Справа № 148/1441/25
Провадження №2/148/739/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 вересня 2025 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В., за участі секретарі Ліванчук А.Ф.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м.Тульчині за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Тульчинської міської ради, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.10.2006 ОСОБА_7 склав заповіт, яким все своє майно заповів своїй дочці - позивачу по справі. ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер та після його смерті відкрилассь спадщина за заповітом, яка складається із 1/6 частини житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала йому, як члену колгоспного двору.

Позивач після смерті свого батька спадщину прийняла шляхом подачі письмової заяви до Тульчинської державної нотаріальної контори у визначений законом строк.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 26.01.2016 в справі № 148/2861/15-ц за ОСОБА_3 визнано право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/6 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім того судом було встановлено, що відповідно до господарської книги № 22, особовий рахунок № НОМЕР_1 , житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 року належав до категорії колгоспних дворів. Склад двору: голова двору ОСОБА_9 , дружина ОСОБА_8 , дочка ОСОБА_3 , зять ОСОБА_4 , онуки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 07.06.2016 в справі № 148/861/16-ц скасовано свідоцтво № 416, видане 18.12.1989 Клебанською сільською радою, Тульчинського району, яким визнано право власності на домоволодіння за головою колгоспного двору ОСОБА_9 на житловий будинок АДРЕСА_1 та скасовано державну реєстрацію права власності. Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/6 частину житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 27.07.2016 в справі № 148/1439/16-ц за ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 визнано право власності по 1/6 частині житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 .

Позивач бажає реалізувати своє право на спадщину, однак не може цього зробити, оскільки після смерті спадкодавця його право власності за рішенням суду було скасовано і на даний час відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, що стало підставою для винесення державним нотаріусом Тульчинської державної нотаріальної контори постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №394/02-31 від 02.06.2025.

Через дані обставини позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається із 1/6 частини житлового будинку, загальною площею 118,6 кв.м., житловою площею 50,3 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Судові витрати залишити за позивачем.

Ухвалою суду від 09.07.2025 замінено по справі первісного відповідача - Тульчинську міську раду на належного відповідача - ОСОБА_3 .

В підготовче засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява, згідно якої він просить провести розгляд справи у його та позивача відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач в підготовче засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява від неї, згідно якої вона просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги визнає та просить задовольнити.

Третя особи, які не заявляють самостійних вимог - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в підготовче засідання не з`явилисяь, в матеріалах справи наявні заяви від них, згідно яких вони просять розгляд справи провести у їх відсутність, позовні вимоги визнають та просять задовольнити.

Відповідно до ст. 223, ч.2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_9 , який являвся батьком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 13.02.2016 серія НОМЕР_2 (а.с.25), копією свідоцтва про народження від 01.10.1959 серія НОМЕР_3 (а.с.25) та копією свідоцтва про укладення шлюбу від 26.09.1981 серія НОМЕР_4 (а.с.26), згідно якого вбачається, що позивач після укладення шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_12 на ОСОБА_13 .

Згідно копії заповіту від 23.10.2006, посвідченого секретарем Клебанської сільської ради Тульчинського району Вінницької області Бурдо Л.Ф., зареєстрованим в реєстрі за №319 (а.с.10), вбачається, що ОСОБА_9 заповів ОСОБА_14 усе своє майно з чого воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом буде мати право.

Після смерті ОСОБА_9 відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на 1/6 частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала йому, як члену колгоспного двору.

З метою видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану частину житлового будинку позивач звернулася до Тульчинської державної нотаріальної контори, однак у видачі даного свідоцтва їй було відмовлено, оскільки вона не могла підтвердити належність спадкового майна спадкодавцеві, що підтвержується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.06.2025 №394/02-31 (а.с.17).

Згідно копії спадкової справи №162/2016 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 (а.с.59-77) вбачається, що 26.02.2016 ОСОБА_3 , а 10.06.2016 ОСОБА_1 звернулися до Тульчинської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_9 26.02.2016 відбулася реєстрація спадкової справи спадкодавця ОСОБА_9 . Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєсту (заповіти/спадкові договори) від 26.02.2016 №43096609 заповіт заповідача ОСОБА_9 , посвідчений 23.10.2006, зберігається у виконавчому комітеті Клебанської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, є чинним. На частину спадкового майна, а саме, на земельну ділянку, розташовану на території Клебанської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, площею 3,33 гектарів, кадастровий номер :05:000:0333, державним нотаріусом 11.10.2017 на ім`я ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за №2-1830.

Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідувальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовлений 15.12.2012 на ім`я ОСОБА_5 (а.с.27-29) вбачається, що загальна площа будинку 118,6 кв.м, а житлова - 50,3 кв.м.

Відповідно до копії повідомлення КП "Тульчинське МБТІ" від 30.08.2016 №635 (а.с.7), згідно рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 07.06.2016 справа №148/861/16-ц державну реєстрацію права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за головою колгоспного двору ОСОБА_9 від 18.12.1989 за Р№416 від 18.12.1989, виданого згідно рішення виконкому Тульчинської районної ради народних депутатів від 27.03.1986 №76 та рішення Клебанської сільської ради народних депутатів від 14.12.1988 №43 - скасовано та свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок № НОМЕР_5 від 18.12.1989 - вилучено.

Згідно копії рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 26.01.2016 в справі № 148/2861/15-ц, яке набрало законної сили 12.02.2016 (а.с.21-22), вбачається, що за ОСОБА_3 визнано право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на 1/6 частину житлового будинку, загальною площею 118,6 кв.м, житловою площею 50,3 кв.м, позначеного «А», з верандою позначеною «а1», з вхідним майданчиком «а2», прибудовою «а3», вхідним майданчиком «а4», господарськими будівлями: кухнею «Б», навісом «б1», погребом «б/під»; літньою кухнею «В», гаражем «Г», прибудовою «г», навісом «г1», сараєм «Д», криницею «К», огорожею позначеною 1-2, який розташований, за адресою: АДРЕСА_1 . Судом також було встановлено, що житловий будинок, який розташований, за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 15.04.1991 належав до категорії колгоспних дворів. Склад двору: голова двору ОСОБА_9 , дружина ОСОБА_8 , дочка ОСОБА_3 , зять ОСОБА_4 , онуки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Згідно копії рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 07.06.2016 в справі №148/861/16-ц, яке набрало законної сили 15.07.2016 (а.с.18-20), вбачається, що свідоцтво №416, видане 18.12.1989 Клебанською сільською радою, Тульчинського району, яким визнано право власності на домоволодіння за головою колгоспного двору ОСОБА_9 на житловий будинок АДРЕСА_1 скасовано. Скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_9 на житловий будинок АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями, які складаються з: житлового будинку «А» загальною площею 118,6 м2, житловою 50,3 м2; веранда «а1», вхідний майданчик «а2», прибудова «а3», вхідний майданчик «а4», літня кухня «Б», навіс «б1», погріб «б/під», літня кухня «В», гараж «Г», прибудова «г», навіс «г1», сарай «Д», криниця «К», огорожа «1-2», розташованого по АДРЕСА_1 .

Згідно копії рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 27.07.2016 в справі №148/1439/16-ц, яке набрало законної сили 16.08.2016 (а.с.23-24), вбачається, що за ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , як членами колгоспного двору, визнано право власності по 1/6 частині житлового будинку, позначеного літерою "А", загальною площею 118,6 кв.м, житловою площею 50,3 кв.м, з верандою, позначеною "а1", вхідними майданчиками, позначеними "а2" і "а4", прибудовою, позначеною "а3", та господарських будівель і споруд: літньої кухні, позначеної "Б", навісу, позначеного "б1", погребу , позначеного "б/під", літньої кухні, позначеної "В", гаражу, позначеного "Г", прибудови, позначеної "г", навісу, позначеного "г1", сараю позначеного "Д", криниці, позначеної "К", та огорожі "1-2", розташованих по АДРЕСА_1 .

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 №20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ "Про власність" вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що житловий будинок, який розташований, за адресою: АДРЕСА_1 належав до категорії колгоспних дворів, членами якого були голова двору ОСОБА_9 , дружина ОСОБА_8 , дочка ОСОБА_3 , зять ОСОБА_4 , онуки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , тому їм належали відповідно по 1/6 частині від даного будинку.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки позивачу відмовлено в нотаріальному оформленні права на спадкове майно за заповітом, тому суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно, на яке за життя мав право ОСОБА_9 .

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи норму ч.4 ст.206 ЦПК України, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог представника позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, згідно позовних вимог, залишити за нею.

На підставі викладеного, керуючись ст.328, 1216-1218, 1220, 1268 ЦК України, ст. 4, 13, 19, 76-82, 141, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206, ст. 223, ч. 2 ст. 247, ст. 263- 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , поданим представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 право власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається із 1/6 частини житлового будинку, загальною площею 118,6 кв.м, житловою площею 50,3 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати, понесені позивачем, залишити за нею.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: