Провадження № 2/750/2814/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Слісаря А.В.,

секретаря Примак Т.В.,

за участю позивача,

представника позивача,

представника відповідача,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

в с т а н о в и в:

у липні 2025 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 01.05.1991 по 17.09.2023 проживали однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 .

Мотивує свої вимоги тим, що з 1991 року проживали з ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 . Мають спільних дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 загинув під час нещасного випадку на виробництві. Факт проживання однією сім`єю підтверджується акт про спільне проживання осіб на день смерті, спільними фотографіями та спільним придбанням побутових речей та показами свідків. Листом від 05.12.2024 ГУ ПФУ у Чернігівській області повідомило, що проаналізувавши заяви ОСОБА_1 та додані до неї документи, правові підстави для призначення одноразової допомоги сім`ї потерпілого відсутні, оскільки не надані документи, які б підтверджували належність до складу сім`ї померлого в розумінні поняття «сім`я», визначеного статтею 3 СК України, тому для підтвердження даного факту позивач звернулася до суду. Встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу однією сім`єю, а саме ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 необхідно для призначення страхової виплати у зв`язку зі смертю годувальника.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просили задовольнити з підстав наведених у позові.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надіслав заяву у якій просив розглянути справу без його участі та ухвалити рішення на підставі наявних доказів.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомив, що позивач та померлий ОСОБА_2 це його батьки, але вони не перебували у зареєстрованому шлюбі. Його батьки постійно проживали у одній квартирі, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Батьки почали проживати разом до його народження та жили разом до смерті його батька.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомила, що проживає у одному будинку з позивачкою та її померлим чоловіком ОСОБА_2 , а також вони разом працювали на одному підприємстві. Позивач та ОСОБА_2 постійно проживали разом у одній квартирі, у них було двоє дітей. Вони проживали однією сім`єю орієнтовно з 1995 роту та до смерті ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні повідомила, що проживає у одному будинку з позивачкою та її померлим чоловіком ОСОБА_2 , а також вони разом працювали на одному підприємстві. Вони постійно проживали разом з 1992 року по 2023 рік.

Заслухавши позивача, його представника, свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 14).

У 2024 році позивач звернулася до Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про призначення страхової виплати у зв`язку зі смертю годувальника, ОСОБА_2 внаслідок нещасного випадку на виробництві під час роботи в Приватному акціонерному товаристві «Млибор», про що був складений Акт спеціального розслідування нещасного випадку.

Однак у своєму листі від 05.12.2024 ГУ ПФУ у Чернігівській області повідомило, що проаналізувавши заяви ОСОБА_1 та додані до неї документи, правові підстави для призначення одноразової допомоги сім`ї потерпілого відсутні, оскільки не надані документи, які б підтверджували належність до складу сім`ї померлого в розумінні поняття «сім`я», визначеного статтею З СК України.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві його сім`ї виплачу ється одноразова допомога, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.

Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч.4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 05.01.2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 належить 17/25 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 12).

26.09.2023 був складений акт про спільне проживання осіб на день смерті, в якому зазначено, що ОСОБА_2 на день смерті проживав разом та вів спільне господарство разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.18).

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03.09.2024 року визнано ОСОБА_1 членом сім`ї наймача житлового приміщення ОСОБА_2 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право користування на житлове приміщення (квартиру), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.35-36). Даним рішенням суду встановив факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 жили разом однією родиною, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання спільного для них житла, піклувалися один про одного, надавали взаємну допомогу та мали спільних дітей.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також факт проживання однією сім`єю підтверджується спільними фотографіями та показами свідків.

Отже, у судовому засіданні було встановлено факт спільного проживання позивача та померлого ОСОБА_2 , які мали спільний бюджет, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання спільного для них житла, піклувалися один про одного, надавали взаємну допомогу та мали спільних дітей.

Вирішуючи питання щодо періоду проживання однією сім`єю позивача та померлого ОСОБА_2 , суд враховує, що положення КпШС України не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Зазначене положення передбачене статтею 74 СК України, який набрав чинності з 01.01.2004 року.

Таким чином, факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу набув юридичного значення після набрання чинності Сімейного кодексу України з 01.01.2004 року. Кодекс про шлюб та сім'ю УРСР, який діяв до 01.01.2004 року, не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживали разом без реєстрації шлюбу.

Відтак позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу за період з 01.05.1991 по 01.01.2004 задоволенню не підлягають.

Аналізуючи зібрані у справі докази, а також зважаючи на показання осіб, які були допитані як свідки у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 01.01.2024 по 17.09.2023 року, а період з 01.05.1991 до 01.01.2024 року не підлягає задоволенню з вище наведених підстав.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, ) про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 01.01.2004 р. по 17.09.2023 р. проживали однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 05.08.2024.

Суддя: А.В. Слісар