Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2025 року с-ще Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді Кравченко О.Ю.

за участю секретаря судового засідання Голобородько Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 03.11.2023 між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №00-10074415 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до якого кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії у розмірі 6300 грн. на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку на карту позичальника, емітовану банком України.

За надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 5,00% від суми кредиту, що складає 315 грн. Тобто, позичальнику перераховується суми кредиту 6300 грн., за вирахуванням суми комісії, сплаченої за надання кредиту.

03.11.2023 ТОВ «Качай гроші» ініціювало переказ кошті згідно договору №00-10074415 від 03.11.2023 безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «Платежі Онлайн»» на платіжну картку № НОМЕР_1 , що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця ТОВ «Качай гроші».

Отже первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі.

Всупереч умов договору №00-10074415 від 03.11.2023 відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість у розмірі 24255 грн.. яка складається з наступного: 6615 грн. заборгованість по кредиту; 17640 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

22.01.2024 ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит» уклали договір факторингу №22-01/2024, згідно умов якого ТОВ «Макс Кредит» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-10074415 від 03.11.2023 згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Відповідно до реєстру Боржників за договором факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024 від ТОВ «Качай гроші» до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 19372,50 грн.

16.08.2024 ТОВ «Макс кредит» та Позивач уклали договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС, згідно умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-10074415 від 03.11.2023 на суму 24255 грн.

Відповідно до вказаного договору клієнт відступив фактору Права вимоги за укладеним кредитним договором згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024, від ТОВ «Макс Кредит» до Позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 24255 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №00-10074415 від 03.11.2023 у розмірі 24255 грн. та понесені по справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп., та витрати на правничу допомогу в сумі 7000 грн.

10.04.2025 представником відповідача, адвокатом Шелудько О.А. поданий відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факт передачі Товариством з обмежено відповідальністю «Качай гроші» на користь ТОВ «Макс Кредит» і, відповідно на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» кредитних зобов`язань ОСОБА_1 за договором кредитної лінії №00-10074415, що свідчить про недоведеність порушення відповідачем прав позивача. Також вказує на те, що розмір заявлених представником позивача витрат на правову допомогу є завищеним та необґрунтованим, а також неспівмірним з витраченим часом та обсягом виконаних робіт. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача на користь відповідача витрати за надання правової допомоги.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.01.2025 цивільну справу передано на розгляд до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю.

Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 12.03.2025 відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов.

Ухвалою від 30.05.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просить розглянути справу у його відсутність.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі та без участі відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 листопада 2023 року між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №00-10074415, відповідно до п.1.1. якого товариство зобов`язалося надати позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Відповідно до п.1.2 та п.1.3 Договору, сума кредитного ліміту складає 6300 грн., тип кредиту кредитна лінія. Строк дії кредитної лінії 120 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 02 березня 2024 року або достроково.

Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати 03 грудня 2023 протягом дії кредитної лінії. Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти на кожний 30 день після рекомендованої дати погашення процентів за фактичне користування грошовими коштами (п.п.1.3.1 договору).

Відповідно до п.1.4 договору тип процентної ставки фіксована.

Знижена процентна ставка становить 1,25 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати, визначеної п.1.3.1 даного договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно в межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, але не більше перших 30 днів користування кредитом, тобто з 1 по 30 день включно (п.1.4.1 договору).

Стандартна процентна ставка складає 2,5% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, після 30 дня користування кредитом, починаючи з 31 дня користування кредитом, по день повернення кредиту.

Відповідно до п.1.5 договору, за надання кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 5% від суми кредиту, що складає 315 грн.

Відповідно до п.1.7 договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору становить 5139,92%.

Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору складає 23152,50 грн (п.1.8 договору).

Відповідно до п.2.1, п.2.2 договору, для отримання кредиту позичальник має зареєструватися на Сайті Компанії та мати доступ до особистого кабінету. При здійсненні реєстрації позичальник має пройти процедури ідентифікації/верифікації, керуючись підказками Сайту. Цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п.2.8 Договору, дата надання/видачі кредиту дата перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку коштів кредиту в сумі 6300 грн. на банківський рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_2 , емітовану банком України (платіжна карта).

Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 93111, який був надісланий на номер мобільного телефону, зазначеному у кредитному договорі. Сторонами договору також узгоджено графік платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки (а.с.13-15).

Через Товариство з обмеженою відповідальністю «Платежі Онлайн» кредитодавець, ТОВ «Качай гроші», 03.11.2023 здійснив переказ грошових коштів в сумі 6300 грн. на платіжну картку № НОМЕР_2 , яка зазначена у кредитному договорі, що підтверджується довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 09.09.2024 вих. №204/09 з реєстром транзакцій (а.с.27-30).

Як вбачається з інформації, наданої АТ «Банк Кредит Дніпро» на виконання ухвали суду про витребування доказів листом від 19.06.2025 №16-8351/БТ, картка № НОМЕР_2 емітована до поточного рахунку, який належить ОСОБА_1 (РНОПП НОМЕР_3 ). 03.11.2023 по зазначеному рахунку була проведена платіжна операція зарахування коштів в сумі 6300 грн, що підтверджується випискою по рахунку (а.с.195-196).

Як вбачається з детального розрахунку заборгованості за кредитним договором №00-10074415 від 03.11.2023, станом на 22.01.2024 заборгованість відповідача становила 19372,50 грн., у тому числі заборгованість за основним зобов`язанням 6300 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами 12757,50 грн., заборгованість за комісіями 315 грн. (а.с.34).

22.01.2024 між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит» укладено договір факторингу № 22-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Качай гроші» відступило ТОВ «Макс Кредит» за плату належне йому право вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (а.с. 36-37).

Відповідно до акту приймання-передачі до договору факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024, ТОВ «Качай гроші» (клієнт) передав, а ТОВ «Макс Кредит» (фактор) прийняв реєстр боржників Клієнта від 22.01.2024, складений за формою згідно із додатком №1 до Договору, кількість боржників -18598. (а.с.40).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024, ТОВ «Макс Кредит» набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 по кредитному договору №00-10074415 від 03.11.2023 в загальній сумі 19372,50 грн., у тому числі заборгованість за основним зобов`язанням 6615 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами 12757,50 грн. (а.с. 41-42)

З детального розрахунку заборгованості ТОВ «Макс Кредит» за кредитним договором №00-10074415 від 03.11.2023 вбачається, що ТОВ «Макс кредит» було донараховано відсотки за період з 31.01.2024 по 01.03.2024 у розмірі 4882,50 грн., загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 16.08.2024 склала 24255 грн., у тому числі заборгованість за основним зобов`язанням 6300 грн., заборгованість за відсотками 17640 грн., заборгованість за комісіями 315 грн. (а.с.35).

16.08.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» за плату належне йому право вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (а.с. 43-51).

Відповідно до акту приймання-передачі Реєстру боржників до договору факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024, ТОВ «Макс Кредит» (клієнт) передав, а ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» (фактор) прийняв реєстр боржників від 16.08.2024, складений за формою згідно із додатком №1 до Договору, кількість боржників - 9192 (а.с.53, зворотній бік).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 по кредитному договору №00-10074415 від 03.11.2023 в загальній сумі 24255 грн., у тому числі заборгованість за основним зобов`язанням 6615 грн, заборгованість за нарахованими процентами 17640 грн. (а.с. 54-55).

Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №00-10074415, наданого ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» станом на 24.12.2024 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором складає 24255 грн., у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 6615 грн., заборгованість за процентами 17640 грн. (а.с.33).

Відповідно до положень ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електроннну комерцію»).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За змістом п. 4 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Згідно з ч. 2 ст.8 цього Закону, до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, нормами Закону України «Про споживче кредитування» кредитору надано право встановлювати в договорі умову щодо комісії пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, а також відносити плату за такі послуги до загальних витрат за споживчим кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до положень ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06 лютого 2014 року №352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року №231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступлення права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Отже, положеннями статей 512, 1077 ЦК України проведено розмежування правочинів, предметом яких є відступлення права вимоги, а саме: правочини з відступлення права вимоги (цесія) та договори факторингу.

За змістом статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Відмежування вказаного договору від інших подібних договорів, зокрема договору про відступлення права вимоги, визначає необхідність застосування спеціальних вимог законодавства, в тому числі відносно осіб, які можуть виступати фактором.

Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Таким чином, укладаючи відповідний договір факторингу сторони у договорі визначають конкретний перелік зобов`язань, право на вимоги яких переходять до нового кредитора.

З метою визначення переліку таких зобов`язань сторони складають та погоджують відповідний реєстр, який є документальним підтвердженням переходу права вимоги за відчужуваними договорами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Качай гроші» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №00-10074415 від 03.11.2023, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 6300 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом та комісії.

Для підписання вказаного кредитного договору відповідачем було використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір.

Підписавши кредитний договір, ОСОБА_1 посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, а саме - ТОВ «Качай гроші», отримавши від останнього всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору.

Крім того, підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту та графіки погашення кредиту містять обов`язок повернення кредиту, сплату відсотків, комісії упродовж строку кредитування. Тобто, сторони погодили порядок та строки виконання зобов`язання.

Доказів протилежного матеріали справи не містять та відповідачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.

За умовами кредитного договору відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти та повернути їх частинами у визначений договором строк, а також сплатити комісію та відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами.

Первісний кредитор, ТОВ «Качай гроші» свій обов`язок щодо надання кредитних коштів виконав, перерахувавши 03.11.2023 на платіжну картку відповідача, зазначену у кредитному договорі, кошти у розмірі 6300 грн., що підтверджується підтверджується довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 09.09.2024 вих. №204/09 з реєстром транзакцій та інформацією, наданою АТ «Банк Кредит Дніпро».

Доказів повернення вказаних грошових сум кредитору у вигляді тіла кредиту, відсотків або комісії матеріали справи не містять.

Встановлені фактичні обставини в справі свідчать про те, що відповідач ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, у передбачений в кредитному договорі строк грошові кошти (суму кредиту) та нараховані проценти за користування кредитом у повному розмірі не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість.

Відповідно до договору факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024, укладеним між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит», право вимоги до відповідача за кредитним договором №00-10074415 від 03.11.2023 перейшло до ТОВ «Макс Кредит».

За договором факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024, укладеним з ТОВ «Макс Кредит», ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №00-10074415 від 03.11.2023 в розмірі 24255 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням 6615 грн, заборгованість за нарахованими процентами 17640 грн.

Суд визнає, що копії договорів факторингу, актів приймання-передачі та реєстрів боржників до договорів факторингу, які підписані сторонами договорів, є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.

Таким чином, доводи представника відповідача щодо відсутності доказів переходу права вимоги за кредитним договором від первісного кредитора до позивача суд вважає необґрунтованими.

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит» вбачається, що 11.03.2023 відповідачу первісним кредитором було надано кредит у сумі 6300 грн., нарахована комісія у сумі 315 грн., відповідачем погашення кредиту не здійснювалося; 22.01.2024 кредит було продано ТОВ «Макс Кредит», а в подальшому 16.08.2024 перепродано новому кредитору ТОВ «ФК «ЕЙС».

Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №00-10074415, наданого ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», станом на 24.12.2024 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором складає 24255 грн., у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 6615 грн., заборгованість за процентами 17640 грн.

Суд погоджується з розрахунком заборгованості, оскільки він відповідає умовам кредитного договору.

Відповідач не спростував наявність вищевказаної заборгованості перед позивачем та її розмір. Доказів того, що відповідач виконав свій обов`язок позичальника первісному кредитору, відповідачем суду також не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №00-10074415 від 11.03.2023 у загальні сумі 24255 грн., у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 6615 грн., заборгованість за процентами 17640 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.

Судовий збір, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, згідно з ч.2 ст. 141 ЦПК України, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 року (справа № 554/2586/16-ц) констатує, що при обчисленні гонорару слід керуватися зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц).

В обґрунтування розміру понесених позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн разом з позовною заявою подано копії наступних документів: договір про надання правничої допомоги №2211/Е від 22.11.2024, укладений між позивачем та адвокатським бюро «Тараненко та Партнери» та додаток до договору з визначенням вартості послуг; акт прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правничої допомоги №2211/Е від 22.11.2024 в розмірі 7000 грн з детальним описом виконаних робіт та витраченим на їх виконання часом (а.с.56-57).

Так, згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 22.11.2024, адвокатським об`єднанням витрачено 2 години на складання позовної заяви (5 000 грн.), 2 години на вивчення матеріалів справи (1 000 грн.), 1 годину на підготовку запиту (500 грн.) та 1 годину на підготовку та подачу клопотання (500 грн.).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд враховує, що справа є малозначною, предмет позову про стягнення заборгованості не є складним, не потребує складних правових досліджень, вивчення великого обсягу фактичних даних та аналізу первинних документів, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типовими, а обсяг наданих доказів є невеликим, представник позивача участь у розгляді справи не брав.

Тому, враховуючи складність справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача 5 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Також з відповідача на користь позивача відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст.12,13, 76-78, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 00-10074415 від 03.11.2023 у розмірі 24 255,00 грн. (двадцять чотири тисячі двісті п`ятдесят п`ять грн. 00 коп.), у тому числі: 6615 грн. - заборгованість за тілом, 17640 грн. заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ЕЙС», , місцезнаходження юридичної особи: 02090, м.Київ, Харківське шосе, буд.19, офіс 2005.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Датою ухвалення рішення, у відповідності до ч.5 ст. 268 ЦПК України та правової позиції ОП КЦС ВС у справі 1519/2-5034/11 від 05.09.2022, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 05 вересня 2025 року.

Суддя О.Ю.Кравченко