ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/1117/24 Номер провадження 22-ц/814/2734/25Головуючий у 1-й інстанції Левицька Т. В. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Панченка О.О.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Пікуля В.П.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника «Приватного підприємства «Онікс-Карат» - Васильєва Олександра Геннадійовича на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 28 квітня 2025 року постановлене під головуванням судді Левицької Т.В., повний текст судового рішення виготовлено дати не вказано

у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Онікс-Карат» про стягнення орендної плати, доходів отриманих без достатньої правової підстави за користування земельною ділянкою, пені, 3% річних, інфляційних витрат та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог

У квітні 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Олійник Л.М. звернулася до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування підстав позову зазначала, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 1,79 га на території Бабичівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, кадастровий номер :00:011:0030 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 190923від 23.02.2006 року.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області по справі № 527/1300/20 від 31 серпня 2023 року було зобов`язано відповідача негайно передати ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,79 га, кадастровий номер :00:011:0030. Станом на дату подання позову дане рішення не виконане, позивачу земельна ділянка не повернута, що вбачається з листа № 16 від 21.11.2022, відповідно до якого ПП «Онікс Карат» повідомило позивача про виділення йому земельної ділянки єдиним масивом разом з земельними ділянками, що належать ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (в полі № 3), тобто позивачу запропоновано повернення земельної ділянки в іншому місці, що не передбачено чинним законодавством.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області по справі № 527/1300/20 від 31 серпня 2023 було встановлено, що позивач договір оренди землі № 8 від 25.01.2011 не підписував, тому він не може вважатися укладеним, дана земельна ділянка перебувала у фактичному користуванні ПП «Онікс-Карат» з 2015 по 2023 роки. ПП «Онікс-Карат» здійснювало нарахування орендної плати ОСОБА_1 за період з 2015 по 2019 року.

Протягом 2015-2023 років у позивача як власника земельної ділянки був відсутній доступ до землі, відповідно позивач був позбавлений можливості використовувати це майно. В період з 01.01.2017 по 31.10.2022 відповідач мав право користуватися земельною ділянкою на підставі договору оренди, а тому стягненню з відповідача підлягає орендна плата за період з 01.01.2017 по 31.12.2019 нарахована, але невиплачена в сумі 11270,00 грн, за період з 01.01.2020 по 31.10.2022 не нарахована та невиплачена в розмірі 14119,04 грн. З 31.10.2022 року відповідач є таким, що користувався земельною ділянкою без достатніх правових підстав. Приростом відповідача за період з 01.11.2022 по 31.03.2024 є невиплачена орендна плата за користування земельною ділянкою (яка була б сплачена власнику) та дохід від реалізації вирощеної сільськогосподарської продукції.

Також, згідно ст. 625 ЦК України, позивач має право для стягнення за період з 2017 по 2022 інфляційні втрати в сумі 10940,57 грн та 3 % річних в сумі 2720,98 грн. Також позивачу було завдано моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 20000,00 грн, оскільки він був неправомірно позбавлений можливості розпоряджатися та користуватися своєю земельною ділянкою та у зв`язку з невиконанням відповідачем рішення суду щодо повернення йому земельної ділянки.

Посилаючись на викладене, представник позивача просила суд стягнути з відповідача на користь позивача: нараховану, але не виплачену орендну плату за користування земельною ділянкою за період з 2017 року по 2019 рік у розмірі 11270,00 грн; плату за користування земельною ділянкою за період з 2020 року по 2022 рік у розмірі 14119,04 грн; доходів, отриманих без достатньої правової підстави за користування земельною ділянкою за 2023 рік в сумі 5916,23 грн; інфляційні втрати за період з 2017 року по 2022 рік в сумі 10940,57 грн; 3 % річних за період з 2017 року по 2022 рік в сумі 2720,98 грн; моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн, а також судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 28 квітня 2025 року позов ОСОБА_1 , який поданий представником позивача адвокатом Олійник Лілією Михайлівною до Приватного підприємства «Онікс-Карат» задоволено частково.

Стягнуто з Приватного підприємства «Онікс-Карат», на користь ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 : заборгованість зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою за 2017-2022 роки в сумі 23050,00 грн (двадцять три тисячі п`ятдесят гривень 00 копійок); інфляційні втрати за період з 2017 року по 2022 рік в сумі 10737,78 грн (десять тисяч сімсот тридцять сім гривень 78 копійок); 3 % річних за період з 2017 року по 2022 рік в сумі 2695,38 грн (дві тисячі шістсот дев`яносто п`ять гривень 38 копійок), а всього 36483,16 грн (тридцять шість тисяч чотириста вісімдесят три гривні16 копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у порушення умов укладеного між сторонами договору та статті 21 Закону України «Про оренду землі» не виплатив позивачу узгоджений договірний розмір орендної плати за 2017 - 2022 роки з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасне виконання зобов`язання у загальному розмірі 36483,16 грн.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

В апеляційному порядку рішення оскаржено представником «Приватного підприємства «Онікс-Карат» - Васильєвим О.Г. Скарга мотивована тим, що рішення є незаконним та необґрунтованим, в зв`язку з істотним порушенням судом норм процесуального права (неправильного вирішення справи, внаслідок неправильної оцінки доказів; неврахування обставин, встановлених в постанові Полтавського апеляційного суду від 08.11.2023 року по справі №527/1300/20), недоведеністю обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків суду, викладених в рішенні, фактичним обставинам справи.

Зазначає, що в зв`язку з тим, що рішенням суду Договір був визнаний неукладеним, використання позивачем у своєму розрахунку ціни позову величин орендної плати за 2017- 2022 роки, розміру грошової оцінки землі тощо з посиланням на відповідні умови Договору є безпідставним, а тому вимоги щодо стягнення орендної плати за період з 2017 року по 2019 рік у розмірі 11 270,00 грн. та стягнення орендної плати за період з 2020 року по 2022 ріку у розмірі 14 119,04 грн. є безпідставними.

Вказує, що в наслідок застосування позивачем в розрахунку ціни позову невідповідного умовам п.5 Договору розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, відсутності внесення відповідних змін до п.5 Договору щодо розміру орендної плати, в зв`язку зі застосуванням індексації, - розмір орендної плати, застосований позивачем в розрахунку своїх позовних вимог, є невірним, а тому у відповідача не виникло зобов`язань зі сплати орендної плати в розмірі, іншому ніж той, що передбачений п.5,9 Договору; - позовні вимоги позивача зі стягнення орендної плати в грошовій формі, протирічать умовам п.9 Договору, який передбачає сплату орендної плати тільки в натуральній формі, а тому є безпідставними.

Використання позивачем величин орендної плати, нарахованих відповідачем та наведених ним в деклараціях (форма 1-ДФ) за 2017 рік в розмірі 3 500,00 грн., за 2018 рік в розмірі 3 920,00 грн., за 2019 рік в розмірі 3 850,00 грн. не відповідає умовам Договору, адже згідно Договору сума орендної плати мала становити: за 2017 рік 1 804,08 грн.; за 2018 рік 1 804,08 грн.; за 2019 рік 1 804,08 грн.; за 2020 рік 1 804,08 грн.; за 2021 рік 1 804,08 грн.; за 2022 рік 1 804,08 грн.

27.08.2025 до Полтавського апеляційного суду надійшли додаткові пояснення по справі представника позивача який просить залишити без задоволення апеляційну скаргу подану представником ПП «Онікс-Карат» адвокатом Васильєвим О.Г., а оскаржуване судове рішення без змін, як законне та обґрунтоване.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 13 статті 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на ціну позову та зазначені норми закону, дана справа має розглядатися у письмовому провадженні без повідомлення її учасників.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 1,79 га на території Бабичівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, кадастровий номер: :00:011:0030 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 190923 (а.с.19).

25 січня 2011 року ОСОБА_1 (орендодавець) та ПП «Онікс-Карат» (орендар) уклали Договір оренди землі № 8, відповідно до якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Бабичівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, площею 1,79 га, кадастровий номер: :00:011:0030. Договір укладено на 10 років. Договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Глобинському районі 01.11.2012 за № 06090 (а.с.17-18).

Згідно п.9 Договору оренди землі № 8, орендна плата вноситься орендарем в натуральній формі у розмірі 4% від грошової оцінки земельної ділянки рослинницькою продукцією, яка вирощується Орендарем.

Номенклатура, кількість та вартість продукції, яка поставляється Орендарем Орендодавцю в рахунок орендної плати визначається в окремій угоді, що щорічно до початку чергового року оренди укладається між орендодавцем і орендарем і є додатком до цього договору, а за бажанням орендодавця орендна плата може виплачуватись в грошовій формі.

Пунктом 10 Договору оренди землі № 8 передбачено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації, а відповідно до п. 11 - орендна плата вноситься до 15 грудня поточного року.

Відповідно до п. 5 Договору оренди землі № 8 нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 45101,95 грн.

Згідно картки платника податків ОСОБА_1 , його реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 (а.с.16).

Пунктом 10 договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації, а відповідно до п. 11 - орендна плата вноситься до 15 грудня поточного року.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у порушення умов укладеного між сторонами договору та статті 21 Закону України «Про оренду землі» не виплатив позивачу узгоджений договірний розмір орендної плати за 2017 - 2022 роки з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасне виконання зобов`язання у загальному розмірі 36483,16 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі ст.2 Закону Україн и«Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі -ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч. 1ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За змістом ч.ч. 1, 2ст. 651ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі, в тому числі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1ст. 15 Закону України «Про оренду землі»).

Частинами 1-3 статті 762 ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна.

За змістом ст.ст.21, 22, 23 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Зі змісту укладеного між сторонами договору оренди землі від 25.01.2011 року вбачається, що орендна плата за користування земельною ділянкою складала 4% від грошової оцінки земельної ділянки. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься в строк до 15 грудня поточного року, в якому використовувалася земельна ділянка.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач в добровільному порядку не виконав свої зобов`язання щодо виплати позивачу орендної плати за користування належною позивачу на праві власності земельною ділянкою та дійшов до висновку, що є підстави для стягнення з ПП «Онікс-Карат» сум боргу за період з 2017 по 2022 рік в розмірі 23050,00 грн.

Відповідно до Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, Приватного підприємства «Онікс-Карат», поданих останнім до Глобинської ДПІ (Глобинського району), містяться записи, зокрема, про суми нарахованих доходів фізичній особі з податковим номером , а саме за 2017 рік в сумі 3500,00 грн, за 2018 рік в сумі 3920,00 грн, за 2019 рік в сумі 3850 грн, за 2020 рік в сумі 3780,00 грн, за 2021 рік в сумі 4000,00 грн, за 2022 рік в сумі 4000,00 грн, а всього в розмірі 23050,00 грн, ознака доходу «106» (а.с.30-35, 174-188).

Відповідно до Довідника ознак доходів, який є Додатком до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і суму отриманого з них податку (в редакції на момент подання податкової звітності), ознака доходу «106» передбачає «Дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленомупунктом 170.1статті 170 розділу IV Кодексу (підпункт 164.2.5пункту 164.2 статті 164 розділу IV Кодексу)».

З викладеного вбачається, що ПП «Онікс-Карат» нараховано ОСОБА_1 за період з 2017 по 2022 рік саме орендну плату, що підтверджує визнання ПП «Онікс-Карат» факту використання земельної ділянки та розмір нарахованої орендної плати за вказаний період.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Так у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем ПП «Онікс-Карат», своїх обов`язків щодо своєчасної сплати орендної плати за користування земельною ділянкою за 2017 по 2022 рік, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості з орендної плати за 2017-2022 роки з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, до яких суд дійшов шляхом повного та всебічного з`ясування обставин справи. Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Щодо судових витрат

За приписами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника «Приватного підприємства «Онікс-Карат» - Васильєва Олександра Геннадійовича залишити без задоволення.

РішенняГлобинського районного суду Полтавської області від 28 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 28 серпня 2025 року.

Головуючий О.О. Панченко

Судді Г.Л. Карпушин

В.П. Пікуль