ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5251/25 Справа № 235/3463/24 Суддя у 1-й інстанції - Кузнєцова А. С. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна Компанія» про відшкодування моральної шкоди,

- за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна Компанія»,

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

30.04.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна Компанія» про відшкодування моральної шкоди, в якому просив стягнути з Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» грошову суму у розмірі 166500 гривень та з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна Компанія» грошову суму у розмірі 33 500 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Молчанова Наталія Володимирівна, до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія» про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди грошову суму в розмірі 66 500 (шістдесят шість тисяч п`ятсот) гривень без утримання обов`язкових платежів, згідно законодавства.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди грошову суму в розмірі 33 500 (тридцять три тисячі п`ятсот) гривень без утримання обов`язкових платежів, згідно законодавства. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Судові витрати по справі в сумі 1211 (ода тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, віднесено на рахунок відповідачів:

- стягнуто з Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» на користь держави судовий збір в сумі 483 (чотириста вісімдесят три) гривні 75 (сімдесят п`ять) копійок;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія» на користь держави судовий збір в сумі 727 (сімсот двадцять сім) гривень 45 (сорок п`ять) копійок.

- стягнуто з Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» на користь позивача ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) гривень;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія» на користь позивача ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі) гривень.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

20.03.2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна Компанія» подано апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26.02.2025 в частині зменшення розміру стягнення з ТОВ «Шахтобудівельна Компанія» моральної шкоди до 8 000 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що шкода позивачеві була завдана внаслідок послідовної роботи на декількох підприємствах вугільної галузі, а відтак її розмір має бути розподілений відповідно до стажу роботи позивача на цих підприємствах та ступеню шкідливого впливу (з урахуванням трудового стажу позивача на цих підприємствах).

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

07.04.2025 року від представника ОСОБА_1 адвоката Молчанової Н.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія» залишити без задоволення, рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року залишити без змін.

СУДОВІ ВИКЛИКИ

Сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.192-193).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах з відповідачами по справі:

Державне підприємство «ВК «Краснолиманська»:

- 07.06.2004 року прийнятий прохідником підземним 5 розряду з повним підземним робочим днем в шахті;

- 03.10.2008 року звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням;

- 20.11.2009 року прийнятий прохідником підземним 4 розряду з повним підземним робочим днем в шахті;

- 26.02.2010 року переведений прохідником підземним 5 розряду з повним підземним робочим днем в шахті;

- 29.03.2018 року звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням в зв`язку з переходом на пенсію за віком;

Товариство з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна Компанія»

- 12.02.2020 року прийнятий прохідником 4 розряду з повним робочим днем на підземних роботах по строковому договору;

- 01.05.2021 року переведений прохідником 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах;

- 08.04.2022 року - звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. (підтверджено записами в трудовій книжці позивача а.с. 12-16).

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за Формою П-4, складеного 23.10.2023 року на підприємстві ТОВ «Шахтобудівельна компанія», комісією з залученням начальника відділу гігієни праці та атестації робочих місць за умовами праці управління з питань праці Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, директора з охорони праці, промислової безпеки та екології, в.о. Головного лікаря КНП «Покровська міська лікарня» Покровської міської ради Донецької області, голови Донецької територіальної профспілкової організації - професійні захворювання у позивача ОСОБА_1 (хронічна радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії загострення з вираженими статико динамічними порушеннями, м`язево тонічним та больовим синдромами. Хронічний бронхіт ІІ ст., затихаючого загострення, прикореневий та нажньодольовий пневмофіброз, ЛН І-ІІ ст., гіпертонічна хвороба ІІ ст., гіпертонічна хвороба ІІ ст. ст. 2, СН 1 ст., ризик 3. Міопатія середнього ступеня, астигматизм, ангіопатія сітківки обох очей) виникли у зв`язку з недосконалістю технологічного процесу (зокрема, через виділення значних концентрацій пилу, переважно фіброгенної дії та генерацію виробничого шуму під час роботи технологічного устаткування тощо) (п. 18 Акту)(а.с. 25-27). Згідно витягу із амбулаторної карти позивача вбачається, що ОСОБА_1 з 2017 року періодично перебував на амбулаторному та стаціонарному лікуванні в терапевтичному та неврологічному відділеннях:

- з 06.02.2017 по 21.02.2017 року з діагнозом: ГРЗ, явище трахеїту;

- з 07.08.2017 по 22.08.2017 року з діагнозом: гостра лівобічна люмбоішалгія;

- з 13.02.2018 року по 02.03.2018 року гострий тобструктивний бронхіт;

- з 17.09.2018 року по 01.10.2018 року хронічна лівобічна люмбоішалгія;

- з 04.03.2019 року по 22.03.2019 року хронічний бронхіт 2 ст., фаза загострення, дифузний пневмосклероз. ЛН 1-2 ст.;

- 12.08.2019 року по 02.09.2019 року гострий попереково - крижовий радикуліт;

- з 28.02.2020 року по 20.03.2020 року хронічний бронхіт 2 ст. фаза загострення, дифузний пнвмосклероз. ЛН 1-2 ст.;

- з 10.08.2020 року по 31.08.2020 року хронічний вертероброгенний попереково крижовий радикуліт з вираженим больовим, м`язево тонічним корінцевим синдромом, стадія загострення з вираженим порушенням статико динамічної функції хребта;

- з 05.02.2021 року 18.02.2021 року хронічний бронхіт 2 ст. фаза загострення, дифузний пневмосклероз. ЛН 1-2 ст.;

- з 19.02.2021 року по 01.03.2021 року хронічний бронхіт 2 ст., фаза загострення, дифузний пневмосклероз. ЛН 1-2 ст. супутній хронічний попереково - крижовий радикуліт;

- з 06.09.2021 року по 16.09.2021 року - хронічний попереково - крижовий радикуліт з вираженим больовим, м`язево тонічним правобічним корінцевим синдромом;

- з 17.09.2021 року по 27.09.2021 року - хронічний вертероброгенний попереково крижовий радикуліт з вираженим больовим, м`язево тонічним корінцевим синдромом, стадія загострення. Супутній: хронічний бронхіт 2 ст. дифузний пневмосклероз ЛН 1-2 ст.;

- з 21.02.2022 року по 17.03.2022 року - хронічний бронхіт 2 ст. фаза загострення, дифузний пневмосклероз, ЛН 1-2 ст.;

- з 09.09.2022 року по 30.09.2022 року - хронічний попереково крижовий радикуліт з вираженим больовим, м`язево тонічним корінцевим синдромом, стадія загострення, з вираженим порушенням статико динамічної функції хребта;

- з 21.02.2023 року по 13.03.2023 року - хронічний бронхіт 2 ст. фаза загострення, дифузний пневмосклероз. ЛН 2 ст.;

- з 14.03.2023 року по 24.03.2023 року - хронічний бронхіт 2 ст. фаза загострення, дифузний пневмосклероз . ЛН 2 ст. Супутний: хронічний попереково крижовий радикуліт з вираженим больовим, м`язево тонічним корінцевим синдромом, вираженим порушенням статико динамічної функції хребта;

- з 07.08.2023 року по 17.08.2023 року - хронічний попереково крижовий радикуліт з вираженим больовим, м`язево тонічним корінцевим синдромом, стадія загострення, з вираженим порушенням статико динамічної функції хребта;

- з 18.08.2023 року по 28.08.2023 року - хронічний вертеброгенний (остеохондроз поперекового відділу хребта за даними рентгену 2021 року) попереково крижовий радикуліт з вираженим больовим, м`язево тонічним правобічним корінцевим синдромом, вираженим порушенням статико динамічної функції хребта. Супутній: хронічний бронхіт 2 ст. Дифузний пневмосклероз. ЛН 2 ст. Пневмоконіоз? (а. с.23-24);

На підтвердження лікування в медичних установах позивачем надано виписні епікризи із КЛПЗ «Покровська міська лікарня» за період з 2021 по 2023 роки. (а. с. 17-20)

-в Державній Установі «Інститут Медицини праці імені Ю. І. Кундієва Національної академії медичних наук України» з 11.09.2023 року по 25.09.2023 року з діагнозом: хронічна радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії загострення з вираженими статико динамічними порушеннями, м`язево тонічним та больовим синдромами. Хронічний бронхіт ІІ ст., затихаючого загострення, прикореневий та нажньодольовий пневмофіброз, ЛН І-ІІ ст., гіпертонічна хвороба ІІ ст., гіпертонічна хвороба ІІ ст. ст. 2, СН 1 ст., ризик 3. Міопатія середнього ступеня, астигматизм, ангіопатія сітківки обох очей (а. с. 21)

20.09.2023 року Центральною лікарсько-експертною комісією Клініки професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України» видано повідомлення за № 679 про наявність вперше виявленого професійного захворювання у ОСОБА_1 . За результатами засідання Центральної лікарсько-експертної комісії складено медичний висновок №37/838 від 20.09.2023 року про наявність у ОСОБА_1 професійного захворювання: хронічна радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії загострення з вираженими статико динамічними порушеннями, м`язево тонічним та больовим синдромами. Хронічний бронхіт ІІ ст., затихаючого загострення, прикореневий та нажньодольовий пневмофіброз, ЛН І-ІІ ст. При цьому в якості обґрунтування встановлення ОСОБА_1 діагнозу професійного захворювання в даному медичному висновку зазначено: дані клінічного обстеження, динаміка захворювань, інформація щодо умов праці, надана в інформаційній довідці від 23.08.2023 року, згідно якої позивач по справі підлягав дії несприятливих виробничих факторів (фізичних навантажень, вимушені нахили корпусу) параметри яких перевищували гранично-допустимі величини, а також пилу, концентрації якого перевищували гранично-допустимі, проф.маршрут (а.с. 21).

13.11.2023 року ОСОБА_1 оглянутий в Обласному центрі медико-соціальної експертизи Обласної профілактичної медико-соціальної експертної комісії та встановлено ступінь втрати професійної працездатності за професійними захворюваннями 65 % (40 % - хронічна попереко-крижова радикулопатія, 25 % - хронічний бронхіт) з 13.11.2023 року - безстроково, встановлено ІІІ групу інвалідності, рекомендоване медикаментозне, санітарно-курортне лікування, що підтверджується довідками серійний номер 12ААА № 139720 та серійний номер 12ААВ № 541892 (а.с. 28, 29).

На підставі зазначених доказів позивач ОСОБА_1 ґрунтує заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди, пов`язаної з розвитком професійних захворювань, що є прямим наслідком шкідливих та небезпечних умов праці на підприємстві.

Так, з Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 23.10.2023 року вбачається, що підприємством, з яким позивач перебував в трудових відносинах 2 роки 01 місяць 27 днів, та на якому отримав захворювання з втратою 65% професійної працездатності є відповідачі по справі: ТОВ «Шахтобудівельна компанія», а в умовах впливу шкідливих факторів - 27 років 03 місяці 26 днів, серед яких в тому числі на підприємстві ДП ВК «Краснолиманська» близько 13 років, на інших підприємствах вугільної промисловості в сукупності близько 3 років.

Згідно п. 18 вказаного Акту причина професійного захворювання: робота ОСОБА_1 на ТОВ «Шахтобудівельна компанія» в умовах тривалого впливу на організм шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, рівні та концентрації яких перевищували допустимі параметри, а саме: вуглеподібний пил фактична величина 105,8 мг/м3 при нормативному значенні 2 мг/м3. Тривалість дії упродовж зміни 81,9 % зміни. Важкість праці, фізичне динамічне навантаження (за участю м`язів нижніх кінцівок та тулуба) фактична величина 187 Вт, при нормативному значенні 90 Вт; фізичне динамічне навантаження (за участю м`язів та плечового поясу) фактична величина 88,4 Вт, при нормативному значенні 45 Вт. Маса вантажу, що підіймається та переміщується фактична величина 40 кг при нормативному значенні 30 кг. Робоча поза в нахиленому положенні більше 30о 45 % зміни, при нормативному значенні до 30о 35% зміни. Нахили корпусу 190 разів за зміну, при нормативному значенні 50-100 разів за зміну.

Суд, дослідивши вказаний акт та медичні документи, дійшов висновку про те, що позивач захворів професійним захворювання під час роботи на підприємствах відповідачів. Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 23.10.2023 року зафіксовано, що на підприємстві ТОВ «Шахтобудівельна компанія» допущено зазначені порушення законодавства про охорону праці (п. 17 Акту). Таким чином, суд приходить до переконання, що наявні підстави для стягнення з ТОВ «Шахтобудівельна компанія» та враховуючи тривалий строк роботи на підприємстві відповідача 1 - з ДП ВК «Краснолиманська» - моральної шкоди за ушкодження здоров`я позивача, з урахуванням пропорційного співвідношення відпрацьованого часу на підприємствах позивачем ОСОБА_1 .

Суд вказує на помилковість доводів представника відповідача ТОВ «Шахтобудівельна компанія» про те, що вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки позивач працював на підприємстві свідомо, добровільно, знаючи, що специфіка роботи по його професії передбачає працю в шкідливих умовах для здоров`я. Суд акцентує увагу, що якщо засоби виробництва прийнято в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, то умови праці мають бути безпечними. Так, в Акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 23.10.2023 року вказано висновок про наявність шкідливих умов праці (п. 17).

Разом з тим, суд при розгляді справи вважає доцільним акцентувати увагу, що Актом розслідування хронічного професійного захворювання від 23.10.2023 року засвідчено, що причиною розвитку у позивача професійного захворювання є тривалий період роботи у шкідливих умовах праці, під впливом виробничого середовища та трудового процесу, рівні концентрації яких перевищували допустимі параметри (п. 18 Акту).

Суд вважає, що з причини розвитку професійного захворювання, позивач ОСОБА_1 зазнав фізичний біль, хворобливі відчуття, а також страждання у зв`язку з ушкодженням свого здоров`я. Лікування позивача вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, як наслідок, беззаперечно настали зміни у його життєвих і виробничих зв`язках, неможливість їх поновлення. Оскільки його зарплата повністю забезпечувала потреби його сім`ї, а на теперішній час, у зв`язку із втратою працездатності, він втратив можливість заробляти на потреби родини. Наявність у позивача хронічних захворювань, змушують його докладати додаткових зусиль для організації свого життя, оскільки порушені нормальні життєві зв`язки, що викликає негативні емоції та переживання і позначається на його психологічному стані.

Оцінивши обставини справи та надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає встановленим та доведеним, що позивач в період виконання трудових обов`язків на підприємствах відповідачів ДП ВК «Краснолиманська» та ТОВ «Шахтобудівельна компанія», внаслідок тривалого стажу роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів зазнав професійних захворювань (радикулопатія, бронхіт) із втратою професійної працездатності ступенем 65 %, що, на думку суду свідчить про наявність у позивача моральних страждань у зв`язку з порушенням життєвих зв`язків, фізичним болем, наявністю потреби у лікуванні, незручністю та дискомфортом, і все це вимагає докладання певних зусиль для організації свого життя, що є підставами для відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 237-1 КЗпП України.

Суд першої інстанції, приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи глибину фізичних (згідно позову: захворювання бронхів і легень приводять до постійного відчуття слабкості, недомагання. Частий кашель, задишка) та душевних страждань позивача (порушення нормального перебігу життя, втрата виробничих здібностей), ступінь втрати професійної працездатності, а також вимоги розумності, виваженості і справедливості, - вважає необхідним частково задовольнити вимоги щодо компенсації моральної шкоди, стягнувши на користь позивача ОСОБА_1 з «ДП «ВК «Краснолиманська» грошову суму у розмірі 66 500 гривень, а з ТОВ «Шахтобудівельна компанія» грошову суму у розмірі 33 500 гривень.

З таким висновком погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ч.1-3 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з ч.1, 2 ст.153 Кодексу законів про працю України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці.

Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частинами 1 та 3 ст.13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до ст.173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Частиною 1 ст.237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральних втрат потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральними втратами потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

У пунктах 9, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

У Рішенні Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-9/2004 у справі за конституційним зверненням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровоградській області про офіційне тлумачення положення частини третьої статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» зазначено, що моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Тож, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, вважаючи доведеним спричинення позивачу моральної шкоди, провину відповідачів в її спричиненні та причино-наслідковий зв`язок між діяннями відповідачів та настанням у позивача негативних наслідків втрати професійної працездатності.

Вина відповідачів у виникненні у позивача професійного захворювання є доведеною, оскільки в Акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) П-4 від 23 жовтня 2023 року комісією зазначено, що раніше хронічних професійних захворювань у позивача виявлено не було, професійне захворювання виникло саме у зв`язку з тривалим періодом роботи на підприємствах вугільної промисловості (в тому числі і у ТОВ «Шахтобудівельна Компанія»).

При таких обставинах, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна Компанія» не підлягає задоволенню.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНИХ СКАРГ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд повно і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову у відповідності з нормами матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна Компанія» залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення виготовлено 09.09.2025 року.

Судді: