ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9930/25 Справа № 2-814/10 Суддя у 1-й інстанції - Ан О.В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
УХВАЛА

Іменем України

08 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

заслухавши доповідь судді доповідача Зубакової В.П. по апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 червня 2013 року по цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Правобережне відділення №6719, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У 2010 році Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі ВАТ «Державний ощадний банк України»), правонаступником якого є акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі АТ «Державний ощадний банк України»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2010 року позов ВАТ «Державний ощадний банк України» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Правобережне відділення № 6719, заборгованість за кредитним договором в розмірі 173 865, 70 грн, а також судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 1 700 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 червня 2013 року заяву ПАТ «Державний ощадний банк України» задоволено.

Поновлено ПАТ «Державний ощадний банк України» пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа від 01 березня 2010 року у справі № 2-814/10 за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Відкликано виконавчий лист № 2-814/10 від 01 березня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Правобережне відділення № 6719 заборгованості в розмірі 173 865, 70 грн.

Видано новий виконавчий лист по справі № 2-814/10, оформлений належним чином.

20 лютого 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Булгаков В. С. звернувся до Дніпровського апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 червня 2013 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року цивільна справа №2-814/10 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Правобережне відділення № 6719, до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості була витребувана із Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Булгакова В. С. на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 червня 2013 року.

Листом від 24 лютого 2023 року б/н Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області повідомив про знищення цивільної справи № 2-814/10 у зв`язку з закінченням строків зберігання.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01 березня 2023 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області направлено копії матеріалів апеляційного провадження № 22-ц/803/3704/23 для вирішення питання про відновлення судового провадження у справі № 2-814/10 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Правобережне відділення № 6719, до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2023 року відмовлено у відновленні втраченого судового провадження у справі № 2-814/10 з підстав, передбачених частиною третьою статті 494 ЦПК України, через недостатність зібраних судом матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження в частині процесуальних та інших матеріалів справи.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 жовтня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє Булгаков В.С., у відкритті апеляційного провадження на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 червня 2013 року.

Ухвала мотивована тим, що апеляційну скаргу на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 червня 2013 року подано до суду 20 лютого 2023 року, тобто після спливу більше ніж 9 років після постановлення ухвали, доказів наявності обставин непереборної сили заявник не надав. Апеляційний суд зазначив, що матеріали справи № 2-814/10 знищено у зв`язку із закінченням строків зберігання, а ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2023 року, яка набрала законної сили та не була оскаржена ОСОБА_1 , відмовлено у відновленні втраченого судового провадження у справі № 2-814/10 з підстав, передбачених частиною третьою статті 494 ЦПК України, через недостатність зібраних судом матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження в частині процесуальних та інших матеріалів справи.

Постановою Верховного Суду від 13 серпня 2025 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задоволено.

Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 жовтня 2024 року скасовано, справу передано на розгляд до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Суд касаційної інстанції виходив з того, що, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд неправильно застосував норми частини другої статті 358 ЦПК України. Зокрема, апеляційний суд залишив поза увагою те, що суд першої інстанції здійснив розгляд справи без належного повідомлення ОСОБА_1 ; не дослідив та не надав правової оцінки доводам ОСОБА_1 , викладеним в апеляційній скарзі, про причини подання ним апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення; не врахував, що в частині третій статті 354 ЦПК України передбачено, що строк на апеляційне провадження може бути поновлено у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Згідно ч. 5 ст. 411 ЦПК України висновки суду касаційної інстанції, в зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Отже, під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 червня 2013 року, суд апеляційної інстанції зобов?язаний дослідити та надати правової оцінки доводам ОСОБА_1 , викладеним в апеляційній скарзі, про причини подання ним апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Доступ до суду, як елемент права на справедливий судовий розгляд, не

є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, а й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, № 19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати наданих процесуальним законом заходів для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

ЄСПЛ зауважив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого

є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (MPP GOLUB v. UKRAINE, № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року).

Норми, які регулюють строки подання скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Заінтересовані особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 354 ЦПК України (тут і далі в редакції, чинній на час подання апеляційної скарги) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Тлумачення вказаної правової норми дає підстави для висновку, що сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавством імперативно встановлено процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку.

У цьому аспекті дослідженню підлягають дві умови, передбачені частиною другою статті 358 ЦПК України, а саме: а) чи подано апеляційну скаргу особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; б) чи пропущено строк на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Подібний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 06 грудня

2023 року у справі № 200/13452/18 (провадження № 61-8954св23).

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач ОСОБА_1 вказує, що

він не отримував жодної повістки-повідомлення про виклик у судове засідання на 04 червня 2013 року у суді першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 370 ЦПК України (у редакції чинній на час постановлення ухвали від 04 червня 2013 року) заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката.

Згідно з частиною другою статті 371 ЦПК України (у редакції чинній на час постановлення ухвали від 04 червня 2013 року) заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Результат аналізу наведених норм процесуального права дає підстави для висновку, що ЦПК України, який був чинним на час постановлення ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 червня 2013 року, передбачав обов?язок суду повідомити сторін про розгляд заяви про поновлення строку для пред?явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа.

Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про час

і місце розгляду своєї справи (частина друга статті 6 ЦПК України (у редакції, чинній на час постановлення ухвали від 04 червня 2013 року)).

У статті 27 ЦПК України (у редакції, чинній на час постановлення ухвали від

04 червня 2013 року) передбачено, що особи, які беруть участь у справі, мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, користуватися правовою допомогою, знайомитися з журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржувати рішення і ухвали суду, користуватися іншими процесуальними правами, встановленими законом.

Відповідно до частин першої четвертої статті 74 ЦПК України (у редакції чинній на час постановлення ухвали від 04 червня 2013 року) судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Положення цієї частини не поширюються на випадки, передбачені абзацом другим частини третьої статті 191 цього Кодексу.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції.

На підставі системного аналізу норм ЦПК України можна дійти висновку, що особа, не повідомлена про розгляд справи (пункт 1 частини другої статті 358 цього Кодексу в редакції, чинній на час подання апеляційної скарги), це особа, яку не сповістили про наявність судового провадження у справі і яка, відповідно, не знала / не могла знати про розгляд справи.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18 (провадження № 14-29цс24), системно аналізуючи положення ЦПК України, дійшла висновку про те, що для реалізації права на подання апеляційної скарги визначальним є не стільки участь заявника у всіх засіданнях суду, скільки отримання ним повного судового рішення, адже без ознайомлення з повним судовим рішенням неможливо зрозуміти мотиви суду, з яких він виходив, ухвалюючи рішення, а отже, неможливо сформулювати підстави апеляційної скарги.

Встановлено, що ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2023 року відмовлено у відновленні втраченого судового провадження через недостатність зібраних судом матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження в частині процесуальних та інших матеріалів справи, доводи заявника про неповідомлення про розгляд справи в суді першої інстанції є тільки його твердженням.

Слід зазначити, що доступ до суду, як елемент права на справедливий судовий розгляд, не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними обмеженнями встановлені державами - членами Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний правовий висновок виклав Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Судом встановлено, що заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2010 року, яким з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Правобережного відділення № 6719 стягнено заборгованість за кредитним договором eрозмірі 173 865,70 грн, оприлюдено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 05 травня 2011 року.

Оскаржуване судове рішення суду першої інстанції ухвалено 04 червня 2013 року. Інформації щодо дати виготовлення повного тексту судового рішення немає.

В матеріалах цивільної справи №2-814/10 наявний відзив на касаційну скаргу АТ «Ощадбанк», де вказано, що виконавчий лист щодо виконання судового рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2010 року із серпня 2014 року неодноразово перебував на виконанні. У межах усіх виконавчих проваджень було накладено арешти на майно боржника, зокрема транспортний засіб та кошти, розміщені на рахунках боржника, які дотепер не зняті (а.с. 158-182).

Отже, ОСОБА_1 був обізнаний про відкриття щодо нього виконавчих проваджень, а, отже, був обізнаний про існування справи в суді.

При цьому, апеляційну скаргу на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 червня 2013 року, якою видано новий виконавчий лист у справі № 2-814/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в розмірі 173 865,70 грн, подано до суду 20 лютого 2023 року, тобто майже через 10 років після постановлення оскаржуваної ухвали суду, хоча ОСОБА_1 був обізнаний про існування справи в суді, протягом розумного строку мав можливість проявити заінтересованість щодо руху справи, проте подав апеляційну скаргу після спливу одного року з моменту ухвалення судового рішення у справі.

Із урахуванням того, що оскаржувана в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції була постановлена 04 червня 2013 року, апеляційну скаргу на яку заявник подав 20 лютого 2023 року, та з урахуванням того, що виконавчий лист, який був виданий на підставі оскаржуваної ухвали, перебуває на примусовому виконанні, про що заявник, як боржник у виконавчому провадженні, знав, колегія суддів вважає, що немає підстав для застосування частини другої статті 358 ЦПК України щодо виключення з річного строку на апеляційне оскарження.

Зазначені обставини є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження по справі за поданою апеляційною скаргою на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 червня 2013 року.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, -

У X В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , у відкритті апеляційного провадження по поданій ним апеляційній скарзі на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 червня 2013 року по цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Правобережне відділення №6719, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Апеляційну скаргу та додані до неї матеріали повернути особі, що її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: