№ 207/6378/24
№ 2/207/451/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року м. Кам`янське .

Південний районний суд міста Кам`янського у складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Куцевол Л.В. , за участю представника позивачки ОСОБА_1 , розглянувши у судовому засіданні у м. Кам`янське справу № 207/6378/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання без реєстрації шлюбу , поділ майна подружжя , визнання права власності та стягнення грошової компенсації ,

В С Т А Н О В И В

У грудні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою , у якій просила встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 з січня 2010 року по 18 липня 2013 року ; визнати за нею право спільної сумісної власності на 1/2 частину нерухомого майна : квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 53,9 метрів квадратних , житловою площею 30,6 метрів квадратних; стягнути з ОСОБА_3 на її користь грошову компенсацію за 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 53,9 метрів квадратних , житловою площею 30,6 метрів квадратних , яка є спільною сумісною власністю у розмірі 400750 гривень 00 копійок ; стягнути з ОСОБА_3 на її користь грошову компенсацію за 1/2 частину рухомого майна , що є спільною сумісною власністю подружжя , автомобіля NISSAN QUASHQAI , 2010 року випуску , державний номерний знак НОМЕР_1 , у розмірі 200518 гривень 00 копійок , оскільки з 1 січня 2010 року по 18 липня 2013 року з відповідачем перебували у шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу , проживали разом , вели спільне господарство , мали спільний побут , фактично були однією сім`єю . 19 липня 2013 року з відповідачем зареєстрували шлюб . Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей : сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу , а саме 15 червня 2013 року за їх спільні кошти , ними була придбана квартира АДРЕСА_1 . Право власності на квартиру було зареєстровано за відповідачем . З 2014 2018 роки за рахунок спільних коштів вони займалися ремонтом квартири . З 1 січня 2010 року по 2018 рік мешкали разом у квартирі АДРЕСА_2 , з липня 2018 року по 2 березня 2024 року всією сім`єю мешкали у квартирі АДРЕСА_1 . У 2021 року за спільні кошти подружжя було придбано автомобіль NISSAN QUASHQAI , державний номерний знак НОМЕР_1 , за суму еквівалентну 11000 доларів США . З 2 березня 2024 року разом з дітьми мешкає окремо від відповідача за адресою : АДРЕСА_3 28 . На теперішній час відповідач змінив замки на вхідних дверях квартири АДРЕСА_1 , заборонив їй відвідувати квартиру . 2 березня 2024 року відповідач забрав ключі від квартири АДРЕСА_1 та заявив їй , що квартира належить йому , оскільки договори купівлі-продажу оформлені на його ім`я і саме він зазначений власником майна . Також повідомив їй про те , що не може проживати у цій квартирі з дітьми . З січня 2010 року по 2 березня 2024 року вона постійно працювала , отримувала дохід . Майно було придбано ними за спільні кошти , як під час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу так і під часу шлюбу , тому належить їм обом на праві спільної сумісної власності . Вважає , що частки обох з подружжя є рівними , тому за результатами поділу майна та грошової компенсації за 1/2 частку квартири їй належить 400750 гривень , тому просить стягнути з відповідача грошову компенсацію у розмірі 400750 гривень 00 копійок та грошову компенсацію за 1/2 частину автомобіля у розмірі 200518 гривень 00 копійок .

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала у повному обсязі і пояснила , що з 2009 року у неї почалися відносини з відповідачем . З початку 2010 року стали жити однією сім`єю , працювали на одному підприємстві , мали сумісний побут та сумісні витрати . З січня 2010 року мешкали у квартирі за адресою : АДРЕСА_3 . З 2010 року по 2013 рік робили у квартирі ремонт , була придбана ними техніка , меблі та будівельні матеріали для ремонту квартири У січні 2013 року їй відповідач зробив пропозицію одружитися та вони готувалися до весілля . Планували дітей , неодноразово зверталися до центру планування сім`ї . Разом з відповідачем збирали кошти на весілля . ОСОБА_3 працював , вона також працювала та мала додатковий дохід і накопичували сумісні кошти на придбання квартири . 15 червня 2013 року придбали двокімнатну квартиру за адресою : АДРЕСА_4 . 19 липня 2013 року зареєстрували шлюб . ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_6 . У 2013 - 2018 роках , після придбання квартири по АДРЕСА_4 , робили там ремонт сумісними зусиллями , за спільні кошти купували все необхідне , вибирали для квартири шпалери , купували кухонний гарнітур та необхідну техніку , тощо . У 2018 року переїхали жити до квартири по АДРЕСА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька ОСОБА_7 . Автомобіль NISSAN QUASHQAI було придбано у 2021 року під час шлюбу . Шлюб розірвано 28 жовтня 2024 року . Просить встановити факт проживання з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу з січня 2010 року по 18 липня 2013 року ; визнати за нею право спільної сумісної власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_3 на її користь грошову компенсацію за 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 у розмірі 400750 гривень 00 копійок та грошову компенсацію за 1/2 частину автомобіля NISSAN QUASHQAI у розмірі 200518 гривень 00 копійок . За ініціативи відповідача вона з дітьми залишила квартиру АДРЕСА_1 , мешкають у найманій квартирі . Всім майном користується відповідач особисто , він змінив замки на вхідних дверях квартири . Не знає , чи є у відповідача можливість виплатити їй грошову компенсацію . Також пояснила , що джерелом коштів для купівлі квартири були спільні накопичення від заробітної плати . Окрім основного джерела її доходів були інші доходи та підробітки , які не фіксувалися . Під час укладання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 присутнью не була , оскільки перебувала у той час на навчанні у м. Кривий Ріг . Особисто квартиру не оглядала . Купили квартиру десь за 14000 доларів США . Відповідач свою власну квартиру по АДРЕСА_3 продавав десь у 2017 року , але вартість з продажу квартири не покривала вартість купівлі автомобіля NISSAN QUASHQAI . Вважає , що квартира та автомобіль були придбані за їх спільні з відповідачем сумісні кошти . У подальшому у судове засідання не явилася .

Представник позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю і пояснила , що квартирою АДРЕСА_1 та автомобілем NISSAN QUASHQAI користується відповідач . Позивачка автомобілем не керує , тому бажає отримати грошову компенсацію . Щодо отримання позивачкою грошової компенсації за 1/2 частину квартири , то відповідач продасть автомобіль та віддасть ОСОБА_2 частину коштів . Просить визнати за позивачкою право спільної сумісної власності на 1/2 частину нерухомого майна . Сім`я ОСОБА_8 вела спільний побут , мешкали разом . Є довідка про те , що вони проходили медичні обстеження у центрі планування сім`ї , є свідки сусіди . Щодо продажу квартири відповідача по АДРЕСА_5 , то це його власність , однак квартира була продана до купівлі автомобіля , а кошти з продажу квартири витрачалися на потреби сім`ї . Відсутні докази того , що кошти отримані за продажу квартири були потрачені на купівлю автомобіля . Позивачка була зареєстрована за місцем проживання її батьків , тому там і залишилася бути зареєстрованою .

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав і пояснив , що позивачка ОСОБА_2 та її сім`я не дали жодної копійки ні на ремонт квартири , ні на придбання майна , ні на квартиру . Жодної копійки позивачкою не було вкладено , як під час спільного проживання , так і під час перебування у шлюбі . Його мати та батько працювали , накопичували кошти . Квартира АДРЕСА_1 була придбана за його кошти . Його мати знайшла цю квартиру , знайшла кошти , та купила йому квартиру . Позивачка та її сім`я взагалі не знали , що квартира буде придбана , тому що вони не їм про намір купувати квартиру . На той час позивачка не була його жінкою або дружиною , вона просто була його подругою . ОСОБА_2 не була присутньою під час укладення договору купівлі-продажу квартири , та взагалі не бачила цю квартиру , участі у купівлі квартири не приймала . ОСОБА_2 дізналася про купівлю квартири тоді , коли квартира вже була придбана . Його мати купила йому цю квартиру для сім`ї , яка буде згодом . На той час з позивачкою у сімейних відносинах не перебували . Мешкали на той час разом , але його заробітна плата була майже у п`ять разів більше за заробітну плату позивачки . Нічого не планували з позивачкою , оскільки вона навчалася у м. Кривий Ріг . Побут вели окремо . Прав свої речі у матері вдома , ОСОБА_2 прала свої речі у подружок або у своєї сестри . Ночували разом, бачилися та проводили час у вихідні дні , але назвати , що вони повноцінно жили однією сім`єю не можна . Приходив з роботи додому вночі , уходив на роботу зранку та позивачку не бачив . Їжу позивачка готувала тільки на вихідних , серед тижня харчувався на роботі . ОСОБА_2 ходила на роботу з його квартири , а також могла ночувати у своєї сестри . Придбав квартиру АДРЕСА_1 за місяць до реєстрації шлюбу за свої кошти та за кошти матері. Коли родичі ОСОБА_2 купили їй хату у селі , то заставили його написати відмову від хати . Усі речі у квартиру купував за власні кошти . Заперечує факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , оскільки не бачив її цілими днями , не знав чим вона займається . Не заперечує , що автомобіль NISSAN QUASHQAI придбав у шлюбі . Він продав автомобіль батька ВАЗ за 500 доларів США , за декілька місяців до купівлі автомобіля NISSAN QUASHQAI . Продав власну квартиру по АДРЕСА_5 за 7000 доларів США . Автомобіль NISSAN QUASHQAI було придбано приблизно за 10700 доларів США . Зможе виплатити грошову компенсацію ОСОБА_2 за автомобіль . Заперечує факт того , що з 2010 року по 2013 рік мешкали разом з ОСОБА_2 у квартирі по АДРЕСА_5 . Проживав там сам . Кожного дня з позивачкою не ночували . У квартирі була одежа ОСОБА_2 . Після роботи ОСОБА_2 поверталася до нього у квартиру . У 2010 2013 роках сам вибирав та купував техніку для квартири .

Суд , вислухавши позивачку та її представника , відповідача , вивчивши матеріали справи , вважає , позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав .

У судовому засіданні встановлено , що з січня 2010 року по 18 липня 2013 року позивачка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали разом однією сім`єю , перебували у шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу , вели спільне господарство , мали спільний бюджет . З 19 липня 2013 року позивачка ОСОБА_2 з відповідачем ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі ( а.с. 33 ) . Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей : сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 34 ) .

Згідно ч. 2 , ч. 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи , які спільно проживають , пов`язані спільним побутом , мають взаємні права та обов`язки . Сім`я створюється на підставі шлюбу , кровного споріднення , усиновлення , а також на інших підставах , не заборонених законом і таких , що не суперечать моральним засадам суспільства .

З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає , що ознаками сім`ї є , зокрема , спільне проживання , спільний побут та ведення спільного господарства .

У пункті 6 рішення Конституційного Суду від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено , що до членів сім`ї належать особи , які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство .

Ними можуть бути не тільки близькі родичі , а й інші особи , які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках .

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання , ведення спільного господарства , наявність спільних витрат , купівлі майна для спільного користування , участі у витратах на утримання житла , його ремонт , тощо .

Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу , суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю , спільний побут , взаємні права та обов`язки .

СК України не визначає , які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання , тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду під час їх оцінки . Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є , зокрема , докази спільного проживання , ведення спільного господарства , наявності у сторін спільного бюджету , проведення спільних витрат , придбання майна в інтересах сім`ї , наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків , інших доказів , які підтверджують наявність встановлених між сторонами відносин , притаманних подружжю .

Свідок ОСОБА_9 пояснила , що з ОСОБА_2 познайомилася у 2008 році , коли вона прийшла працювати у інтернат . ОСОБА_2 почала зустрічатися з ОСОБА_3 , який також працював у інтернаті . Згодом у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 почалися стосунки , потім вони почали жити разом , приблизно с початку 2010 року . Через три роки вони одружилися . Вони жили разом , працювали разом . До них приходила у гості до квартири по АДРЕСА_3 , номера квартири не пам`ятає , але квартира була на п`ятому поверсі . Коли приходила , то бачила сімейний побут : жили разом , все купували разом - меблі , техніку ; робили ремонт . Була присутня у них на святах . З ОСОБА_3 вона знайома з 2000 року , коли він прийшов працювати у інтернат . ОСОБА_3 та ОСОБА_2 готувалися до весілля . ОСОБА_2 працювала та отримувала стабільну заробітну плату . Також , їй відомо , що ОСОБА_2 працювала на весіллях , а також працювала снігуронькою та їздила привітати дітей з новим роком . За період декретної відпустки ОСОБА_2 робила манікюр , а також робила різне рукоділля на продаж , постійно мала додатковий дохід . У неї відсутні сумніви , що ОСОБА_3 з ОСОБА_2 жили однією сім`єю , оскільки вона їх бачила разом , вони разом ходили на роботу та додому , вдома у них були особисті речі . Коли йшла підготовка до весілля , вони планували дітей та купівлю квартири більшою площею . ОСОБА_2 казала їй , що відкладає кошти на купівлю квартири , це було ще до їх шлюбу . Діти у них народилися під час шлюбу .

Свідок ОСОБА_10 пояснив , що він мешкає за адресою : АДРЕСА_6 , є сусідом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Знає , що з 2010 року по 2018 рік вони проживали з ним у одному під`їзді . Документи їх він не перевіряв , але бачив , що за цей період вони приїжджали та виїжджали , заходили з пакетами до під`їзду , були як подружжя або як цивільне подружжя . У 2014 році або у 2015 році , під час установки домофону на дверях будинку по АДРЕСА_3 звертався до них з пропозицією збору коштів на домофон , вони погодилися . Мешкає на третьому поверсі , сторони мешкали на п`ятому поверсі . Мешкає у будинку з моменту свого народження . Не рахував скільки разів на тиждень вони заходять , або виходять , але зі сторони було видно , що вони були як подружня пара . Які у них були відносини не знає . З 2010 року їх бачив разом . Вважав їх подружжям . У квартирі у них був один раз , коли приходив збирати кошти на встановлення домофону . Особисто не бачив , як вони заносили якусь техніку , але до під`їзду приїжджали машини та щось вивантажували .

Свідок ОСОБА_11 пояснила , що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 жили у цивільному шлюбі до офіційного шлюбу , жили як чоловік та дружина , вели спільний побут . Була у них у гостях у квартирі до шлюбу , вони планували весілля . ОСОБА_3 знає вже . ОСОБА_2 знає з 2012 року . Знала , що у ОСОБА_3 є дівчина , вони зустрічалися , потім почали жити разом . На новосіллі у їх родичів , ОСОБА_3 прийшов разом з ОСОБА_2 та представив її як свою дівчину , сказав , що вони мешкають разом . Це було у 2012 році . Ходили у гості один до одного . Часто була у їх квартирі на свята та дні народження за адресою : АДРЕСА_3 . До укладання шлюбу приходила у гості до ОСОБА_2 , бачила її особисті речі у квартирі , були спільні фотографії . Сторони робили спільні покупки , робили у квартирі ремонт , та збиралися купувати квартиру більшою площею . ОСОБА_2 казала їй , що вони разом з ОСОБА_3 обирають шпалери для ремонту на кухню . ОСОБА_2 додатково працювала та отримувала додатковий дохід , а саме працювала на весіллях , працювала снігуронькою на новорічних святах , робила декупаж . ОСОБА_2 казала , що вони хочуть розширитися , укласти шлюб , планують дітей .

Свідок ОСОБА_12 пояснила , що ОСОБА_3 знає з 1997-1998 років . ОСОБА_2 знає десь з 2010 року , зустрілася з нею особисто у 2012 році . Вони мешкали у іншому місті , але приїжджали та бачилися усі разом . ОСОБА_3 казав , що зустрічається з дівчиною , мешкають разом , працюють разом . Це було після 2010 року . До шлюбу ОСОБА_3 з ОСОБА_2 придбали квартиру по АДРЕСА_7 , номер будинку не пам`ятає . Раніше вони мешкали у квартирі по АДРЕСА_3 . ОСОБА_2 працювала не тільки в інтернаті , а ще й додатково . Разом сторони мешкають з 2010 року . ОСОБА_3 особисто не казав , що живуть разом . Вона була у них у гостях приблизно у 2011 році , ОСОБА_2 була у квартирі , жила там , була як господарка , були її особисті речі . Також , сторони робили у квартирі ремонт , купували шпалери , водонагрівач , постільну білизну , тощо . ОСОБА_2 казала , що вони хочуть дітей , планують купувати квартиру . Свідком того , що вони робили ремонт у квартирі , вона особисто не була , але була свідком того , що ремонт робився , бо були змінені шпалери , ремонт бачила по факту . При купівлі водонагрівача також не була присутня , але бачила його вже потім .

Свідок ОСОБА_13 пояснив , що з ОСОБА_3 знайомий з 2000 року. Не дивлячись на те , що мешкає у м. Кривий Ріг , кожного дня спілкується з ОСОБА_3 по телефону , приїздив до нього у гості . Стосунки у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 почалися з 2009 року , з 2010 року вони почали зустрічатися , згодом почали мешкати разом , потім у 2013 році вони зареєстрували шлюб . Був присутнім на їх весіллі . Вважає , що до реєстрації шлюбу не було спільного проживання , оскільки було схоже на зустрічі . ОСОБА_2 залишалася ночувати у ОСОБА_3 у квартирі . Не знає , чи кожної ночі вона залишалася у нього на ніч . Не може сказати , що це було спільне проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_2 , оскільки спільне проживання це не тільки залишатися на ніч , а й спільний побут . ОСОБА_3 багато працював , з 7.00 години до 21.00 години був на роботі . Не був свідком того , що купувалися сумісні покупки . ОСОБА_3 купував все сам , він міг заощадити кошти , бо добре заробляв . До шлюбу ОСОБА_3 купував все сам собі . Однокімнатну квартиру по АДРЕСА_3 у 2010 році купила ОСОБА_3 його мати , його батько робив ремонт у квартирі сам . У 2013 році мати ОСОБА_3 дізналася , що у її під`їзді та недорого продають двокімнатну квартиру , тому вона назбирала кошти , які відкладалися на ремонт квартири та купила сину ОСОБА_3 квартиру по АДРЕСА_7 . ОСОБА_3 сам робив ремонт у квартирі , це було довго , десь 4 роки . Допомагав йому робити ремонт . ОСОБА_3 з сім`єю переїхали до цієї квартири у 2017 році . У 2018 році ОСОБА_3 продав свою однокімнатну квартиру , а гроші за квартиру відложив на купівлю автомобіля . Потім ОСОБА_3 продав автомобіль його батька ВАЗ 2105 , доложив ці гроші та придбав автомобіль приблизно у 2020 році . За період часу з 2010 року по 2013 рік приїжджав у гості до ОСОБА_3 5 - 6 разів на рік . Коли приходив у гості до ОСОБА_3 у квартиру по АДРЕСА_3 у 2010 року , то ОСОБА_2 була там , але кожного разу чи ні , не пам`ятає , особисті її речі бачив , хто готував їжу , не знає . ОСОБА_2 навчалася у м. Кривий Ріг , але у гуртожитку вона не залишалася , хоча з її слів , вона була у гуртожитку . До нього у гості у м. Кривий Ріг вона не приходила . ОСОБА_3 сам приїздив до нього у гості , без ОСОБА_2 . Ремонт у 2012 році у квартирі по АДРЕСА_3 робив батько ОСОБА_3 . Не відомо чи ОСОБА_2 вибирала шпалери для ремонту , або ще щось . Квартиру по АДРЕСА_7 придбали батьки ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не складали кошти на придбання квартири . Йому це відомо зі слів ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_14 пояснила , що вона мешкає за адресою : АДРЕСА_8 та є матір`ю ОСОБА_3 . Все життя вона працювала та збирала кошти на квартиру для сина . У 2010 році разом з чоловіком купили однокімнатну квартиру за адресою : АДРЕСА_5 . Тоді ще син не був одружений . На купівлю двокімнатної квартири за адресою : АДРЕСА_1 у неї коштів не вистачало , тому вона кошти у розмірі 4000 доларів США взяла у борг у подруги ОСОБА_15 , які віддавала їй два роки . Цю квартиру вона на себе не оформлювала , а оформила її на ОСОБА_3 . ОСОБА_3 працював в інтернаті , отримував невеликі гроші , тому допомогла йому у 2013 році придбати квартиру . Допомагала робити у квартирі ремонт , всі витрати були за її кошти . Син з ОСОБА_2 проживали разом , але шлюб у них не було зареєстровано , дітей у них не було . Періодично то проживали разом , то не проживали , ОСОБА_2 їздила на навчання до іншого міста . Все те , що купували у квартиру , все забрала собі ОСОБА_2 . Після купівлі двокімнатної квартири , син з ОСОБА_2 жили в однокімнатній квартирі , оскільки тривалий час ОСОБА_3 сам робив ремонт у квартирі . Коли син продав однокімнатну квартиру , купив автомобіль . Була розписка про отримання нею коштів у борг , але коли вона виплатила борг у повному обсязі , цю розписку порвали та викинули . У неї були заощадження на купівлю квартири , оскільки працювала та отримувала пенсію . Син з ОСОБА_2 почали проживати разом приблизно з 2010 - 2011 років по АДРЕСА_3 .

Свідок ОСОБА_15 пояснила , що знайома з ОСОБА_14 , яка є матір`ю ОСОБА_3 , майже 40 років . У 2010 році ОСОБА_14 сказала їй , що з чоловіком вирішили придбати ОСОБА_3 квартиру . Вони знайшли квартиру по АДРЕСА_3 , але коштів не вистачало , тому взяли у неї у борг 4000 доларів США . Це було десь наприкінці 2010 року . ОСОБА_14 написала їй розписку про отримання коштів , які зобов`язалася повернути через один рік . Після повернення усієї суми боргу , розписку було знищено . Батько ОСОБА_3 сам робив у квартирі ремонт . Згодом ОСОБА_3 переїхав жити до квартири . ОСОБА_14 сказала їй , що син познайомився з дівчиною і вони почали жити у квартирі , на той час вони не перебували у шлюбі . У 2013 році ОСОБА_14 сказала їй , що у неї у під`їзді продається двокімнатна квартира і з чоловіком хочуть її придбати для ОСОБА_3 , але їм не вистачає 5000 доларів США . Дала ОСОБА_14 5000 доларів США у борг на два роки для купівлі квартири у 2013 році літом чи восени . ОСОБА_14 написала розписку про отримання грошей , яку через два роки після повернення грошей було знищено . ОСОБА_14 придбала двокімнатну квартиру за 13000 доларів США . У ОСОБА_14 було 7000 доларів США , не вистачало 5000 доларів США . ОСОБА_14 гроші їй повертала частинами , бо у придбаній квартирі робили ремонт . Сторони допомагали їм робити ремонт у квартирі . ОСОБА_14 казала , що ОСОБА_16 з ОСОБА_17 клеять шпалери . Ремонт у квартирі робився дуже довго . Потім ОСОБА_17 з ОСОБА_18 переїхали жити до двокімнатної квартири . ОСОБА_3 купив автомобіль , коли продав однокімнатну квартиру , за ці гроші й купив автомобіль . ОСОБА_3 та ОСОБА_2 жили у цивільному шлюбі приблизно з 2011 року . Якийсь час ОСОБА_3 сам один мешкав у квартирі . Свідком того , що ОСОБА_14 брала у неї гроші у борг був її чоловік . Були написані ОСОБА_14 розписки про отримання у неї грошей у борг , але розписки були знищені після того , як ОСОБА_14 повертала гроші . ОСОБА_3 продав свою однокімнатну квартиру приблизно у 2013 році , за ці гроші придбав автомобіль .

Факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу підтверджується копії спільних , зроблених на протязі періоду часу з грудня 2008 року по березень 2013 року ( а.с. 22 33 ) , копією медичної документації Центру планування сім`ї , яка датована березнем 2013 року ( а.с. 19 - 22 ) .

Заявлені вимоги стосовно проживання позивачки і відповідача однією сім`єю без реєстрації шлюбу з січня 2010 року по 18 липня 2013 року підтвердили свідки позивачки ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Крім того , свідки відповідача ОСОБА_14 та ОСОБА_15 також підтвердили тривалий час проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу - декілька років . Показання свідка ОСОБА_13 суд оцінює в цій частині критично , оскільки свідок мешкає у м. Кривий Ріг . Його показання суперечать показанням інших свідків , письмовим доказам . Крім того , свідок не заперечує , що з 2010 року бачив ОСОБА_2 у квартирі та її особисті речі .

Статтею 21 СК України встановлено , що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка , зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану . Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя .

Згідно ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя .

Отже , проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом , законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків , зокрема , права спільної сумісної власності на майно .

Судом встановлено тривале проживання позивачки ОСОБА_2 з відповідачем ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу та ведення ними спільного господарства , надання взаємної допомоги , оскільки вони були пов`язані спільним побутом та мали взаємні права та обов`язки , починаючи з січня 2010 року по 18 липня 2013 року .

Таким чином , необхідно встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 з ОСОБА_3 з січня 2010 року по 18 липня 2013 року .

Згідно ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі , майно , набуте ними за час спільного проживання , належить їм на праві спільної сумісної власності , якщо інше не встановлено письмовим договором між ними . На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка , які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі , поширюються положення глави 8 цього Кодексу .

Згідно зі ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу , належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання , ведення домашнього господарства , догляд за дітьми , хвороба тощо ) самостійного заробітку ( доходу ) .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру Іпотек , Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається , що згідно договору купівлі-продажу , 3-697 , серія та номер : ВТЕ № 163930 , виданий 15 червня 2013 року державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Посипанко А.А. , відповідачу ОСОБА_3 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 53,9 метрів квадратних , житловою площею 30,6 метрів квадратних ( а.с. 35 ).

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , відповідач ОСОБА_3 з 13 квітня 2021 року є власником транспортного засобу NISSAN QUASHQAI , 2010 року випуску , державний номерний знак НОМЕР_1 ( а.с. 36 ) .

Таким чином , об`єктами права спільної сумісної власності сторін є квартира АДРЕСА_1 , автомобіль NISSAN QUASHQAI , 2010 року випуску , державний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно ч. 2 ст. 60 СК України кожна річ , набута за час шлюбу , крім речей індивідуального користування , є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя .

Аналогічно визначено у частині 3 ст. 368 ЦК України 2003 року , за якою майно набуте подружжям за час шлюбу , є їхньою спільною сумісною власністю , якщо інше не встановлено договором або законом .

Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб , розірвання шлюбу , визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» , вирішуючи спори між подружжям про майно , необхідно встановлювати обсяг спільного нажитого майна , наявного на час припинення спільного ведення господарства , з`ясовувати джерело і час його придбання . Спільною сумісною власністю подружжя , що підлягає розподілу (статті 60 , 69 СК України , ч. 3 ст. 368 ЦК України) , відповідно до частин 2 , 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна , за винятком тих , які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з обороту) , незалежно від того , на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами , якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом .

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя , згідно ч. 1 ст. 61 СК України , може бути будь-яке майно , за винятком виключеного з цивільного обороту .

Вартість майна , що підлягає поділу , визначається за погодженням між подружжям , а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості під час розгляду справи . До складу майна , що підлягає поділу , включається загальне майно подружжя , наявне у нього на час розгляду справи , та те , що знаходиться у третіх осіб .

З огляду на наведені положення закону діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя на майно , якщо воно набуте ними за час шлюбу , визнання ж такого майна особистою приватною власністю дружини , чоловіка потребує доведення .

Дружина і чоловік мають рівні права на володіння , користування і розпорядження майном , що належить їм на праві спільної сумісної власності , якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 СК України) .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17-ц (провадження № 14-325цс18) зроблено висновок про те , що існує презумпція спільності права власності подружжя на майно , яке набуте ними в період шлюбу . Водночас законодавство передбачає можливість спростування поширення правового режиму спільного сумісного майна одним із подружжя , що є процесуальним обов`язком особи , яка з ним не погоджується . Тягар доказування обставин для спростування презумпції покладається на того з подружжя , який її спростовує .

Аналогічні висновки Верховний Суд зробив у постанові від 22 січня 2020 року у справі №711/2302/18 (провадження № 61-13953св19) , у якій також зазначив , що законодавством передбачено презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя . Це означає , що ані дружина , ані чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно , набуте у шлюбі , оскільки воно вважається таким , що належить подружжю . Якщо майно придбано під час шлюбу , то реєстрація прав на нього (транспортний засіб , житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя . Заінтересована особа може довести , що майно придбане нею у шлюбі , але за її особисті кошти . У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована . Якщо ж заява , одного з подружжя про те , що річ була куплена на його особисті кошти не буде належним чином підтверджена , презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишиться непохитною . Отже , тягар доказування у справах цієї категорії покладено на того із подружжя , хто заперечує проти визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя .

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених цим Кодексом .

Доводи відповідача ОСОБА_3 про те , що квартира АДРЕСА_1 була придбана його матір`ю , спростовуються договором купівлі-продажу , де покупцем зазначений ОСОБА_3 , інших належних та допустимих доказів відповідачем не надано . Крім того , суду не надано і доказів придбання автомобіля NISSAN QUASHQAI , державний номерний знак НОМЕР_1 , за особисті кошти відповідача . Тому спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя .

Вартість квартири АДРЕСА_1 складає 801500 гривень 00 копійок , що підтверджено звітом про незалежну оцінку визначення ринкової вартості нерухомого майна ( а.с. 46 54 ) . Вартість автомобіля NISSAN QUASHQAI , 2010 року випуску , державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 401036 гривень 00 копійок , що підтверджено звітом про незалежну оцінку визначення ринкової вартості дорожнього транспортного засобу від 5 листопада 2024 року ( а.с. 56 64 ) . Сторони згодні з вартістю спірного майна , про що заявили під час судового розгляду

Згідно ст. 355 ЦК України 2003 року майно , що є у власності двох або більше осіб (співвласників) , належить їм на праві спільної власності (спільне майно) . Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності . Право спільної власності виникає з підстав , не заборонених законом . Спільна власність вважається частковою , якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно .

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України , згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння , користування і розпоряджання майном , що належить їм на праві спільної сумісної власності , якщо інше не встановлено домовленістю між ними .

Право подружжя на поділ майна , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя , закріплено у статті 69 СК України .

Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено , що у разі поділу майна , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя , частки майна дружини та чоловіка є рівними , якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором .

Згідно ст. 71 СК України майно , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя , ділиться між ними в натурі . Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна , спір може бути вирішений судом . При цьому суд бере до уваги інтереси дружини , чоловіка , дітей та інші обставини , що мають істотне значення . Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними . Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя , хто використовував їх у своїй професійній діяльності . Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя . Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно , зокрема на житловий будинок , квартиру , земельну ділянку , допускається лише за його згодою , крім випадків , передбачених Цивільним кодексом України . Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду .

У постанові Верховного Суду від 24 березня 2021 року у справі № 501/2211/18 (провадження № 61-19084св20) сформульовано правовий висновок про те , що у справах за спорами , в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач , не вимагається обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації .

Враховуючи , що відповідач не визнає право спільної сумісної власності на квартиру і не згоден компенсувати її вартість , суд приходить до висновку , що необхідно визнати право власності за позивачкою ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 53,9 метрів квадратних , житловою площею 30,6 метрів квадратних , та відмовити у стягненні компенсації з відповідача за 1/2 частину квартири .

Автомобіль NISSAN QUASHQAI , державний номерний знак НОМЕР_1 є річчю неподільною , якою користується відповідач , позивачка ОСОБА_2 автомобілем не користується , не є водієм , тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки грошової компенсації спільного майна подружжя , що становить 1/2 частину вартості придбаного у період зареєстрованого шлюбу автомобіля NISSAN QUASHQAI , 2010 року випуску , державний номерний знак НОМЕР_1 , у розмірі 200518 гривень 00 копійок , виділивши автомобіль відповідачу .

При розподілі судових витрат суд враховує , що позов задоволено частково, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст. 60 , 61 , 69 , 70 , 71 , 74 СК України , ст. 355 ЦК України 2003 року ст. 10 , 19 , 81 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

Заявлений позов задовольнити частково .

Встановити факт проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання : АДРЕСА_9 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_3 , з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання : АДРЕСА_4 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_4 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з січня 2010 року по 18 липня 2013 року .

Поділити спільне майно подружжя , яке складається з : квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 53,9 метрів квадратних , житловою площею 30,6 метрів квадратних ; автомобіля NISSAN QUASHQAI , 2010 року випуску , державний номерний знак НОМЕР_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину нерухомого майна : квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 53,9 метрів квадратних , житловою площею 30,6 метрів квадратних .

Виділити ОСОБА_3 транспортний засіб легковий автомобіль марки NISSAN QUASHQAI , 2010 року випуску , державний номерний знак НОМЕР_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на транспортний засіб легковий автомобіль марки NISSAN QUASHQAI , 2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за 1/2 частину рухомого майна , що є спільною сумісною власністю подружжя , автомобіля NISSAN QUASHQAI , 2010 року випуску , державний номерний знак НОМЕР_1 , у розмірі 200518 гривень 00 копійок.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовити .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 6748 гривень 06 копійок .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя С.А. Скиба