Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/891/25
Провадження № 2/499/607/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 вересня 2025 року селище Іванівка

Іванівський районний суд одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю секретаря судового засідання Дібрової О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Іванівка Березівського району Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся з вищевказаним позовом, відповідно до якого просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у сумі 76214,84 грн., а також понесені судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування позову представник позивача посилався на ту обставину, що 17.04.2019 року на підставі кредитного договору №901 ОСОБА_1 видано кредитну картку з кредитним лімітом у розмірі 34800,00 грн., який пізніше було збільшено до 49828,59 грн. Разом з тим, відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, у зв`язку з чим станом на 09.04.2025 року відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 76214,84 грн., з яких 49828,59 грн. заборгованість за кредитом, 26386,25 грн. заборгованість за відсотками.

На підставі вищевказаного, представник позивача просив позов задовольнити.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, на задоволені позову наполягав.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, однак її представник надав до суду відзив на позов, згідно якого вказано, що відповідач позов не визнає в повному обсязі, просить у його задоволені відмовити, а справу слухати у їх відсутність. Відповідно до змісту відзиву, відповідач заперечує щодо задоволення позову, оскільки: позивач не надав достатній доказів фактичного надання кредитних коштів, їх використання відповідачем та її свідомого погодження на всі умови договору; відповідач не надавала згоду на збільшення кредитного ліміту; наданий позивачем розрахунок заборгованості є необґрунтованим та не підтвердженим первинними документами, з доданого розрахунку заборгованості не зрозуміла відсоткова ставка та як вона розраховувалася, не зрозуміла формула за якою нараховувалися проценти і як розподілялося погашення заборгованості; неможливо перевірити чи нараховані проценти відповідають реальній ставці та не завищені, що порушує принцип прозорості; розрахунок заборгованості не містить детальний розпис графіків платежів, є фрагментарним з обірваними таблицями та не дозволяє споживачу оцінити повну вартість зобов`язання; розрахунок заборгованості є неналежним та недостатнім доказом для підтвердження розміру заборгованості; при здійсненні розрахунку заборгованості не враховано вимоги п.5 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування»; позивач не надав належних доказів підтвердження надсилання відповідачу досудової вимоги.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов відлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 17.04.2019 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір шляхом підписання відповідачем заяви №901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписанням якої відповідач підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення ДКБО фізичних осіб, розміщену на сайті АТ «ПУМБ» (pumb.ua) в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх), погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладенням договору страхування, підписанням заяви підтримує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах.

У заяві про приєднання до ДКБО фізичних осіб зазначено, що відповідач просив банк відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривнях, надати кредитну картку та встановити на його поточний рахунок у гривнях, відкритий за цією заявою, кредитний ліміт у сумі 30000 грн; розмір стандартної процентної ставки складає 47,88 %; реальна річна процентна ставка складає 47,88%; розрахунковою та платіжною датою є 30 число кожного місяця; строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дня надання кредитного ліміту. Зі спливом вказаного строку, дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін або підстав для його скорочення у порядку, визначеному ДКБО. Розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюється відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки.

17.04.2019 року ОСОБА_1 також був підписаний паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено, що позичальнику відкрито кредитну лінію шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії в межах встановленого ліміту на картковому рахунку. Сума/ліміт споживчого кредиту 30000 грн зі строком користування споживчим кредитом 12 місяців. Зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін. Цільове призначення - загальні споживчі цілі, в тому числі за договором страхування. Розмір стандартної процентної ставки за користування споживчим кредитом 47,88 % річних.

Сума кредитного ліміту за Договором № 901 змінювалася, а саме кредитний ліміт неодноразово збільшувався та один раз зменшувався, а загальному, станом на 27.12.2024 року становив 49828,59 грн., що підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту, наданою АТ «ПУМБ».

Відповідно пп. 4.3.6.4 п. 4.3 ч. 4 розділу ІІ ДКБО, який є публічною частиною договору, до якого приєднався позивач, підписавши заяву на приєднання до ДКБО, яка є індивідуальною частиною договору, сторони дійшли згоди, що банк (відповідач) має право змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого кредитного ліміту або закрити кредитний ліміт взагалі за умови інформування клієнта (позивача) шляхом направлення SMS-повідомлення на номер мобільного телефону. В SMS-повідомленні про зміну розміру кредитного ліміту банк повідомляє клієнту новий розмір кредитного ліміту. У разі незгоди клієнта із зміненим розміром кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.19 розділу ІІ цього договору, клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися до банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною кредитного ліміту та/або здійснив першу платіжну операцію після отримання вказаного SMS-повідомлення банку, згода клієнта зі зміною умов договору вважається підтвердженою.

З виписки/особового рахунка з 17.04.2019 по 06.09.2024 року вбачається, що відповідач ОСОБА_1 отримувала кредитні кошти та активно користувалася ними.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №901 від 17.04.2019 року становить 76214,84 грн, з яких: заборгованість за кредитом 49828,59 грн, заборгованість за процентами 26386,25 грн.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем на адресу відповідача було направлено письмову вимогу (повідомлення) № КНО-44.2.2/580 від 10.04.2025 року з вимогою сплатити заборгованість за Кредитним договором № 901 в сумі 76214,84 грн.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань за Кредитними договорами №901 від 17.04.2019 року, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1, 2 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що акцептуючи оферту Банку, відповідач підписом у заяві визнає та погоджується на запропоновані Банком умови користування кредитними коштами - процентною ставкою, правами та обов`язками клієнта (позичальника) і банку та відповідальністю сторін за прострочення виконання або невиконання зобов`язань за Договорами.

На переконання суду, умови ДКБО фізичних осіб (нова редакція діє з 15 березня 2021 року) не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», такі є чіткі, зрозумілі, не допускають двоякого трактування, доступні для усвідомлення їх наслідків пересічному громадянину України, а відтак не потребують спеціальних знань у правовій та економічній сфері.

Зокрема, 17.04.2019 року ОСОБА_1 в АТ«ПУМБ» було підписано Заяву №901 на приєднання до ДКБО фізичних осіб, відповідно до умов якої відповідач просив встановити кредитний ліміт в сумі 30000 грн на її картковий рахунок, який протягом дії кредитного договору неодноразово збільшувався і становив 49828,59 грн.

Відповідачем суду не подано доказів того, що остання заявляв про свою незгоду зі зміною/збільшенням кредитного ліміту. Більше того, згідно виписки по рахунку ОСОБА_1 активно користувався кредитними коштами в межах встановлених лімітів.

У поданому суду відзиві на позовну заяву представник відповідача не наводив заперечень щодо тієї обставини, що на виконання кредитних договору, ОСОБА_1 фактично отримано кредитні кошти та банківську карту на якій було встановлено кредитний ліміт, що в подальшому збільшувався та що відповідач використовував кредитні кошти.

Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунках, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування, стороною відповідача в ході розгляду справи такий розрахунок належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами не спростований, відтак приходить до переконання про правильність цієї суми.

Враховуючи те, що відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідач не надав, а тому, на переконання суду позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №901 від 17.04.2019 року в необхідно задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2422,40 грн), які позивач сплатив та їх належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,274,279,265,268,273 ЦПК України, ст.ст.11,207,525,526, 598,610,611,615,628,629,1049,1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (місцезнаходження вул. Андріївська 4, м. Київ, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» суму заборгованості за кредитним договором №901 від 17.04.2019 року в розмірі 76214,84 грн. (сімдесят шість тисяч двісті чотирнадцять гривень 84 коп.), з яких:

заборгованість за кредитом 49828,59 грн.

заборгованість за процентами 26386,25 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СуддяІгор ПОГОРЄЛОВ