УХВАЛА

10 вересня 2025 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Борєйко О.М., за участю секретаря судового засідання Чорнуцької І.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , про відвід судді Соснівського районного суду м. Черкаси Пересунько Я.В. у цивільній справі №712/7944/25, провадження 2/712/3371/25, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Соснівського районного суду м. Черкаси Пересунько Я.В. перебуває цивільна справа №712/7944/25, 2/712/3371/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

29 серпня 2025 року до Соснівського районного суду м. Черкаси до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла заява ОСОБА_1 про відвід складу суду у цивільній справі №712/7944/25, провадження 2/712/3371/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, в якій відповідачем ОСОБА_1 заявлений відвід судді Соснівського районного суду м. Черкаси Пересунько Я.В. та секретарю судового засідання Руденко А.В.

В обґрунтування заявленого відводу складу суду відповідач в заяві зазначає, що ухвала про відкриття провадження від 08 липня 2025 року винесена суддею з порушеннями вимог Цивільно процесуального кодексу України, оскільки позовна заява подана з порушенням вимог ч.1 ст.177, ч.1,2,3,5 ст. 185, ст. 187 ЦПК України; в порушення вимог Цивільного процесуального кодексу України суддя зазначив, що ухвала про відкриття провадження у справі не підлягає оскарженню.

В ухвалі про відкриття провадження у справі зазначено, що позивач звернувся з позовом про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Разом з тим, в позовній заяві фактично позивач просить виділити 7/12 частини земельної ділянки, хоча має право власності лише на 6/12 житлового будинку з прибудовою «а2», а подана останнім до суду схема поділу земельної ділянки фактично свідчить про відчуження земельної ділянки у спадкоємиці - ОСОБА_1 на користь позивача разом з надвірними спорудами.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що про відкриття провадження у справі їй стало відомо лише 17 липня 2025 року після отримання нею смс-повідомлення, яке надійшло на її абонентський номер телефон, в якому також повідомлялось про направлення їй судом копії ухвали суду, копії позовної заяви з доданими до неї додатками, хоча фактично позивачем було подано позовну заяв уз доданими до неї матеріалами лише в одному екземплярі - для суду.

Не отримавши з суду жодних документів, 25 липня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до секретаря судового засідання Руденко А.В., яка повідомила, що ухвала суду та позовна заява з доданими до неї документами були направлені за адресою: АДРЕСА_1 , зазначеною у відповіді Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради на запит суду. ОСОБА_1 отримала частину документів, доданих до позовної заяви.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою 09 червня 2025 року, яка зареєстрована судом 11 червня 2025 року, а ухвала про відкриття провадження у справі постановлена суддею Пересунько Я.В. лише 08 липня 2025 року.

На думку заявника, вказані обставини свідчать про упередженість та необ`єктивність судді Пересунько Я.В. при розгляді даної цивільної справи.

Крім того, ОСОБА_1 заявлено також відвід секретарю судового засідання Руденко А.В. з підстав, викладених в заяві про відвід складу суду від 29 серпня 2025року

Згідно ч.1 ст.40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси Пересунько Я.В. від 08 вересня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Пересунько Я.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, передано на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першої статі 33 ЦПК України;

В мотивувальній частині ухвали судді Соснівського районного суду м. Черкаси Пересунько Я.В. від 08 вересня 2025 року зазначено наступне: «Аналізуючи доводи заяви про відвід судді, суд вважає, що заявлений відвід є необгрунтованим».

Цивільну справу № 712/7944/25 передано до канцелярії Соснівського районного суду м. Черкаси для визначення складу суду, яким буде вирішено питання про відвід, за результатами автоматизованого розподілу справи між суддями.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 вересня 2025 року, головуючим суддею визначено суддю Борєйко О.М.

Відповідно до частини десятої ст. 40 ЦПК України питання про відвід секретаря судового засідання вирішується складом суду, що розглядає справу.

Матеріали справи № 712/7944/25 не містять доказів вирішення складом суду, який розглядає справу № 712/7944/25, питання по відвід секретаря судового засідання.

Разом з тим, вирішення питання про відвід секретаря судового засідання не відноситься до компетенції судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першої статі 33 ЦПК України.

Враховуючи викладене, відповідно до ч.3 ст. 40 ЦПК України, заява ОСОБА_1 про відвід складу суду в частині заявленого відводу секретарю судового засідання Руденко А.В. не розглядається.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Виходячи зі змісту ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», безсторонність (неупередженість) означає відсутність упередженості та необ`єктивності, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (рішення ЄСПЛ у справі «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; рішення ЄСПЛ у справі «Мікаллеф проти Мальти!, пункт 93).

Існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції ЄСПЛ встановлює за двома критеріями. Перший критерій, суб`єктивний, враховує особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі. Другим критерієм є об`єктивний, який визначається шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд, серед інших аспектів, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності, що може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (рішення ЄСПЛ у справі «Fey проти Австрії», рішення ЄСПЛ у справі «Wettstein проти Швейцарії»,).

Згідно пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади», незалежність суддів є основною передумовою їх об`єктивності та неупередженості, суддя при здійсненні правосуддя підкоряється лише закону.

В обґрунтування заявленого відводу складу суду відповідач в заяві зазначає, що ухвала про відкриття провадження від 08 липня 2025 року винесена суддею з порушеннями вимог Цивільно процесуального кодексу України, оскільки позовна заява подана з порушенням вимог ч.1 ст.177, ч.1,2,3,5 ст. 185, ст. 187 ЦПК України; в порушення вимог Цивільного процесуального кодексу України суддя зазначив, що ухвала про відкриття провадження у справі не підлягає оскарженню.

В ухвалі про відкриття провадження у справі зазначено, що позивач звернувся з позовом про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Разом з тим, в позовній заяві фактично позивач просить виділити 7/12 частини земельної ділянки, хоча має право власності лише на 6/12 житлового будинку з прибудовою «а2», а подана останнім до суду схема поділу земельної ділянки фактично свідчить про відчуження земельної ділянки у спадкоємиці - ОСОБА_1 на користь позивача разом з надвірними спорудами.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що про відкриття провадження у справі їй стало відомо лише 17 липня 2025 року після отримання нею смс-повідомлення, яке надійшло на її абонентський номер телефон, в якому також повідомлялось про направлення їй судом копії ухвали суду, копії позовної заяви з доданими до неї додатками, хоча фактично позивачем було подано позовну заяв уз доданими до неї матеріалами лише в одному екземплярі - для суду.

Не отримавши з суду жодних документів, 25 липня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до секретаря судового засідання Руденко А.В., яка повідомила, що ухвала суду та позовна заява з доданими до неї документами були направлені за адресою: АДРЕСА_1 , зазначеною у відповіді Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради на запит суду. ОСОБА_1 отримала частину документів, доданих до позовної заяви.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою 09 червня 2025 року, яка зареєстрована судом 11 червня 2025 року, а ухвала про відкриття провадження у справі постановлена суддею Пересунько Я.В. лише 08 липня 2025 року.

На думку заявника, вказані обставини свідчать про упередженість та необ`єктивність судді Пересунько Я.В. при розгляді даної цивільної справи.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно матеріалів справи, досліджених судом безпосередньо, ОСОБА_2 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 від 09 червня 2025 року, в якій просить, зокрема: «Постановити рішення, яким встановити порядок користування земельною ділянкою площею 603 кв.м, розташованою по АДРЕСА_1 між співвласниками даного домоволодіння у відповідностіз ідеальними частками співвласників в будинковолодінні ОСОБА_2 - 7/12 частин, ОСОБА_3 0 1/6 частина, ОСОБА_1 - 3/12 частин та з врахуванням рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.06.11 року про встановлення порядку володіння і користування приміщеннями житлового будинку та господарськими будівлями і спорудами».

Вказана позовна заява ОСОБА_2 від 09 червня 2025 року надійшла до Соснівського районного суду м. Черкаси та зареєстрована 11 червня 2025 року за вх. №26632.

Позовна заява не містить дати народження та/або реєстраційного номера облікової картки платника податків відповідачів, що не дозволяє судді самостійно перевірити відомості про місцезнаходження відповідача в Єдиному демографічному реєстрі.

За таких обставин, після визначення системою автоматизованого розподілу справ головуючого судді у вказаній справі та передачі її судді, суддею Пресунько Я.В. 12 червня 2025 року були направлені запити до Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради для з`ясування адрес реєстрації відповідачів.

В порушення п.7 ст.187 ЦПК України, інформація про місце проживання (перебування) відповідачів з Департаменту «Центр надання адміністартивнхи послуг» надійшла лише 07 липня 2025 року, тобто з порушенням процесуального строку, встановленого для надання відповіді на запит суду.

08 липня 2025 року ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси Пересунько Я.В. відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про встановлення порядку користування земельною ділянкою та призначено підготовче судове засідання.

Інші доводи ОСОБА_1 , викладені в заяві про відвід складу в частині заявленого відводу судді Пересунько Я.В., є незгодою з процесуальним рішенням судді, а саме: ухвалою про відкриття провадження у справі щодо визначення суддею порядку розгляду справи та зазначення суддею в резолютивній частині ухвали, що ухвала пр. овідкриття провадження у справі оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Підстави та порядок оскарження судових рішень визначається не суддею, а цивільним процесуальним законом і не залежать від волевиявлення судді при постановленні ним судових рішень.

Перелік ухвал, на які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, міститься в ч.1 ст 353 ЦПК України, і є вичерпним.

Згідно із частиною 2 статті 353 ЦПК України, заперечення на ухвали, які не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Вказана процесуальна норма, передбачена частиною другою статті 353 ЦПК України, дозволяє сторонам та іншим учасникам справи захистити свої порушені права та охоронювані законом інтереси, включивши до апеляційної скарги зауваження, заперечення тощо щодо будь-яких ухвал, які були постановлені під час провадження в суді першої інстанції, але окремо від рішення суду оскарженню не підлягають.

Таким чином, зазначені заявником обставини, не можуть бути підставою для відводу судді Пересунько Я.В. від розгляду цивільної справи №712/7944/25.

При цьому, під час розгляду заяви про відвід суддя не наділений повноваженнями надавати оцінку відповідності постановлених судом судових рішень нормам матеріального та процесуального права. Вказаними повноваженнями наділений суд апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 7, 33, 36, 39, 40, 41, 103, 260, 261, 263, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід складу суду в частині заявленого відводу судді Соснівського районного суду м. Черкаси Пересунько Я.В. у цивільній справі №712/7944/25, 2/712/3371/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про встановлення порядку користування земельною ділянкою - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Борєйко