Справа № 716/1036/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2025 м. Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Вайновської О.Є.,

секретарів судового засідання Кульки О.М., Бортніка А.В.,

за участі позивачки ОСОБА_1 ,,

представника позивачки адвоката Пилип`юка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Пилип`юк Олександр Мирославович, до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Вижницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вижницькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

07.05.2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання батьківства над дитиною ОСОБА_3 , народженого нею ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилалася на те, що в 2022 року познайомилася в соціальних мережах з відповідачем, деякий час між ними відбувалося спілкування, яке переросло в теплі стосунки. В грудні 2022 вона приїхала до міста Чернівців, де з відповідачем відбулося кілька зустрічей. В ході цих зустрічей між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мали місце інтимні стосунки, які призвели до її вагітності. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 народила сина ОСОБА_4 , однак відповідач не визнав свого батьківства, відмовився подавати заяву про реєстрацію його батьком дитини. Матеріальної допомоги на утримання сина не надає.

Просила визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внести відповідні зміни до актового запису про його народження у графі «батько дитини» - вказати ОСОБА_2 , в графі «Прізвище дитини» змінити з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », в графі «по батькові» з « ОСОБА_8 » змінити на « ОСОБА_9 ». Також просила постановити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення із заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 13.05.2024 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження на підготовче судове засідання.

03.06.2024 представником позивачки адвокатом Пилип`юком О.М. подано до суду клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи.

Ухвалою судді від 03.06.2024 у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, виконання якої доручено експертам Комунальної установи «Одеське бюро судово-медичної експертизи», провадження по справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою суду від 27.05.2025 року провадження по справі відновлено зі стадії, на якій його зупинено.

Ухвалою судді від 27.05.2025 по справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача залучено Вижницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вижницькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, задоволено клопотання про виклик свідків.

03.06.2025 представником позивача подано заяву про зміну предмета позову, в якій просить заяву про зміну предмета позову задовольнити та зобов`язати Вижницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вижницькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді від 11.06.2025 заяву про зміну предмета позову задоволено, закрито підготовче провадження по справі, призначено розгляд справи по суті.

В судовому засіданні призначеному на 02.07.2025 року позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, пояснила, що в 2022 році познайомилася через соціальні мережі з ОСОБА_2 , який на той час проходив строкову військову службу і місті Чернівці, з яким спілкувалися. Зрозумівши, що вони подобаються один одному, між ними є теплі почуття, ОСОБА_1 приїхала до міста Чернівців на побачення з ОСОБА_10 .. Зустрічі ОСОБА_1 з ОСОБА_10 відбувалися в орендованій нею квартирі та в кімнатах для побачень на території військової частини, де ОСОБА_2 проходив військову службу. Уточнила, що до Чернівців вона приїхала до дня народження ОСОБА_2 , що 23 грудня 2022 і пробула там до січня 2023. Зустрічалися кілька разів, починаючи з 23 грудня 2022 по січень 2023 переважно на різдвяні та новорічні світа. Під час зустрічей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мали інтимні стосунки в кількості 3-4. В січні 2023 ОСОБА_2 перестали відпускати з військової частини в увільнення і їх зустрічі припинилися. В лютому 2023 вона поїхала на заробітки до Німеччини, де захворіла та потрапила до лікарні. Під час обстежень виявили її вагітність. Про вагітність вона повідомила ОСОБА_2 , однак той одразу її заблокував у всіх мережах. Після народження в жовтні 2023 сина вона повідомила ОСОБА_2 , однак той не відреагував. Стверджувала, що в період, який може припадати на час зачаття дитини, не мала інтимних стосунків з іншими чоловіками і єдиним батьком її сина ОСОБА_4 є ОСОБА_2 .. Що єдиним способом підтвердити батьківство ОСОБА_2 є проведення ДНК-експертизи, однак той ухилися від участі у ній. У разі визнання судом батьківства ОСОБА_2 просила суд стягнути з нього на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до його повноліття в розмірі частини доходів відповідача але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Представник позивачки адвокат Пилип`юк О.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених у позовній заяві, просив їх задовольнити в повному обсязі, оскільки це відповідатиме інтересам дитини.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання неодноразово не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив не подав.

Представник третьої особи Вижницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вижницькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до суду не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.

За таких обставин, суд розглянув справу за відсутності відповідача ні підставі наявних у справі доказів, та за загодою позивачки ухвалив заочне рішення, що узгоджується з положеннями ст.ст.223, 280-281 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, покази свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду (ч.2 ст.125 СК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5 , про що Центром надання адміністративних послуг Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області вчинено актовий про народження №109 від 13.10.2023.

Батьками новонародженого ОСОБА_5 зазначені: мати ОСОБА_1 , батько ОСОБА_11 (а.с.8).

Відомості про батька дитини внесені органом, що здійснив реєстрацію народження, на підставі ст.135 СК України (а.с.9).

Відповідно до ч.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

У випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (ч.1 ст.135 СК України).

Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_5 народжений ІНФОРМАЦІЯ_1 матір`ю ОСОБА_1 , яка не перебувала у шлюбі, і запис про батька при реєстрації його народження зроблено за відсутності спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду; запис про батька дитини при реєстрації народження зроблено за прізвищем матері ОСОБА_6 , а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері на підставі ст.135 СК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

СК України не визначає будь-яких особливостей щодо предмету доказування у даній категорії справ.

Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (ч.ч.3, 4 ст.128 СК України).

Отже, спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 03.06.2024 призначено по справі судову молекулярно-генетичну експертизу на вирішення якої поставлено наступне питання чи є ОСОБА_2 біологічним батьком ОСОБА_5 ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого є ОСОБА_1 .. Проведення експертизи доручено експертам Комунальної установи «Одеське бюро судово-медичної експертизи», відібрання зразків експертам Комунальної медичної установи «Обласне бюро судово-медичної експертизи» (м. Чернівці) (а.с.43-44).

Листом ДСУ «Чернівецьке бюро судово-медичної експертизи» від 16.10.2024 повідомлено суд про необхідність забезпечення явки учасників експертизи на дату її проведення 16.10.2024 на 10:00 год., 23.10.2024 на 10:00 год. (а.с.56), що було доведено до відома сторін (а.с.58-60).

Відповідно до листа ДСУ «Чернівецьке бюро судово-медичної експертизи» станом на 23.10.2024 на процедуру відібрання зразків у відділення імунології з`явилися ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_5 , ОСОБА_2 не з`явився (а.с.63).

Відповідно до листа КУ «Одеське бюро судово-медичної експертизи» №75-11 від 08.01.2025 станом на 07.01.2025 зразки від осіб, що проходять у справі, на адресу експертної устнови не надходили (а.с.66).

Ухвалою судді від 03.04.2025 відкликано з КУ «Одеське бюро судово-медичної експертизи» ухвалу суду від 03.06.2024 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи разом з матеріалами цивільної справи №716/1036/24 для вирішення питання про відновлення провадження у справі (а.с.71).

28.04.2025 на адресу суду повернулися матеріали цивільної справи разом з ухвалою про призначення експертизи без виконання, оскільки відповідач не з`являвся для відібрання зразків та подальшого проведення експертизи.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК України 2004 року, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до статті 146 ЦПК України 2004 року може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Якщо відповідач у такій справі ухиляється від участі у проведенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, суд вправі постановити ухвалу про його примусовий привід.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що СК України не визначає особливостей предмету доказування у цій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (постанова Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18, провадження № 61-18333св19)

У разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні (стаття 109 ЦПК України).

Згідно з статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Відтак, суд критично оцінює дії відповідача щодо його неявки до експерта без поважних на те причин з метою забезпечення відбору біологічних зразків у нього для проведення експертизи.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 був достовірно обізнаний про дату, час та місце проведення судової молекулярно-генетичної експертизи не тільки судом, а й представником позивачки, про що свідчить зміст їх переписки за допомогою месенджера «Telegram» (а.с.88-90) та не з`явився для відбору експериментальних зразків, заяви про причини, які перешкоджали йому з`явитися до експертної установи для відбору експериментальних зразків, не надав, суд розцінює поведінку відповідача як ухилення від проведення зазначеної експертизи з метою правильного вирішення справи. Нез`явлення відповідача до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, свідчить про його небажання отримати висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивачки про його батьківство відносно дитини.

Встановивши обізнаність відповідача про розгляд справи щодо визнання його батьківства відносно малолітнього ОСОБА_4 , та про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, логічне усвідомлення значення для вирішення спору результатів експертизи, а також наслідків його неявки для її проведення, не повідомлення причин неможливості такої явки, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування наслідків ухилення відповідача від явки для проведення експертизи, передбачених статтею 109 ЦПК України.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов`язок з доказування потрібно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним ніж протилежний.

Відповідно до ст.ст.263, 265 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

На підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження (ст.134 CK України).

В судовому засіданні судом було допитано в якості свідка мати позивачки ОСОБА_12 , яка пояснила, що їй відомо про знайомство доньки з ОСОБА_2 , їх спілкування в місті Чернівці наприкінці грудня 2022. Про вагітність доньки вона дізналася в березні 2023, коли та перебувала в Німеччині в лікарні. На питання до доньки про батька дитини вона вказувала на ОСОБА_2 .. Проте свідок не спілкувалася ані з ОСОБА_2 , ані з його батьками з приводу вагітності доньки, не допитувала доньку про подробиці їх з ОСОБА_2 стосунків та причин їх припинення, бо не хотіла психологічно травмувати доньку. Додала, що вони з чоловіком допомагають доньці виховувати онука.

Також судом під час розгляду справи було досліджено відеозапис, на якому зафіксовано танок ОСОБА_13 та чоловіка, на якого вона вказала як на ОСОБА_2 , в грудні 2022 в одному з розважальних закладів міста Чернівці.

З огляду на нетривалість стосунків між позивачкою та відповідачем, що становить приблизно 10 днів (23 грудня 2022 - початок січня 2023), їх інтимний характер, що не передбачає наявність свідків, можливість засобів доказування обмежена.

Проте, суд дослідив під час розгляду справи історію вагітності та пологів ОСОБА_1 ,з якої вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в пологовому будинку №2 м. Чернівців на 39 тижні+6 днів, що цілком відповідає строку настання вагітності у ОСОБА_1 наприкінці грудня 2022 під час відносин з ОСОБА_2 .

Наявність інтимних стосунків з іншими чоловіками в цей період часу позивачка категорично заперечила.

З боку відповідача, на якого положеннями ЦПК України покладається обов`язок спростування доводів позивачки належними та допустимими доказами у разі заперечення проти позовних вимог, не надано жодного доказу.

Ураховуючи надані позивачкою докази, а також наслідки неявки відповідача до експертної установи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про встановлення батьківства є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до абз.11 п.20 гл.1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно п.2.13.1 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства).

Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ вказаних Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

За таких обставин, встановивши батьківство ОСОБА_2 відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідні зміни необхідно доручити орган ДРАЦС внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини в частині відомостей про батька дитини, прізвища та по батькові дитини.

Крім того, за змістом статей 180, 181, 182 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Встановивши факт батьківства ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд приходить до висновку, що у ОСОБА_2 виник обов`язок утримувати малолітнього сина до досягнення ним повноліття, а тому вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ґрунтуються на вимогах закону.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідачем ОСОБА_2 не надано суду доказів щодо свого матеріального стану, стану здоров`я, наявності інших утриманців тощо.

Розмір аліментів, визначений позивачкою не перевищує рекомендований розмір аліментів визначений законом, відповідає інтересам дитини та буде достатнім для забезпечення потреб дитини у відповідному віці.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.05.2024 року і до досягнення дитиною повноліття та задовольняє позов ОСОБА_1 в повному обсязі.

При визначені часу, з якого присуджуються аліменти, суд враховує, положення ст.191 СК України, за якими аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, та допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць, що відповідає положенням ст.430 ЦПК України.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Так, позивачкою при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмір 1211,20 грн. А тому, враховуючи результат вирішення справи, суд вважає за необхідне судові витрати по даній справі стягнути з відповідача на користь позивача.

Крім цього, на підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів була звільнена від сплати судового збору і позов задоволено у повному обсязі, суд покладає судові витрати на відповідача, та стягує з нього на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 7, 12, 13, 19, 76-82, 109, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.180-183, 191 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Пилип`юк Олександр Мирославович, до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Вижницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вижницькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства та стягнення аліментів, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вижницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вижницькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зобов`язати внести зміни до актового запису про народження №109, складеного 13.10.2023 року Центром надання адміністративних послуг Берегорметської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, вказавши ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », по батькові дитини з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.05.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць піддати негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати у виді судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя О.Є. Вайновська