КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" на рішення Подільського районного суду м. Києва від 29 квітня 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року ТОВ "Укр Кредит Фінанс" звернулося до Святошинського районного суду м. Києва з позовом ОСОБА_1 , згідно з яким просило:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Укр Кредит Фінанс" заборгованість за кредитним договором № 1265-6515 від 02.09.2023 у розмірі 35000 грн. 00 коп., з яких: 7000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом; 28000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Укр Кредит Фінанс" судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 02.09.2023 між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (https://navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ "Укр Кредит Фінанс", в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1265-6515.

Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов'язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту - 7000,00 грн., строк кредитування - 300 днів, базовий період - 21 днів, знижена процентна ставка - 2,50 %; стандартна процентна ставка - 3,00 % в день.

Однак, незважаючи на повне виконання позивачем своїх зобов'язань перед відповідачем, останній порушив умови кредитного договору та не виконав свої зобов'язання перед позивачем, у зв`язку з чим станом на 04.12.2024 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 69265,00 грн., а саме: 7000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом; 62265,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Разом з тим, позивач вказував, що ним було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ "Укр Кредит Фінанс", а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 34265,00 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 35000 грн. 00 коп.

За вказаних обставин, позивач звернувся до суду з даним позовом, який просив задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 29.04.2025 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Укр Кредит Фінанс" заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором у розмірі 7000 грн. 00 коп. У задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Укр Кредит Фінанс" судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. (а.с. 80-83).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 1265-6515 від 02.09.2023 у розмірі 7000 грн. 00 коп. скасувати та ухвалити нове судове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1265-6515 від 02.09.2023 у розмірі 35000,00 грн., з яких: 7000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом; 28000,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує, що за умовами кредитного договору передбачено нарахування процентів протягом строку дії кредитного договору. В свою чергу, згідно наданого разом з позовною заявою розрахунку заборгованості, ТОВ "Укр Кредит Фінанс" здійснювало лише нарахування по процентам за користування кредитом (згідно п. 4.6 та 10.1 кредитного договору ) в строк договору (згідно п. 4.8 Договору), що погоджений між сторонами. Вказані умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.

Зазначає, що позивачем дотримано вимоги, зокрема ст. 1048, 1056-1 ЦК України щодо встановлення розміру процентів за користування суми кредитом, про що був повідомлений відповідач, оскільки останнім не заперечується (визнається) укладення договору на вищезазначених умовах, а тому позивач має законне право на нарахування процентів (згідно п. 4.6 та 10.1 кредитного договору) протягом строку договору, що визначені в п. 4.8 кредитного договору.

Крім того, вказує на те, що позивачем дотримано нових правил роботи банків та небанківських фінансових установ, зокрема тих, що надають послуги з кредитування, викладених у Законі України №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», де зазначено, що «у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення». Ніяких штрафних санкцій Відповідачу за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором не нараховувались. Зауважив, що нові правила не передбачають скасування відсотків за користування кредитними коштами згідно договору. Таке нарахування є правомірним з боку кредитора. Наголошує на тому, що проценти, визначені у договорі, жодним чином не суперечать вимогам законодавства, а відповідач був ознайомлений з усіма умовами договору та погодився з ними.

Також зазначає, що після закінчення строку кредитування нарахування процентів припинилося, а отже розрахунок заборгованості є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, містить детальний розпис нарахованої заборгованості, яким підтверджується несплата відповідачем заборгованості по кредиту за весь час кредитування (а.с. 85-92).

24.06.2025 до суду надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу, в якому він просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менш тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 02.09.2023 між ОСОБА_2 та ТОВ «Фінансова компанія «Укр Кредит Фінанс» було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1265-6515 (а.с. 16-28).

Відповідно до п. 2.2 договору кредитодавець відкрив Кредитну лінію для Позичальника шляхом надання Позичальнику Кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит не пізніше останнього дня Строк кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування Кредитом у порядку, передбаченому цим Договором, тип кредиту - кредитна лінія.

Згідно з п. 2.3 договору дата видачі кредиту - 02.09.2023, сума кредиту - 7 000 грн., нараховані проценти за користування кредитом - 3 675 грн.

Відповідно до п. 2.4 договору мета отримання кредиту, тобто мета відкриття кредитної лінії: для задоволення особистих потреб позичальника.

Відповідно до п. 4.1, договору розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту - 7 000 грн.

Відповідно до п. 4.6 договору кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1 цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Інціціювання безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1 цього договору ,здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами цього договорк та надіслання позичальнику примірнику договору та додатків до нього у вигляді електронного документа. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформленні кредиту.

Відповідно до п. 4.10 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 3, 00% за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п. 4.8 договору базовий період складає 21 календарних днів.

Згідно з п. 4.9 договору сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов'язаний здійснювати не пізніше визначених графіком платежів (який є Додатком 3 до Договору) дат, які є останніми днями відповідних Базових періодів.

Як передбачено п. 4.12 договору, строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику: 300 (триста) календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати кредиту) 27.06.2024.

Відповідно до листа АТ КБ «Приватбанк» через систему платежів Liqpay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 був здійснений переказ коштів у розмірі 7 000 грн. за договором № 1265-6515 на банківську картку № НОМЕР_1 (а.с. 34-40), яка вказана в договорі № 1265-6515 від 02.09.2023.

Крім того, на підтвердження перерахування коштів позивачем надано довідку ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту у розмірі 7 000 грн. на банківську картку № НОМЕР_1 , платіж № (а.с. 41).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано до суду даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку, а наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не оспорюється.

За вказаних обставин, оцінивши всі досліджені докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7000 грн. 00 коп. є обгрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по процентам у розмірі 28000 грн. 00 коп., суд першої інстанції виходив з того, що позивачем ані у позовній заяві, ані в доданих документах не надано доказів на обгрунтування вимог щодо стягнення заборгованості за нарахованими відсотками, а саме: не надано обгрунтованого розрахунку заборгованості за нарахованими відсотками, розміру облікової ставки, за якою відбулись нарахування відсотків.

Колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції у вказаній частині, з огляду на наступне.

Так, відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частини друга, четверта статті 77 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Для встановлення дійсних фактичних обставин справи сторони мають надати до суду належні, допустимі, достатні та достовірні докази, які підлягають оцінці судом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (частини перша, третя статті 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Відповідно до статті 79 ЦПК України докази мають бути достовірними, тобто такими, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Принцип диспозитивності, що діє у цивільному судочинстві, передбачає, що суд розглядає спір у межах заявлених вимог та заперечень сторін й покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі. Кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів (статті 12, 13 ЦПК України)

Оцінка доказів здійснюється судом, водночас принцип диспозитивності вимагає, щоб ця оцінка відбувалася у контексті змагальності сторін.

На позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника на його користь, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню.

Так, як вбачається, відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором № 1265-6515 від 02.09.2022 станом на 04.12.2024 становить загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 69265,00 грн., а саме: 7000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом; 62265,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

При цьому, вказаний розрахунок містить розмір відсоткової ставки, суми нарахувань за кожний окремий проміжок часу, у тому числі окремо по відсотках, тілу кредиту, суму нарахувань по кожному з видів зобов`язань, та є обґрунтованим.

Крім того, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач вказував, що ним було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ "Укр Кредит Фінанс", а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 34265,00 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 35000 грн. 00 коп.

У свою чергу, Верховний Суд у своїй постанові від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18 зазначив, що розрахунок заборгованості також є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дата нарахування складових загальної заборгованості за кредитом.

У постанові від 08.07.2020 у справі № 464/4985/15-ц Верховний Суд зазначив, що «твердження заявника про те, що позивач не надав належних доказів на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором є неспроможними, оскільки в матеріалах справи, серед інших письмових доказів, наявний розширений розрахунок заборгованості. Доказів, які б спростували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано».

У постанові від 02.07.2024 у справі № 753/16745/15-ц Верховний Суд, підтримуючи позицію апеляційного суду, зазначив про те, що розрахунок заборгованості погоджується зі змістом договору та є належним доказом.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову стягнення процентів нарахованих за умовами кредитного договору не ґрунтуються на нормах законодавства та є помилковими, адже наданий до позовної заяви позивачем розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом укладеного між сторонами договору та є належним доказом.

Відтак заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача процентів у розмірі 28000 грн. 00 коп. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

Отже, ухвалене судом першої інстанції рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового судового рішення про задоволення вказаних позовних вимог.

При цьому, оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3633 грн. 60 коп.

Також, слід зазначити, що з урахуванням положень п. 3 ч. 6 ст. 19 та п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 19, 268, 367, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" - задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 29 квітня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" заборгованість за процентами у розмірі 28000 (двадцять вісім тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн. 60 коп.

В іншій частині рішення Подільського районного суду м. Києва від 29 травня 2025 року - залишити без змін.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс", , місцезнаходження: м. Київ, б-р Лесі Українки, 26, офіс 407.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова