1Справа № 335/8857/25 2-о/335/300/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року м.Запоріжжя

Вознесенівський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючої судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря судового засідання Шевченко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Запоріжжі справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі Південного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту смерті,,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Копані Пологівського району Запорізької області, Україна.

В обґрунтування вимог в заяві зазначено, що заявник є дочкою ОСОБА_2 , яка проживала у с. Копані, та загинула під час обстрілу, ІНФОРМАЦІЯ_3 . Так, 23.04.2024 року невстановленими військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації був здійснений скид вибухового пристрою на легковий автомобіль, який рухався з с. Копані в бік м. Токмак, і в якому разом з 4 іншими цивільними особами перебувала моя мати. Внаслідок обстрілу загинуло 3 особи, в тому числі і моя мати ОСОБА_2 . Виявили постраждалих і загиблих в автомобілі жителі села Копані Пологівського району Запорізької області ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Саме ці особи разом з іншими мешканцями села, за відсутності ритуальної служби, здійснили підготовку тіл до поховання, копання могили, виготовлення хреста та здійснили поховання 23 квітня 2024 року на сільському кладовищі в с. Копані тіл загиблих. Свідки на момент смерті і на теперішній час перебувають на тимчасово окупованій території України і їх допит навіть в режимі відеоконференції не є можливим.

Факт смерті матері підтверджується доказами: письмовими свідченнями очевидців викладеними в Акті встановлення факту смерті від 23 квітня 2024 року за підписом свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Вищезазначені очевидці є жителями с. Копані, де проживала моя матір, були її сусідами і добре її знали. Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Розпочато досудове розслідування за ч. 2 ст. 438 КК України за фактом вчинення воєнного злочину, що спричинило загибель ОСОБА_2 . Номер кримінального провадження: 001010;

Встановлення факту смерті необхідно заявнику для оформлення спадщини.

Заявник у судовому засідання підтримав заяву і просить її задовольнити, зазначивши, що інших доказів крім копії акту смерті матері за підписами свідків вона наразі немає.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся завчасно, виходячи з вимог ст. 317 ЦПК України щодо невідкладного розгляду даної справи.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню виходячи з такого.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим 22 квітня 1992 року, в якому моєю матір`ю зазначена ОСОБА_2 , в книзі реєстрації актів про народження запис № 3 від 22.04.1992 року.

Після державної реєстрації Виконавчим комітетом Новопавлівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області шлюбу заявнику було присвоєно прізвище « ОСОБА_7 », що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 , виданим 20 вересня 2014 року, про що складено відповідний актовий запис № 02 від 20 вересня 2014 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2023 року по справі № 336/977/23 шлюб між заявником та ОСОБА_8 , який було зареєстровано 20 вересня 2014 року, актовий запис №02, було розірвано. Після розірвання шлюбу моє прізвище залишилося « ОСОБА_7 ».

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 01.05.2024 зареєстровано кримінальне провадження № 0001010 за ч. 2 ст. 438 КК України за фактом вчинення воєнного злочину, що спричинило загибель ОСОБА_2 .

Суд дослідив надану заявником копію акту встановлення факту смерті від 23 квітня 2024 року за підписом свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Інших доказів заявником не надавалося.

На підставі п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Суд керується також положеннями ч. 1 ст. 317 ЦПК України, якою визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

У постанові від 13 березня 2024 року у справі № 204/7924/23 Верховний Суд підтвердив свій висновок про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою, а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи.

За наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (ч. 2 ст. 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України) (постанова ВС від 28.02.2024 справа № 506/358/22 провадження № 61-7094св23).

З огляду на викладене, виходячи зі змісту положень ст.ст. 43, 46 ЦК України, ст.ст. 305, 306 ЦПК України, суд дійшов висновку про те, що основним критерієм розмежування цивільних справ про оголошення померлими та встановлення факту їх смерті є доведеність обставини смерті. Оголошення особи померлою засноване на презумпції її можливої смерті і відсутності яких-небудь доказів щодо цього, а встановлення факту смерті - на беззаперечних доказах її смерті.

На переконання суду, надані заявником докази не дають підстав для однозначного і достовірного висновку про смерть ОСОБА_2 , а свідчать про вірогідність такої смерті.

Тому, смерть ОСОБА_2 не може бути встановлена у цьому провадженні через недостатність доказів, і заявнику слід звернутись із заявою про оголошення особи померлою.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 315-319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі Південного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту смерті,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Суддя Ю.В. Апаллонова