ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

10 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 754/12394/20

провадження № 61-11649св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Тітова М. Ю.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Клінт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Грасса Груп», ОСОБА_2 ,

третя особа- Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Строй-3»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Клінт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Грасса Груп», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Строй-3», про визнання майнового (речового) права на об`єкт незавершеного будівництва - квартиру, визнання договору купівлі-продажу майнових прав недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Клінт» (далі - ТОВ «Євро-Клінт»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Грасса Груп» (далі - ТОВ «Грасса Груп»), ОСОБА_2 , у якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просила:

визнати за нею майнове (речове) право на об`єкт незавершеного будівництва - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :62:096:0038;

визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав № КМБ/01/283 від 25 липня 2017 року, укладений між ТОВ «Глобал строй-3», ТОВ «Київмонтажбуд» та ТОВ «Грасса Груп»;

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31 травня 2019 року № 47147486 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н. В., яким за ТОВ «Грасса Груп» зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 ;

та витребувати цю квартиру з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на її користь.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05 травня 2021 року в позові відмовлено.

Справа предметом апеляційного та касаційного перегляду була неодноразово.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 червня 2024 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05 травня 2021 року змінено в частині мотивування підстав відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування квартири з чужого незаконного володіння, викладено їх в редакції цієї постанови.

У серпні 2024 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просила скасувати постанову Київського апеляційного суду від 26 червня 2024 року й ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у частині витребування майна з чужого незаконного володіння.

Постановою Верховного Суду від 13 серпня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. ПостановуКиївського апеляційного суду від 26 червня 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено. Витребувано квартиру АДРЕСА_1 , з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

27 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на її користь 23 912,16 грн сплаченого судового збору за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг.

Заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної

чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У підпункті «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України зазначено, що постанова суду касаційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

При зверненні до суду з вищевказаним позовом ОСОБА_1 заявила чотири позовні вимоги. Предметом перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному та касаційному порядку була одна позовна вимога, а саме - витребування квартири АДРЕСА_1 , з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , з ціною позову в цій частині у розмірі 391 248,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 2 102,00 грн.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подачу позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подачу позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається із матеріалів справи при зверненні до суду з позовною заявою ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у загальній сумі 6 434,88 грн (том 1, арк. 56).

Сума судового збору, яка підлягала сплаті за вимогу про витребування квартири АДРЕСА_1 , з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , складала 3 912,48 грн (1% від 391 248,00).

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За подання до суду апеляційної скарги ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у сумі 9 652,32 грн (том 2, арк. 8).

Сума судового збору, яка підлягала сплаті при зверненні до суду апеляційної інстанції щодо вирішення позовної вимоги про витребування квартири з чужого незаконного володіння складала 5 868,72 грн (150% від 3 912,48).

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

За подання до суду касаційної скарги ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у сумі 7 824,96 (том 6, арк. 84).

Сума судового збору, яка підлягала сплаті при зверненні до суду касаційної інстанції щодо вирішення позовної вимоги про витребування квартири з чужого незаконного володіння, складала 7 824,96 грн (200% від 3 912,48).

Ураховуючи, що постановою Верховного Суду від 13 серпня 2025 року було задоволено позовну вимогу ОСОБА_1 про витребування квартири АДРЕСА_1 , з чужого незаконного володіння, і вказана вимога була заявлена до відповідачки ОСОБА_2 , з останньої на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого позивачкою за подання позовної заяви у розмірі 3 912,48 грн, за подання апеляційної скарги - 5 868,72 грн, за подання касаційної скарги 7 824,96, а всього - 17 606,16 грн.

Керуючись статтями 141, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалити у справі додаткове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 17 606,16 грн навідшкодування судового збору, сплаченого позивачкою за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг.

Додаткова постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

М. Ю. Тітов