_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/324/25
УХВАЛА

про забезпечення позову

16.09.2025 м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Цирфи К.А., за участі:

- секретаря судового засідання Дімової Є.В.,

- представників позивача Федотова І.М.,

- представника відповідача-2 ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому судому провадженні заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Державного підприємства «Морський торговельний порт «Південний» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Машкіна Ніна Олександрівна про визнання договору недійсним та застосування наслідків його недійсності,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року до Київського районного суду м. Одеси через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» з позовом звернулося Державне підприємство «Морський торговельний порт «Південний» (далі також позивач), поданим в його інтересах представником ОСОБА_4 до ОСОБА_2 (далі також відповідач-1) та ОСОБА_3 (далі також відповідач-2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Машкіна Ніна Олександрівна про визнання договору про виділ майна зі складу спільного майна подружжя від 13.03.2025, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Машкіною Н.О. за реєстровим № 410, недійсним та застосування наслідків недійсності правочину.

Ухвалою суду від 20.06.2025 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

10.09.2025 до суду представником позивача ОСОБА_5 подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 279,8 кв. м, житловою площею 97,4 кв. м;

- земельну ділянку (кадастровий номер :01:003:0512), площею 0,0480 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , ділянка за АДРЕСА_1 , на якій розташований вищевказаний будинок.

У судовому засіданні, 16.09.2025, представник позивача ОСОБА_5 підтримав подану заяву. На підтвердження своїх вимог зазначив, що наразі відповідачами у справі здійснюється реалізація їх спільного сумісного майна, на яке може бути звернуто стягнення у виконавчому провадженні, що підтверджується копіями декларацій відповідача-1. Оскільки об`єкти нерухомості є предметом позову у цій справі та можуть бути в будь-який момент відчужені відповідачем-2, з метою забезпечення позову на них необхідно накласти арешт.

Представник відповідача-2 ОСОБА_1 проти задоволення заяви представника позивача заперечила. Зазначила, що представник позивача ОСОБА_5 не надав до суду належних документів на підтвердження своїх повноважень щодо самопредставництва позивача юридичної особи. Окрім цього відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову з огляду на те, що відповідачем-2 жодних дій щодо предмета позову наразі не вчиняється.

Безпосередньо у судовому засіданні перевірені повноваження представника позивача ОСОБА_5 , наявність яких підтверджується приписами п. 2.2 Посадової інструкції заступника начальника відділу претензійно-позовної роботи Державного підприємства «Морський торговельний порт «Південний», затвердженої наказом № 687 від 28.04.2017 по підприємству, та довіреністю № 103-13/159 від 31.12.2024, виданою директором підприємства Олійником О.О., згідно з якою ОСОБА_5 уповноважується представляти інтереси підприємства у судах всіх інстанцій з усіма правами, наданими законом позивачеві, у тому числі підписувати та подавати будь-які документи. Вказана процесуальна конструкція із застосування бланкетної норми локального акта підприємства, яка з метою встановлення повноважень працівника підприємства щодо самопредставництва відсилає до змісту виданої для цього довіреності, не суперечить приписам ст. 58, 60 ЦПК України та висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 08.06.2022 у справі № 303/4297/20.

Далі, із позовної заяви та долучених/отриманих судом документів вбачається, що означені будинок та земельна ділянка є предметом оспорюваного правочину, подальше відчуження яких відповідачем-2 призведе до неможливості застосування реституції у разі задоволення позову.

Відтак, існує реальна загроза того, що спірні об`єкти нерухомого майна можуть бути в подальшому відчужені третім особам, що унеможливить виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог у цій справі.

Суддя, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, вважає, що вказана заява позивача підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

За приписами ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії (п. 1, 2 ст. 150 ЦПК України).

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, між іншим, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (п. 3-7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України).

Подаючи заяву про забезпечення позову, заявником не надано пропозицій щодо зустрічного забезпечення, не обґрунтовано необхідність позбавити відповідачів права володіння та користування оспорюваними об`єктами нерухомості.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення (ч. 8 ст. 153 ЦПК України).

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (ч. 4, 5 ст. 154 ЦПК України).

З долучених до заяви документів випливає, що позивач просить накласти арешт на нерухоме майно, яке є предметом позову про недійсність договору про виділ нерухомого майна зі складу спільного майна подружжя та застосування реституції.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Проаналізувавши матеріали заяви, доводи заявника на підтвердження поданої заяви про застосовування заходів забезпечення позову у вигляді арешту майна відповідача-2, суд уважає, що застування найбільш обтяжливого заходу у виді арешту не буде відповідати принципам розумності, обґрунтованості та адекватності щодо предмета забезпечення позову. При цьому визначення заборони на вчинення реєстраційних дій щодо предмета спору, буде співмірним та достатнім заходом для збереження його у первісному стані до прийняття рішення по суті та буде збалансованим відносно інтересів сторін. Визначений вид забезпечення позову не порушуватиме права володіння та користування цим майном відповідачами.

Відтак, суд не вбачає підстав для застосування заходів зустрічного забезпечення. Розгляд цього питання може бути ініційований за заявою відповідачів в подальшому.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 149-153, 154 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ :

1. Заяву представника позивача ОСОБА_5 про забезпечення позову задовольнити частково.

2. Вжити заходи забезпечення позову, а саме: заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав, проводити будь-які реєстраційні дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (перереєстрації) таких об`єктів нерухомого майна:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 279,8 кв. м, житловою площею 97,4 кв. м (РНОНМ 100);

- земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0512, площею 0,0480 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розташований вищевказаний будинок (РНОНМ 37).

3. Обов`язок пред`явлення даної ухвали до виконання покласти на представника позивача Федотова Іллю Миколайовича або іншого представника позивача (за довіреністю або ордером).

4. Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

5. Роз`яснити, що відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом 10 днів, якщо інші строки не встановлені законом.

У разі неповідомлення суду про поданий позов заходи його забезпечення будуть скасовані.

Ухвала суду про забезпечення позову може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Суддя Цирфа К. А.