справа № 362/798/25
провадження № 2/362/1630/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09.09.25 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув у порядку письмового провадження в місті Василькові цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.

Суть спору. Процедура

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі позивач, МТСБУ) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просить стягнути в порядку регресу з відповідача на користь МТСБУ суму сплаченого відшкодування, пов`язаного з регламентною виплатою, у розмірі 43 984,07 гривень, суму понесених витрат на встановлення розміру збитку та збір документів в розмірі 1 150,00 гривень і суму сплаченого судового збору в розмірі 3 028,00 гривень.

Позов обґрунтований тим, що у с. Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області 01 травня 2024 мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участі колісного транспортного засобу марки «ЗАЗ LANOS», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та колісного транспортного засобу марки «NISSAN PRIMASTAR», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок вказаної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками.

Згідно з постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2024 року, справа № 369/8088/24, винним у вищевказаній ДТП визнано водія колісного транспортного засобу марки «ЗАЗ LANOS» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 .

Цивільно-правова відповідальність відповідача як винної особи за шкоду, заподіяну майну третіх осіб на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди не була забезпечена за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Потерпіла особа звернулася до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди.

МТСБУ визначило розмір заподіяного збитку та здійснило потерпілій особі регламентну виплату у розмірі 43 984,07 гривень. Загальний розмір, з урахуванням понесених витрат з визначення такої шкоди та збору документів складає 45 134,07 гривень.

Враховуючи, що винуватцем ДТП визнано відповідача, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, тому позивач вважає, що відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу.

Оскільки в досудовому порядку даний спір з відповідачем не вирішено, тому позивач за захистом своїх прав звернувся до суду з даним позовом.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження у справі всіма доступними суду способами, в тому числі шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті суду, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, заяв чи клопотань до суду не подавав, тому в силу частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами та дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За правилами частини п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Встановлені судом фактичні обставини справи

01 травня 2024 року в с. Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області сталася ДТП за участі колісного транспортного засобу марки «ЗАЗ LANOS», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та колісного транспортного засобу марки «NISSAN PRIMASTAR», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

Внаслідок вказаної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2024 року, справа № 369/8088/24, винним у вищевказаній ДТП визнано водія колісного транспортного засобу марки «ЗАЗ LANOS» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 .

Цивільно-правова відповідальність відповідача, як винної особи за шкоду, заподіяну майну третіх осіб на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди не була забезпечена за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Власник транспортного засобу «NISSAN PRIMASTAR», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди.

Відповідно до Звіту № 9129/05/24 від 06 червня 2024 року, виконаного за дорученням МТСБУ по справі № 103059 суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Сател Груп», вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого 01 травня 2024 року Внаслідок ДТП колісного транспортного засобу марки «NISSAN PRIMASTAR» державний номерний знак НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без врахування ПДВ на замінні складові та матеріали, складає 43 984,07 грн.

Вартість витрат на встановлення розміру збитку складає 1 150,00 грн.

На виконання статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на підставі довідки № 1 від 21 серпня 2024 року та Наказу № 3.1/15923 від 22 серпня 2024 року, потерпілій особі виплачено 43 984,07 грн.

Нормативно-правове регулювання та мотиви суду

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Відповідно до статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з пунктом 27.1 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обумовлено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами.

Відповідно до статтті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За приписами пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 цього ж Закону передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи без діяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

За правилами статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили умислу потерпілого.

Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (крім випадку відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки), є те, і володілець такого джерела зобов`язаний відшкодувати завдану шкоду незалежно від його вини. Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

Ретельно оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Керуючись статтями 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд

ухвалив:

1. Задовольнити повністю позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу суму сплаченого відшкодування, пов`язаного з регламентною виплатою, в розмірі 43 984,07 гривень, суму понесених витрат на встановлення розміру збитку та збір документів у розмірі 1 150,00 гривень, усього на суму 45 134 (сорок п`ять тисяч сто тридцять чотири) гривні 07 копійок.

3. Сягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Учасники справи:

позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України, ідентифікаційний код 21647131; 02653, м. Київ, Русанівський б-р, 8;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ; останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Інші учасники справи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення: 09 вересня 2025 року.

Суддя О.В. Попович