінтересованих осіб дітей безвісти зниклого ОСОБА_4 , сина ОСОБА_3 та дочку ОСОБА_11 . Справу відкладено до 02 вересня 2025 року.

У судовому засіданні заявниця та її представник підтримали заяву, просили її задовольнити. При розгляді справи ОСОБА_1 просила врахувати, що проживала із ОСОБА_4 однієї сім`єю як чоловік та дружина з 2000 року. Вели спільне господарство, мали худобу..За час спільного проживання придбали не один автомобіль. Мають спільну дочку. Шлюб не реєстрували, оскільки не вбачали в цьому потреби.. Після зникнення чоловіка, який був мобілізований до ЗСУ, виникла потреба у зверненні до відповідних органів з приводу його розшуку. Проте, їй відмовляють, оскільки не може довести свої родинні відносини з ОСОБА_4 .

Представник Прилуцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Згідно поданої письмової відповіді просять розглянути справу без їхнього представника згідно з вимогами чинного законодавства.

Представник Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Згідно письмової заяви від 23.05.2025 просили розгляд справи проводити без їх участі.

Згідно поданого письмового пояснення представник Міністерства оборони України звертає увагу на те, що згідно з ч.ч.1, 2 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім?єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 36 СК України, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Про ознаки проживання однією сім?єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередні родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Отже, проживання однією сім?єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у на деяких прав та обов`язків.

Щодо ведення спільного побуту на яке вказує Заявниця зазначає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мали взаємні права та обов`язки, спільно вели господарство, в результаті чого вони проживали з 2004 року за адресою: АДРЕСА_1 , але це нічим не підтверджується. Тобто ведення сімейного господарства не підтверджено. Заяви про реєстрацію шлюбу за цей час не подавали тобто не хотіли узаконити відносини. Згідно ч.4 ст. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Будь-яких доказів того, що Заявниця та безвісти зниклий набули за час спільного проживання майно за спільні кошти не надала. Необхідно звернути увагу, що для вирішення питання щодо спільних витрат необхідно встановити факти створення (придбання) особами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясувати час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності. Заявниця зобов`язана довести обставини, на які посилається на підтвердження своїх доводів щодо факту спільно проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу та набуття спірного майна під час ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, внаслідок спільної праці або за спільні кошти. Однак, доводи Заявниці обмежуються лише констатацією факту щодо проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу з 2004 року за вище вказаною адресою із долученням довідок певних органів, які зі слів сусідів (знайомих) та самої Заявниці робили самі по собі певні висновки хоча не мали на це жодного права, чим перевищили свої повноваження. Сам по собі факт перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у близьких стосунках, які також не підтверджені, не може свідчити про те, що особи проживали в зазначений період однією сім?єю, оскільки Заявниці необхідно надати докази ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та витрат, придбання майна в інтересах сім`ї. Довідки про місце реєстрації, декларація про вибір лікаря, який надає первина медичну допомогу фотографії та фотографії з месенджерів, довідки органів місцевого самоврядування не можуть свідчити про факт спільного проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу та не можуть бути визначальними у вирішенні цього питання. Постанова Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі №466/3769/16 (провадження №61-5296св19). Крім того, відсутні в матеріалах справи спільні світлини ОСОБА_1 та зниклого безвісти ОСОБА_4 за спірний період, що в сукупності з іншими доказами могло підтвердити факт їх постійного спільного проживання як одна сім?я з 2004 року по день зникнення безвісти ОСОБА_4 , були пов`язані спільним побутом, вели спільно господарство, мали взаємні права та обов`язки, в тому числі, спільні витрати по утриманню та ремонту житла, спільне харчування, придбавали майно для спільного користування, надавали один одному взаємну допомогу. Одночасно, показання свідків, які не є родичами і не довели що відвідували сторін по місцю спільного проживання не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім?єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Схожі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12 грудня 2019 року справі №466/3769/16 (провадження №61-5296с19), від 27 лютого 2019 року у справі №522/25049/16-ц (провадження №61-11607св18), від 11 грудня 2019 року у справі №712/14547/16-ц (провадження №61-44641св18), від 24 січня 2020 року у справі №490/10757/16-ц (провадження №61-42601с18), від 08 грудня 2021 року у справі №531/295/19 (провадження №61-3071св21).

Щодо взаємних прав та обов`язків щодо участі у витратах на утримання житла зазначає, що заявниця не надала ніяких підтверджень, щодо взаємного утримання житла. Тому ці обставини слід вважати не доведеними та такими, що не заслуговують на увагу суду. Показання свідків зі сторони заявниці на підтвердження того, що сторони проживали однією сімєю у вказаний період не слід брати до уваги, оскільки їх пояснення носять узагальнений характер, стосуються здебільшого констатації факту сумісного проживання сторін та не підтверджують наявності усталених відносин, які притаманні подружжю. Постанова Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі №748/897/18 (провадження №61-48440св18). Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім?єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю. Факт реєстрації (проживання) жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов`язковою ознакою наявності фактичного шлюбу. Постанова Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі №712/7830/16-ц (провадження №61-28377св18). В контексті визначення можливих доказів, їх оцінки як достатніх слід також відзначити, що згідно усталеної судової практики самі лише показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім?єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу (постанова Верховного Суду від 12 грудня 2019 року по справі №466/3769/16-ц). Таким чином, Заявниця не надала належних і допустимих доказів на підтвердження факту проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу, подані Заявницею докази не підтверджують факт ведення спільного господарства, наявність спільного побуту та бюджету, взаємних прав та обов`язків подружжя, набуття майна тощо. Згідно абз.5 п.6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 р. №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну "член сім» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не лише близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружин (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Як вбачається з доданих до позовної заяви документів та не заперечується Заявницею, на момент зникнення безвісти ОСОБА_4 20.04.2024 року Заявниця зі зникли безвісти не перебували у шлюбі і рішення щодо спільного проживання не вплине на призначення та виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги в майбутньому так як на її отримання має право дружина, яка не взяла шлюб повторно після зникнення безвісти військовослужбовця, тому просять відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі (а.с.53-60 зворот).

Представник військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Згідно поданого письмового пояснення по справі, просять проводити розгляд справи без участі представника військової частини НОМЕР_1 за наявними матеріалами справи.

Згідно письмового пояснення зазначають, що відповідно до ч.2 та 4 ст. 3 Сімейного кодексу України (надалі за текстом - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Конституційний суд України у своєму рішенні від 03.06.1999 №5-рп/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин. Указаний висновок неодноразово використовувався Верховним Судом, зокрема, у постановах від 18.03.2019 у справі №357/6408/17, від 05.04.2019 у справі №387/938/17, від 16.05.2019 у справі №467/404/17.

Щоб встановити факт проживання однією сім?єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні цьому поняттю. Тобто, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство - це сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти, мають певні права та обов`язки тобто передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

З аналізу зазначених норм вбачається, що ознаками, за наявності яких можна стверджувати, що особи належать до однієї сім`ї є спільність їх проживання, пов`язаність спільним побутом та наявність у них по відношенню один до одного взаємних прав та обов`язків. Дана позиція підтримана висновками щодо застосування норм права, які наведені у постанові Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №695/1732/16.

Щодо долучених додатків до поданої заяви вважають за необхідне зазначити наступне: 1. Показання свідків, не можуть свідчити про факт спільного проживання сторін однією сім?єю без державної реєстрації - висновок Верховного Суду щодо застосування норм права наведений у постанові від 12.12.2019 у справі №466/3769/16, від 06.04.2020 у справі №738/1452/17, від 09.08.2023 у справі №522/3467/19. 2. Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святах, пересилання відповідачем коштів на рахунок Заявника, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю - висновок Верховного Суду щодо застосування норм права наведений у постанові від 28.08.2019 у справі №588/350/15-ц.

В зв`язку з чим просять врахувати дані пояснення при вирішенні справи та прийняти законне й обґрунтоване рішення (а.с.114-118).

Заінтересована особа ОСОБА_3 , син безвісти зниклого ОСОБА_4 в судовому засіданні з приводу поданої заяви поклався на розсуд суду. При цьому вказав, що з батьком не спілкувався, оскільки його батьки рано розлучилися. Про його нову родину йому нічого не відомо.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні з приводу поданої заяви не заперечувала. Вказала, що дійсно її батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю як чоловік та дружина. Є її батьками. Вели спільне господарство, мали худобу…Після зникнення батька вона не має можливості займатись його розшуком, оскільки її чоловік військовослужбовець загинув, та вона виховує маленьку дитину.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , мешканка с.Мазки, дала показання, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є її сусідами та проживали разом як чоловік та дружина з 2004 року. Мають спільну дочку ОСОБА_13 2004 року народження. Проживали в одному будинку, вели спільне господарство, утримували худобу. ОСОБА_4 був мобілізований та зник безвісти..

Свідок ОСОБА_8 , мешканка с.Мазки, в судовому засіданні дала показання, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є її сусідами та проживали разом як чоловік та дружина. Оскільки була листоношею то була свідком їх спільного проживання з 2000 року в іншому селі. Потім з 2004 року вони переїхали до с.Мазки. Мають спільну дочку ОСОБА_13 2004 року народження. Проживали в одному будинку, вели спільне господарство, утримували худобу. ОСОБА_4 був мобілізований та зник безвісти..

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши докази по справі, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що ОСОБА_1 отримала від ІНФОРМАЦІЯ_4 сповіщення №515 про те, що її чоловік стрілець-санітар 3 механізованого відділення 3 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 військовослужбовець військової служби призваний за мобілізацією, солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відданий Військовій присязі Українському народу, у бою за Батьківщину виявивши стійкість та мужність зник безвісти 20 квітня 2024 року в районі населеного пункту Роботине Запорізької області, виконуючи бойове завдання за призначенням в ході ведення бойових дій (а.с.20).

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 16 жовтня 1992 року, 14 жовтня 1992 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_14 було розірвано шлюб (а.с.17).

Згідно копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 30 квітня 2024 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась ОСОБА_11 батьками якої записані: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.16).

Згідно копії актового запису про народження №01 від 21 травня 2004 року встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась ОСОБА_15 , батьками якої записані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Підстава запису відомостей про батька: спільна заява батьків про визнання батьківства від 21 травня 2004 року (а.с.122, зворот).

Згідно копії свідоцтва про одруження серії № НОМЕР_5 від 12 серпня 2022 року вбачається, що 12 серпня 2022 року між ОСОБА_16 та ОСОБА_11 було укладено шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_17 » (а.с.15).

Відповідно до копії довідки Мазківського старостинського округу №9 Сухополов?янської сільської ради від 07 січня 2025 року за №05, ОСОБА_1 , 1965 року народження, дійсно проживала з ОСОБА_4 , 1966 року народження в цивільному шлюбі з 2004 року та мають спільну дочку ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7).

Згідно копії договору дарування житлового будинку від 13 грудня 2004 року, ОСОБА_4 є власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Відповідно до копії витягу з Реєстру Сухополов?янської територіальної громади №2023/006950096 від 01 вересня 2023 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з 29 грудня 2006 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5).

Згідно копії довідки Мазківського старостинського округу №9 Сухополов?янської сільської ради від 30 серпня 2023 року за №48 встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно зареєстрована в АДРЕСА_1 , але не проживає (а.с.6).

Згідно копії домової книги на житловий будинок АДРЕСА_1 , в даному будинку зареєстровані: ОСОБА_4 з 02.02.2005 та ОСОБА_1 з 29.12.2006 (а.с.32-36).

Згідно відповіді Прилуцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 23 квітня 2025 року, остання повідомляє, що в ході проведеної перевірки архіву Прилуцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції актових записів про народження, шлюб відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та шлюб відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - не виявлено.

Виявлено актовий запис про народження №01 від 21.05.2004 року складений виконкомом Мазківської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де у графі батько зазначено: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, повідомляє, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актові записи:

- про народження №15 від 25.10.1966 року складений виконкомом Боберської сільської ради Поліського району Київської області відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- про шлюб №42 від 06.10.1990 року складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Згурівського районного управління юстиції Київської області відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- про народження №67 від 26.08.1991 року складений Згурівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління Київської області відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , де у графі батько зазначено: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- про шлюб №8 від 12.05.1984 року складений виконкомом Паришівської сільської ради Чорнобильського району Київської області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.121, зворот).

Відповідно до копії посвідчення тракториста-машиніста третього класу серії НОМЕР_6 від 05 жовтня 1983 року, ОСОБА_4 має право працювати на тракторах та комбайнах усіх марок (а.с.30).

Як встановлено в судовому засіданні, у заявниці знаходяться оригінали документів виданих на ім`я ОСОБА_4 , а саме: паспорт, ідентифікаційний номер, посвідчення тракториста-машиніста третього класу..

Суд не приймає як докази по справі письмові пояснення: ОСОБА_6 , оскільки вона надавала пояснення в судовому засіданні та ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , оскільки останні були допитані в судовому засіданні в якості свідків.

У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним доказам у справі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст. 315 ЦПК України).

Положеннями ч.1 ст. 3 СК України, передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Законодавець визнає можливість створення сім`ї чоловіком і жінкою, які не перебувають у шлюбі, що зазначено у ст. 74 СК України.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 3.06.99 №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно частини першої, другої статті 21 СК шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ч.1 ст. 36 цього кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Разом із тим, нормою статті 74 СК України визначено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із "подружжя"; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін.

Схожі правові позиції неодноразово висловлювались Верховним Судом, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 15 липня 2020 року по справі №524/10054/16, від 03 листопада 2022 року у справі №361/4744/19, від 27.03.2025 року у справі №127/10809/23.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі №686/15993/21, від 09 листопада 2022 року у справі №753/10315/19, від 16 листопада 2022 року у справі №199/3941/20.

Тривалість спільного проживання чоловіка та жінки як ознака наявності сім`ї на законодавчому рівні не визначена. Водночас строк спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має бути достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Законом та нормами Сімейного кодексу України не визначають, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання), фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Одне лише спільне проживання не є достатнім для визнання факту проживання однією сім`єю без наявності інших ознак сім`ї. Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 року у справі №466/3769/16, від 27 лютого 2019 року у справі №522/25049/16-ц, від 11 грудня 2019 року в справі №712/14547/16-ц, від 24 січня 2020 року в справі №490/10757/16-ц.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі №643/6799/17 від 30.10.2019, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч.4 ст. 263 ЦПК України.

Із показань допитаних у судовому засіданні свідків, а також досліджених судом письмових доказів судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_4 спільно проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у період часу із 2004 року по квітень 2024 року - день зникнення безвісти останнього під час проходження військової служби у складі Збройних Сил України, мали стосунки, притаманні шлюбним, так як мали спільну дитину та були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, приймали спільну участь у питанні життєзабезпечення їх сім`ї та проведенні дозвілля.

Заперечення Міністерства оборони України про те, що встановлення факту, про який просить ОСОБА_1 , не буде мати для заявниці юридичного значення, є необґрунтованими, враховуючи наступне.

Правовий статус осіб, зниклих безвісти, та забезпечує правове регулювання відносин, пов`язаних із встановленням та обліком, розшуком і соціальним захистом таких осіб та їхніх родичів визначає Закон України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти" №2505-VIII від 12.07.2018 року (з наступними змінами) (стаття 3 Закону).

У статті 6 вищевказаного Закону зазначено права близьких родичів та членів сім`ї осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме). Реалізація права, передбаченого частиною першою цієї статті, відбувається шляхом подання заяви про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, та отримання достовірної інформації про хід та результати проведення її розшуку в порядку, визначеному цим Законом та іншими законами України. Органи державної влади, уповноважені на здійснення обліку та/або розшуку осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, зобов`язані надавати інформацію про хід та результати їх розшуку в порядку, встановленому цим Законом, близьким родичам та членам сім`ї таких осіб. Члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.

У частині першій статті 1 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти" вказано, що у цьому Законі термін «близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин» вживається в такому значенні: чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Враховуючи викладене, у разі встановлення судом факту проживання однією сім`єю ОСОБА_4 з ОСОБА_1 як чоловіка та жінки без шлюбу в розумінні Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» буде відноситися до членів сім`ї ОСОБА_4 як особи, зниклої безвісти за особливих обставин, що надасть їй право в тому числі на отримання достовірних відомостей про його місцеперебування, а також інформації про хід та результати його розшуку.

Отже, відповідно до положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», «Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану» не передбачено можливості призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі зникнення військовослужбовця безвісти, оскілки вказані виплати виплачуються у разі загибелі військовослужбовця, проте встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у відповідності до ст. 6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» має право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.

Згідно ст.ст.76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Приписами статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надані заявницею докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, і в своїй сукупності підтверджують факт проживання заявниці ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу за зазначений у заяві період.

Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи заяву у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог.

Судові витрати суд відносить на рахунок заявниці.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315-319, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , представник заявника - адвокат Жовнер Оксана Миколаївна, заінтересовані особи: Прилуцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, військова частина НОМЕР_1 та Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім?єю з 2004 року, як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зник безвісти за особливих обставин 20.04.2024.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 05 вересня 2025 року.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Заінтересовані особи: Прилуцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , місцезнаходження: 17500, Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Соборна, буд.16.

Міністерство оборони України, , місцезнаходження: 03168, м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, буд.6.

Військова частина НОМЕР_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_8 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 .

Суддя Наталія ФЕТІСОВА