Справа №760/504/25 2-зз/760/54/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді - Усатової І.А.,

при секретарі Омельяненко С.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лішневська Олена Гарріївна про визнання договору дарування частки квартири недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідач звернувся до суду із заявою про скасування забезпечення позову, в якій просить скасувати забезпечення позову, арешту частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 .

В обґрунтування посилається на те, що на момент накладення арешту на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , ця частина належала іншій особі, а саме його дочці ОСОБА_4 , яка не є ані відповідачем, ані стороною у даній справі. Таким чином, накладення арешту на майно ОСОБА_4 , є помилковим. Зазначає, що посилання позивачки на те що, він після подачі заявником позову до суду, почав вживати активні дії з метою приховування майна та його відчуження на користь третіх осіб, а саме своєї доньки ОСОБА_4 , відповідно до договору дарування частки у праві власності на квартиру від 27 січня 2025 року, який був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , не відповідає дійсності, оскільки він дізнався про такий позов тільки в травні 2025 року, відповідно подавши відзив, направлений до суду 09.06.2025, після отримання копії позовної заяви з додатками, а розпорядився належним йому майном задовго до позову.

Враховуючи вищенаведене, просить задовольнити заяву та скасувати заходи забезпечення позову.

03.09.2025 від представника позивача до суду надійшли заперечення на клопотання про скасування заходів забезпечення позову, в якому просить відмовити у задоволенні такого клопотання відповідача. Вказує, що на момент застосування заходів забезпечення позову, суд встановив наявність обставин, які свідчать про необхідність їх вжиття. Зокрема, той факт, що відповідач, після подання позову, відчужив спірне майно на користь своєї доньки. Наразі ці обставини залишаються ідентичними, оскільки відповідач не надав жодних доказів чи аргументів, які б свідчили про зміну цих обставин або про те, що потреба у забезпеченні позову відпала. Відповідач не довів, що заходи забезпечення позову перешкоджають належному виконанню судового рішення або створюють інші обставини, які б виправдовували їх скасування. Таким чином, підстав для скасування заходів забезпечення позову, передбачених статтею 154 ЦПК України, відсутні, а їх збереження є необхідним для забезпечення виконання судового рішення та захисту прав позивача. Відповідач не надав жодних доказів на підтвердження своєї позиції стовно необізнаності про подачу позову до суду, що ставить під сумнів достовірність його тверджень. Хронологія подій, а саме подання позову наприкінці 2024 року та подальше відчуження майна на початку 2025 року, вказує на умисні дії відповідача, спрямовані на ускладнення або унеможливлення виконання судового рішення.

04.09.2025 від відповідача до суду надійшли додаткові пояснення, де зазначено, що представник позивача надає суду неправдиві відомості відносно можливості доступу в нього до електронного кабінету, не надала жодних доказів того, що він нібито знав, чи міг знати про поданий позов. Відповідач вважає, що суд не повністю дослідив всі обставини справи, оскільки керувався неправдивою інформацією, наданою раніше представником позивача.

У судовому засіданні відповідач підтримав заяву про скасування заходів забезпечення позову та просив її задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача заперечувала стовно задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва 10 липня 2025 року заяву представника ОСОБА_3 адвоката Кєєр О. С. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лішневська Олена Гарріївна про визнання договору дарування частки квартири недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав задоволено.

Накладено арешт на частину квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

Заявник просив скасувати заходи забезпечення позову на підставі ч. 1 ст. 158 ЦПК України, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність вимог заяви, суд приймає до уваги те, що інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Вбачається, що постановлення судом ухвали про скасування заходів забезпечення позову може мати місце, зокрема, у разі усунення (відсутності) підстав, що стали підставою для їх застосування.

Наслідком постановлення судом ухвали про скасування заходів забезпечення позову є приведення сторін у первісний стан, тобто такий, який існував до постановлення відповідної ухвали про забезпечення позову, а саме: зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Як роз`яснено у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 лютого 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Вирішуючи 10 липня 2025 року питання про обґрунтованість заяви про забезпечення позову суд дійшов висновку про необхідності забезпечення позову шляхом накладення арешту на частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 оскільки такий захід забезпечення є розумним, обґрунтованим і адекватним щодо вимог заявника, не порушує збалансованість інтересів сторін, а невжиття такого заходу забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд продовжує дотримуватись думки про те, що застосовані заходи забезпечення позову є ефективним та виваженим інструментом, спрямованим на забезпечення можливості ефективного захисту прав позивача у випадку задоволення позову, та в той же час не є надмірними з позиції забезпечення прав титульного власника майна на володіння та користування ним.

Наразі матеріалами клопотання про скасування забезпечення позову не доведено усунення підстав, які стали підставою для винесення ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 10 липня 2025 року про забезпечення позову в даній справі.

Крім того, доводи та обставини, на які посилається відповідач, мають бути встановлені при розгляді даної справи по суті, оскільки фактично збігаються з суттю спору.

Одночасно суд зазначає, що з заявою про скасування арешту майна звернувся відповідач, який на момент звернення з заявою не є власником спірної частини квартири.

Суд зазначає також, що вказана заява не містить обґрунтувань того, яким чином порушено права відповідача, і яким чином у випадку скасування арешту майна відновляться його права, не зміг цього пояснити відповідач і у судовому засіданні.

Враховуючи наведене, суд наразі не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання.

Відповідно до ч. 6 ст. 158 ЦПК України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.158, 260, 261 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лішневська Олена Гарріївна про визнання договору дарування частки квартири недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.А.Усатова