Справа № 562/2077/25
провадження №2-др/562/8/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

"08" вересня 2025 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

секретар судового засідання Парфенюк Т.А.,

учасники справи: представник позивача-адвокат Федорков В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Здолбунів Рівненської області заяву представника відповідача адвоката Блащук Тетяни Володимирівни про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Здолбунівської міської ради Рівненської області про скасування рішення про державну реєстрацію речового права та визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

29 серпня 2025 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Блащук Т.В. звернулася до суду із заявою, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Здолбунівської міської ради Рівненської області про скасування рішення про державну реєстрацію речового права та визнання права власності на спадкове майно, стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги адвоката, в розмірі 14000 грн., мотивуючи тим, що ці витрати були спричинені діями ОСОБА_1 , спрямованими на затягування іншого судового процесу, і при постановленні ухвали про залишення позову без розгляду судом не було вирішено це питання.

У поданому 31 серпня 2025 року клопотанні про зменшення витрат на оплаті правничої допомоги представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Федорков В.І. просить залишити заяву про ухвалення додаткового рішення без розгляду, мотивуючи тим, що така заява подана представником, який не має повноважень на ведення справи, не обґрунтована та не підтверджена належними і допустимими доказами щодо понесених відповідачем фактичних витрат.

В заперечення представник відповідача адвокат Блащук Т.В. просить клопотання представника позивача від 31.08.25 залишити без розгляду та ухвалити в справі додаткове рішення про стягнення витрат на правничу допомогу.

У судовому засіданні представник позивача подане 31.08.2025 клопотання підтримав повністю з наведених в ньому підстав.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.4 ст.270 ЦПК України).

З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Установлено, що ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25 серпня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Здолбунівської міської ради Рівненської області про скасування рішення про державну реєстрацію речового права та визнання права власності на спадкове майно залишено без розгляду.

З долученого представником відповідача договору про надання правової допомоги від 14 липня 2023 року, укладеному між ОСОБА_2 та адвокатським об`єднанням «Проксі», та акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 27 серпня 2025 року вбачається, що за ознайомлення з матеріалами справи, підготовку відзиву та участь у судовому засіданні клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню гонорар в розмірі 14000 грн.

Згідно ч.3 ст.257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог ч.9 ст.141 ЦПК України.

Частиною 9 ст.141 ЦПК України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, відповідно до положень частин 5, 6 ст.142, частини 9 ст.141 ЦПК України, необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи, відповідно до частини 5 ст.142 ЦПК україни, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Схожі висновки викладені Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 202/2600/15-ц, від 17 грудня 2020 року у справі № 758/12381/18-ц, від 14 січня 2021 року у справі № 521/3011/18, від 06 липня 2023 року в справі № 750/6669/22.

У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 295/2963/21 зазначено, що звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати.

Отже, подання позову (звернення позивача до суду за захистом порушеного права) у даній справі не може беззаперечно свідчити про необґрунтованість дій позивача та пред`явлення ним завідомо необґрунтованого позову чи зловживання процесуальними правами, адже доступ до суду є правом особи, гарантованим державою.

Так само і сам по собі факт подання клопотання про залишення позову без розгляду з огляду на право позивача звернутися до суду повторно після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, не підтверджує ані відсутність спору позивача з відповідачем, ані відсутність предмета спору, ані свідоме порушення позивачем охоронюваних законом прав та інтересів відповідача та не свідчить про наявність безумовних підстав для компенсації судових витрат відповідачу.

Ураховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, кожна особа, яка заявляє вимоги, у тому числі і щодо стягнення судових витрат, має довести як необхідність в понесенні таких витрат та їх розмір, а також і необґрунтованість дій позивача, саме з наявністю яких закон пов`язує процесуальну можливість компенсації на користь відповідача.

При цьому, представником відповідача не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Керуючисьст.ст.133-141, 258-273, 351 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника відповідача адвоката Блащук Тетяни Володимирівни про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Здолбунівської міської ради Рівненської області, про скасування рішення про державну реєстрацію речового права та визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 10 вересня 2025 року.

Суддя: