Справа № 456/4652/24 Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р. Т.
Провадження № 22-ц/811/1345/25 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Cуддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

Cекретар Іванова О.

З участю представника відповідача-адвоката Піта Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу № 456/4652/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 березня 2025 року з врахуванням заперечень на ухвалу суду від 04 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільчі мережі України»,- про захист прав споживача

в с т а н о в и в :

02 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільчі мережі України» про захист прав споживача.

Позовна заява мотивована тим, що в 2021 році на виконання рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 травня 2020 року по справі № 456/3046/17 АТ «Львівгаз», яке здійснювало розподіл природного газу на території Львівської області, для споживача ОСОБА_1 виготовило «План-схему» встановлення газового лічильника в кв. АДРЕСА_1 споживач ОСОБА_1 (далі - План-схема). Вказане стверджується даними титульного/першого аркушу зазначеної План-схеми.

Вважає, що у План-схемі відсутня необхідна та є недостовірна/недійсна інформація, а саме, що «Вихідними даними для проекту є споживання природного газу газовикористовуючим обладнанням для газової колонки потужність 20 і витрата 2.3, для плити газової потужність 1 і витрата 1.2, внаслідок чого є різною питома вага згоряння природного газу згідно формули: g1=20/2.3=8.695 і g2=1/1.2=0833. Тобто, має місце порушення права споживача ОСОБА_1 на достовірну інформацію/дані.

На підставі наведеного просить визнати право споживача, ОСОБА_1 , на необхідну інформацію про «Вихідні дані для даного проекту» за якої газовикористовуючим/споживаючим обладнанням/приладами використовується/споживається природний газ однакової питомої теплоти згоряння та визнати недостовірною/недійсною інформацію «Вихідні дані для даного проекту» за якої газовикористовуючим/споживаючим обладнанням/приладами використовується/споживається природний газ однакової питомої теплоти згоряння і зобов?язати АТ «Львівгаз» надати (зазначити у План-схемі) достовірну/дійсну інформацію про «Вихідні дані для даного проекту» за якої газовикористовуючим/споживаючим обладнанням/приладами використовується/споживається природний газ однакової питомої теплоти згоряння.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 березня 2025 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільчі мережі України» про захист прав споживача.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним, а його висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

За змістом Закону України «Про ринок природного газу», інших нормативно-правових актів, кодексу газотранспортної системи та кодексу газорозподільних систем не вбачається наявність імперативних норм, в силу яких ліцензуванню підлягає господарська діяльність з надання послуг виготовлення план-схеми встановлення газових лічильників побутових споживачів. Таке не передбачено нормами п.7 глави 1 розділу 10 Кодексу ГРМ, які суд застосував при ухваленні рішення.

Наголошує на тому, що спірним є план-схема встановлення газового лічильника в кв. АДРЕСА_1 , споживач ОСОБА_1 , в частині повної інформації, а не рішення.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції він в заяві від 14 жовтня 2024 року просив забезпечити виконання відповідачем АТ «Львівгаз» в особі її керівника процесуальних обов`язків, визначених нормами ч.2 і ч.5 ст.93 ЦПК України, вжити заходи процесуального примусу, згідно норм ст.ст. 143, 148 ЦПК України. Заява залишилася не вирішеною судом.

Також вважає, що справа судом першої інстанції мала розглядатися за правилами загального позовного провадження.

Просить скасувати рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 березня 2025 року та ухвалу від 04 вересня 2024 року (про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі) в оскаржуваних/заперечуваних частинах і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

20.05.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві представник АТ «Львівгаз» адвокат Я.Піта зазначає, що заперечує проти задоволення апеляційної скарги. Звертаючись в суд із зазначеними позовними вимогами, позивач ОСОБА_1 має на меті переглянути остаточне рішення у справі № 456/3046/17, яке вже виконане.

Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Позивач по справі ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, причини неявки не зазначив, хоч належним чином був повідомлений про день і час слухання справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, дата вручення 19.08.2025 року.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника відповідача ТОВ «Газорозподільні мережі України» (далі по тексту ТОВ «Газмережі») Я.Піта, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що відповідно до рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.05.2020 року у справі № 456/3046/17 зобов`язано ПАТ «Львівгаз» надіслати ОСОБА_1 схему комерційного ВОГ з прив`язкою до місця встановлення за його адресою: АДРЕСА_2 та повідомити типорозмір лічильника газу, що входить до складу комерційного ВОГ.

Постановою Львівського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року зазначене рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області залишено без змін.

Рішення суду виконано ПАТ «Львівгаз» три роки тому, чого не заперечує позивач.

Судом при прийнятті вказаного вище рішення застосовувалися норми пункту 5 глави 2, розділу Х Кодексу газорозподільних систем « Усі елементи, які входять до складу комерційного ВОГ, повинні бути винесені в окрему специфікацію…».

Відповідно до пункту 5 глави 2 розділу Х КГЗС, схему комерційного ВОГ необхідно відображати з прив`язкою до місця встановлення із зазначеними габаритами, розмірами шафи та умовами монтажу комерційного ВОГ з розрахунку забезпечення зручності обслуговування та експлуатації. Усі елементи, які входять до складу комерційного ВОГ, повинні бути винесені в окрему специфікацію з позначенням виробників, маркування, технічних та метрологічних характеристик згідно з технічними умовами, за якими виготовляються ці складові.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прописав, що зазначений позов ОСОБА_1 спрямований на перегляд рішення суду від 26.05.2020 року, яке добровільно виконане відповідачем АТ «Оператором газорозподільної системи «Львівгаз».

Окрім цього, АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» постановою НКРЕ КП від 31.08.2023 № 1595 зупинено дію ліцензії з розподілу природного газу АТ «Львівгаз».

З висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується.

Частинами 1 та 2 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції ( дефекту в продукції) відповідно до закону; звернення до суду та інших державних органів за захистом порушених прав; об`єднання в громадські організації споживачів ( об`єднання споживачів).

Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів.

Позивач по справі ОСОБА_1 відповідачем по справі визначив АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» та ТОВ «Газорозподільчі мережі України». Однак, з матеріалів справи встановлено, що план-схема, яка виготовлена відповідачем АТ «Львівгаз» на виконання судового рішення у справі № 456/3046/17 погоджена АТ «Львівгаз» 17.08.2021року.

На момент складання спірної план-схеми і добровільного виконання судового рішення АТ «Львівгаз» у справі № 456/3046/17 відповідачів ТОВ «Газорозподільчі мережі України» та АТ «Оператор газорозподільної системи «ЛЬвівгаз» не існувало, а тому останнє не порушило жодних прав позивача та не несе обов`язку виконувати по-новому рішення суду від 26.05.2020 року, оскільки повноваження Львівської філії ТОВ «Газорозподільчі мережі України» є оператором ГРМ з 01.09.2023 року та не є правонаступником АТ «Львівгаз».

Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що на момент складення план-схеми і виконання судового рішення права споживача ОСОБА_1 не порушені відповідачами.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції правильно зазначив, що здійснення перегляду судового рішення, яке набрало законної сили та є чинним, виконаним порушить принцип правової певності як однієї з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд, оскільки таке рішення не може бути поставлено під сумнів, а здійснення перегляду цього рішення не є виправданим та обґрунтованим, так як може бути наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність цього рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення. Відступ від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами ( рішення ЄСПЛ у справі «Устименко проти України», «Рябих проти України».

Щодо доводів апеляційної скарги, які повторюють зміст позовних вимог із зазначенням формул, джерела отримання відомостей щодо потужності та витрат газових приладів, кількість питомої теплоти згорання природного газу не відноситься до повноважень суду досліджувати зазначені обставини, а потребують спеціальних знань.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для скасування оскаржуваного рішення суд не вбачає.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Щодо незгоди з Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04 вересня 2024 року відповідно до якої прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 та ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що статтею 19 ч.4 ЦПК України визначено перелік справ, які розглядаються у спрощеному позовному провадженні.

Враховуючи те, що зазначена справа відноситься до малозначних, суд першої інстанції на своє переконання та відповідно до ч.1ст.274 ЦПК України ухвалив слухати таку у порядку спрощеного провадження.

Окрім цього, позивач як в суд першої так і в суд апеляційної інстанції жодного разу не з`явився, хоч належним чином повідомлявся про час, місце та дату розгляду справи.

У доводах апеляційної скарги відсутні відомості, які позивач вважав за необхідне розглядати у загальному порядку.

Відповідно до ч.1ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанці

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 10 вересня 2025 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк