Справа №442/3886/25
Провадження №2-о/442/359/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді Курус Р.І.

присяжних Наконечного Ю.О., Мицак І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, за участю заінтересованої особи виконавчого комітету Меденицької селищної ради як органу опіки та піклування, особи щодо якої розглядається заява ОСОБА_2 ,

з участю секретаря судового засідання Фіцяк А.А.,

заявника ОСОБА_1 ,

адвоката особи, щодо якої розглядається справа Лучківа А.В.,

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду з заявою про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - недієздатною.

В заяві посилається на те, що ОСОБА_2 є матір`ю заявника ОСОБА_1 .

Зазначає, що ОСОБА_2 проживає разом із заявником на АДРЕСА_1 , оскільки через хронічні хвороби, а також через свій психічний стан потребує постійного стороннього догляду, контролю та допомоги.

Така необхідність зумовлена тии, що протягом уже майже двадцяти років ОСОБА_2 страждає багатьма хронічними захворюваннями, які значно погіршили її повсякденне фукнціонування, зокрема в період з 17.04.2006 по 26.04.2006 ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні в медичному центрі «Богдан» у зв`язку із перфорацією тонкої кишки стороннім предметом, ускладненим абсцесом брижі тонкої кишки та місцевим перитонітом, що підтверджується епікризом-випискою з історії хвороби №314 від 26.04.2006 року. Під час описаного стаціонарного лікування у ОСОБА_2 також було діагностовано цукровий діабет 2 тип (вперше виявлений) в стадії декомпенсації, ожиріння 1 ст.. ІХС. стаібльну стенокардію ФК - 2 ст.. дифузний кардіосклероз, гіпертонічну хворобу 2 ст.. недстатність АОК. СН-0 ст. ХОБ. емфізему легень, гастро дуоденіт та жировий гепатоз. Наявність у ОСОБА_2 описаних вище захворювань було неодноразово підтверджено під час чергових обстежень, зокрема проведених Пустомитівською ЦРЛ 21 липня 2014 року та 28 квітня 2017 року, копії яких додаються до цієї зави.

Незважаючи на описані вище захворювання, завдяки постійному контролю з боку дільничного (сімейного) лікаря та рідних, а також постійному підтримуючому симптоматичному лікуванню, ОСОБА_2 змогла пристосуватися до рекомендованих фахівцями обмежень та вести відносно нормальний спосіб життя.

Значних змін стан здоров`я ОСОБА_2 зазнав після перенесеного нею у 2022 році гострого респіраторного захворювання, спричиненого вірусом SARS-СоV-19. Незважаючи на те, що сам заявник, будучи медиком, разом із сімейним лікарем змогли вчасно забезпечити матір усім необхідним медикаментозним лікуванням і перебіг хвороби не був надто важким, перенесене захворювання мало негативні наслідки.

Перш за все описане вище проявилось погіршенням роботи серцево-судинної системи, прогресуючим перебігом ішемічної хвороби серця та гіпертонічної хвороби, а також посиленням серцевої недостатності, ОСОБА_2 страждала від частих гіпертонічних кризів та різких змін рівня глюкози в крові. Зважаючи на це, матір стала все більше відчувати фізичну слабкість та труднощі із пересуванням, внаслідок чого стала вести постійний домашній замкнутий спосіб життя.

Вважає, що саме через зазначений вище спосіб життя у матері стали проявлятися і зміни її психічного стану, вона стала замкнутою і відлюдькуватою, майже перестала спілкуватися із оточуючими, а більшість часу проводила сидячи або лежачи, практично перестала займатися домашніми справами.

Неодноразові спроби витягнути свою матір із такого способу життя, в тому числі і за допомогою медикаментозного лікування, призначеного лікарями, не дали позитивного результату. В неї значно погіршилися пам`ять та увага, з`явилися безпідставна тривожність та плаксивість, а також вона постійно скаржилася на запаморочення, втрату рівноваги та сильні головні болі.

В повсякденному житті ОСОБА_2 стала цілком безпорадною та повністю залежить від допомоги заявника та його контролю. Головною проблемою стало те, що через зміни в поведінці вона стала часто забувати вживати ліки, погано орієнтується в часі, не здатна самостійно готувати їжу, тобто не може самостійно забезпечувати свою життєдіяльність, має труднощі із самообслуговуванням на побутовому рівні. Матір відмовляється виходити з дому та спілкуватися з рідними та оточуючими, хоча до хвороби завжди була приязною та товариською, часто сидить, дивлячись в порожнечу, плаче, не завжди впізнає рідних, в т.ч. навіть заявника, що лише підтверджує припущення заявника про її психічний розлад.

Висновком лікаря спеціаліста КНП «Дрогобицька міська поліклініка №1» Дрогобицької міської ради від 07 травня 2025 року №114 підтверджується, що у ОСОБА_2 було діагностовано розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку (атрофічні зміни, церебросклероз) з вираженою тривожно-депресивною симптоматикою, когнітивним зниженням, соціально-побутовою дезадаптацією. Внаслідок описаного вище стану здоров`я спричиненого хворобами, когнітивними та психічними розладами ОСОБА_2 має обмеження життєдіяльності, позбавлена здатності самостійно орієнтуватися у просторі та контролювати свою поведінку, обслуговувати себе на побутовому рівні, вона не може повної мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ним, з огляду на що потребує не лише постійного медичного нагляду та лікування, а й постійної сторонньої допомоги та контролю, які заявник, як її син зобов`язаний забезпечувати.

При таких обставинах вважає, що ОСОБА_2 необхідно визнати недієздатною та встановити над нею опіку, призначивши ОСОБА_1 опікуном матері.

Ухвалою судді від 23.05.2025 провадження у справі відкрито, надіслано копію заяви для заінтересованих осіб з додатками та запропоновано заінтересованим особам подати письмові пояснення з приводу заяви і посилання на докази, якими вони обґрунтовуються.

Ухвалою від 12.06.2025 у справі призначено судово-психіатричну експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено.

25.08.2025 до суду надійшов висновок зазначеної експертизи.

Ухвалою від 27.08.2025 провадження у справі поновлено, призначено до судового розгляду на 15.09.2025.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав, просить її задоволити, оскільки наявні підстави для визнання ОСОБА_2 недієздатною та призначення заявника її опікуном. Вказав, що органом опіки та піклування при виконавчому комітеті розглядалась заява ОСОБА_1 про призначення заявника опікуном над мамою, яку було задоволено, про що складено відповідне подання. Ствердив, що створив для матері усі необхідні та належні умови для її проживання, догляду, харчування. Інших родичів які б могли здійснювати догляд за матір`ю немає.

Представник Органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений, а.с. 38-40.

При таких обставинах, суд визнав його неявку неповажною та розглянув спарву у відсутності представника.

Адвокат особа щодо якої розглядається справа не заперечив з приводу задоволення заяви, оскільки це відповідає інтересам ОСОБА_2 . Пояснив, що остання проживає разом з сином, який її доглядає, син постійно з нею, вона його любить і довіряє йому.

У відповідності до вимог абз. 2 ч. 2 ст. 299 ЦПК України, з врахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та думки учасників справи, розгляд заяви проводиться у відсутності особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною.

Вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, суд знаходить підстави для задоволення заяви з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 /а.с.7/.

ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади /а.с.10/.

Згідно виписки з історії хвороби №314 Медичного центру «Богдан» з 17.04.2006 по 26.04.2006 ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні в медичному центрі «Богдан» у зв`язку із перфорацією тонкої кишки стороннім предметом, ускладненим абсцесом брижі тонкої кишки та місцевим перитонітом. Під час описаного стаціонарного лікування у ОСОБА_2 також було діагностовано цукровий діабет 2 тип (вперше виявлений) в стадії декомпенсації, ожиріння 1 ст.. ІХС. стаібльну стенокардію ФК - 2 ст.. дифузний кардіосклероз, гіпертонічну хворобу 2 ст.. недстатність АОК. СН-0 ст. ХОБ. емфізему легень, гастро дуоденіт та жировий гепатоз /а.с.11/.

Наявність у ОСОБА_2 описаних вище захворювань було неодноразово підтверджено під час чергових обстежень, зокрема проведених Пустомитівською ЦРЛ 21 липня 2014 року та 28 квітня 2017 року /а.с.12-13/.

Висновком лікаря спеціаліста КНП «Дрогобицька міська поліклініка №1» Дрогобицької міської ради від 07 травня 2025 року №114 підтверджується, що у ОСОБА_2 було діагностовано розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку (атрофічні зміни, церебросклероз) з вираженою тривожно-депресивною симптоматикою, когнітивним зниженням, соціально-побутовою дезадаптацією /а.с.14/.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №1318 від 18.08.2025, складеного експертами Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ "Інститут судової психіатрії МОЗ України", ОСОБА_2 страждає тяжким психічним розладом у вигляді судинної деменції, за своїм психічним станом він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а також не може правильно сприймати обставини по справі та давати відповідні пояснення /а.с. 33-36/.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 внаслідок тяжкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, враховуючи вище вказаний висновок експертизи, її необхідно визнати недієздатною.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років, а відповідно до ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду.

Враховуючи вид психічного захворювання, яким страждає ОСОБА_2 , тривалість цього захворювання, суд вважає, що ОСОБА_2 необхідно визнати недієздатною з моменту набрання законної сили цим рішенням, встановивши строк дії рішення про визнання її недієздатною - два роки.

Вимогами статей 41, 60 ЦК України, ч. 1 ст. 300 ЦПК України, визначено, що над недієздатною особою встановлюється опіка. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17.06.1999 за № 387/3680 (далі - Правила).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.

Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Правил опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань.

Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника).

У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Такий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 28 лютого 2024 року в справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23).

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , спільно проживають, ОСОБА_1 дбає про свою матір, створив їй необхідні побутові умови для проживання, забезпечив її доглядом та лікуванням.

Поданням органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Меденицької селищної ради від 26.08.2025, яке затверджено рішенням виконкому Меденицької селищної ради за №100 від 27.08.2025, орган опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 опікуном над матір"ю ОСОБА_2 /а.с. 43-44/.

Крім цього, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 496/4271/16-а (провадження № 11-606апп18), Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок про те, що рішення виконавчого комітету як органу опіки та піклування є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у осіб, яких рекомендовано призначити опікунами, таке рішення не порушує прав та обов`язків інших опікунів та підопічного. Правові наслідки для інших опікунів, підопічного виникають виключно в результаті постановлення рішення судом, в процесі чого саме і відбувається оцінка усіх доказів у сукупності, зокрема й оскаржуваного рішення органу опіки та піклування, яке не має наперед встановленої сили для суду, який розглядає справу і вирішує правове питання призначення опікуна недієздатній особі.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши надані суду документи, суд приходить до висновку, що подана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 недієздатною та необхідність встановлення над нею опіки з врахуванням подання органу опіки, яке відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, подано в належній процесуальній формі та обґрунтовано якнайкращими інтересами особи, над якою встановлюється опіка.

При цьому, суд враховує, що інших осіб, які б виявили бажання бути опікуном для ОСОБА_2 немає.

Судові витрати по справі, у відповідності до ч. 2 ст. 299 ЦПК України, слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 10, 89, 293, 294, 296, 299, 300, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 39-41, 60, 63 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає на АДРЕСА_1 , - недієздатною.

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає на АДРЕСА_1 , опікуном над матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити строк дії рішення суду про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною - два роки, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Судові витрати в справі віднести за рахунок держави.

Роз`яснити заявнику положення ст. 300 ЦПК України, відповідно до якого, скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою ст. 300 ЦПК України.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Курус Р.І.

Присяжні Наконечний Ю.О.

Мицак І.М.