Номер провадження 2-з/754/108/25
У Х В А Л А

Іменем України

10 вересня 2025 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Гринчак О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якій просить:

1. Визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такі об`єкти нерухомості:

- квартиру АДРЕСА_1 , жилою площею 28,96 кв.м, загальною площею 54,09 кв.м;

- квартиру АДРЕСА_2 , жилою площею 46,20 кв.м, загальною площею 88,30 кв.м;

- садовий будинок по АДРЕСА_3 , садове товариство «Джерело» масиву садових товариств «Трудовик», жилою площею 77,2 кв.м., загальною площею 166,80 кв.м.;

- земельну ділянку, кадастровий номер :01:071:0104 по АДРЕСА_3 , садове товариство «Джерело» масиву садових товариств «Трудовик», площею 0,06 га.

2. Визнати право власності:

- на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , жилою площею 28,96 кв.м, загальною площею 54,09 кв.м;

- на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , жилою площею 46,20 кв.м, загальною площею 88,30 кв.м;

- на 1/2 частину садового будинку по АДРЕСА_3 , садове товариство «Джерело» масиву садових товариств «Трудовик», жилою площею 77,2 кв.м., загальною площею 166,80 кв.м.;

- на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :01:071:0104 по АДРЕСА_3 , садове товариство «Джерело» масиву садових товариств «Трудовик», площею 0,06 га., за ОСОБА_1 .

3. В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на автомобіль марки Nissan Leaf, 2023 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , колір автомобіля - сірий, ідентифікаційний номер (VIN) IN4СZ1СV6РС561155.

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки Nissan Leaf, 2023 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , колір автомобіля - сірий, ідентифікаційний номер (VIN) IN4СZ1СV6РС561155, у розмірі 471205 (чотириста сімдесят одна тисяча двісті п`ять) гривень 00 копійок.

Разом з позовною заявою позивачем подано заява про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт таке майно:

- квартиру АДРЕСА_1 , жилою площею 28,96 кв.м, загальною площею 54,09 кв.м;

- квартиру АДРЕСА_2 , жилою площею 46,20 кв.м, загальною площею 88,30 кв.м.;

- садовий будинок по АДРЕСА_3 , садове товариство «Джерело» масиву садових товариств «Трудовик», жилою площею 77,2 кв.м., загальною площею 166,80 кв.м.;

- земельну ділянку, кадастровий номер :01:071:0104 по АДРЕСА_3 , садове товариство «Джерело» масиву садових товариств «Трудовик», площею 0,06 га;

- автомобіль марки Nissan Leaf, 2023 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , колір автомобіля - сірий, ідентифікаційний номер (VIN) IN4СZ1СV6РС561155.

Вимоги заяви мотивовані тим, що ймовірність відчуження нерухомого майна відповідачкою є досить високою, оскільки станом на даний час у Деснянському районному суді міста Києва знаходиться справа про розірвання шлюбу між ними за позовом ОСОБА_2 ; право заявника на частку у нерухомому майні відповідачка не визнає; у досудовому порядку вирішити питання щодо поділу спірного майна із відповідачкою не вдалося; у разі невжиття заходів щодо забезпечення позовних вимог шляхом заборони відчуження придбаного у шлюбі майна можливо її відчуження відповідачем, що призведе до неможливості виконання рішення суду у разі його задоволення.

Дослідивши матеріали заяви, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1).

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Суд звертає увагу, що забезпечення позову направлене на охорону матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, і не є обмеженням права власності особи в повній мірі та носить тимчасовий характер.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що шлюб між сторонами укладено 23.01.2015, а право власності на спірне майно зареєтровано за відповідачкою у період шлюбу.

Предметом розгляду даної справи є поділ спільного майна подружжя, а саме двох квартир, садового будинку та земельної ділянки, а також стягнення грошової компенсації за автомобіль.

Накладення арешту на квартири, садовий будинок та земельну ділянку буде відповідати меті забезпечення позову, не порушуючи прав відповідачки, а також усуне ризики ускладнення ефективного захисту та поновлення порушених інтересів позивача.

Водночас, підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль немає, оскільки позивач просить не про його поділ, а про компенсацію його вартості.

Випадки обов`язкового застосування зустрічного забезпечення встановлені частиною третьою статті 154 ЦПК України, відповідно до якої суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зазначена правова позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.12.2018 у справі № 61-11274св18.

У матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують обставини, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Керуючись ст. 149-154, 157 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

2. Накласти арешт на таке майно:

- квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 28,96 кв.м, загальною площею 54,09 кв.м;

- квартиру АДРЕСА_2 , житловою площею 46,20 кв.м, загальною площею 88,30 кв.м.;

- садовий будинок по АДРЕСА_3 , садове товариство «Джерело» масиву садових товариств «Трудовик», житловою площею 77,2 кв.м., загальною площею 166,80 кв.м.;

- земельну ділянку, кадастровий номер :01:071:0104 по АДРЕСА_3 , садове товариство «Джерело» масиву садових товариств «Трудовик», площею 0,06 га.

3.У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

4. Ухвала підлягає негайному виконанню.

5. Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

6. Належним чином засвідчену копію ухвали суду направити до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до виконання.

7. Копію ухвали направити учасникам справи.

8. Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

9. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Стягувач (позивач): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Боржник (відповідач): ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Повний текст ухвали складено 10.09.2025.

Суддя Деснянського

районного суду міста Києва Оксана Гринчак