Справа № 944/1820/25
Провадження №2/944/1314/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2025 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Колтуна Ю.М.

з участю секретаря судового засідання Корабель С.А.

представника позивача Качмар А.І.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у місті Яворові, у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

адвокат Качмар А.І. в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить розірвати шлюб між сторонами.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 10.04.2024 виконавчим комітетом Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_4 . Зазначає, що у сторін відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство та спільний бюджет не ведеться. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З вини обох сторін сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими. Позивач вважає, що шлюб з відповідачем фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 01.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи.

18.08.2025 представником відповідача подано заяву про надання строку примирення, яка мотивована тим, що незважаючи на те, що між сторонами трапляються сварки та непорозуміння, відповідач пореконаний у тому, що існує можливість збереження шлюбу в якому народилась донька. Він вживає усіх можливих заходів для примирення, оскільки спільна дитина має рости у повноцінній сім`ї.

20.08.2025 представником позивача скеровано письмові заперечення на заяву про надання строку примирення. У яких представник просить відмовити у задоволенні такої, посилаючись на те, що сам відповідач неодноразово висловлював прохання подати позов про розірвання шлюбу позивачем, чим підтвердив відсутність бажання зберігати сімейні відносини, а доказів реальності намірів до примирення стороною відповідача не надано. Так, позовна заява була подана до суду 08.04.2025, з того часу минуло вже більше чотирьох місяців. За цей час примирення не відбулося і жодних дій для його досягнення відповідач не вчиняв. Сімейні відносини між подружжям фактично припинено.

Ухвалою суду від 27.08.2025, яка постановлена без виходу до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволення клопотання про надання строку для примирення подружжя.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити, зауважила, що відповідач жодних заходів для збереження сім`ї не вжив, спільне подружнє життя та примирення між ними є неможливим. Категорично заперечила проти примирення з відповідачем та збереження шлюбу.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, наголосила на відсутності дійсних причин для припинення шлюбу. Зазначила, що відповідач бажає зберегти сім`ю в інтересах дітини.

Судом 27.08.2025 оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення, у зв`язку зі складністю справи його складення та проголошення відкладено; проголошення судового рішення призначено на 15.09.2025.

Суд заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстровано 10.04.2024 виконавчим комітетом Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області, актовий запис №11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 10.04.2024. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 ».

Від спільного подружнього життя у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилося донька ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії серії НОМЕР_2 , виданого Шевченківським відділом ДРАЦС у м.Львові Західного МРУ Міністерства юстиції 04.03.2025, актовий запис №300.

Судом з`ясовано, що спільне життя у сторін не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин.

Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

В обґрунтування позову позивач стверджує, що вони з відповідачем тривалий час разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше збереження сім`ї неможливе та суперечить інтересам позивача.

Судом беруться до уваги такі її доводи, оскільки вони відповідачем не спростовані.

При цьому судом враховується позиція Верховного Суду, викладена у постанові КЦС ВС від 11 червня 2019 року у справі №605/434/18 (61-3235св19), згідно з якою закріплена статтею 111 Сімейного кодексу України норма щодо необхідності вжиття заходів до примирення подружжя є диспозитивною, оскільки суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Тобто, у випадку виявлення обставин або фактів, під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення.

Крім того, суд виходить з пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», яка визначає, що вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов`язком та вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення.

Тому, приймаючи до уваги вимоги закону, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, оскільки це відповідатиме волі позивача і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права подружжя, так як такий шлюб існує формально, докази про можливість збереження сім`ї у сторін відсутні, подальше спільне проживання буде суперечити інтересам сторін.

При цьому суд відхиляє доводи відповідача, які фактично зводяться до того, що відповідач не погоджується із розірванням шлюбу з позивачем, оскільки має на меті зберегти шлюбні відносини. Слід зазначити, що незгода відповідача з розірванням шлюбу не є підставою для відмови у позові, оскільки кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, і не може бути примушений до їх збереження.

Оскільки судом з`ясовані фактичні взаємини та обставини сумісного життя подружжя, час припинення між ними шлюбних відносин, мотиви розірвання шлюбу та дійсні причини позову, які у своїй сукупності свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу і сім`ї є неможливим, суперечить їх інтересам, враховуючи небажання та неспроможність сторін відновити сімейні відносити, а також відсутність наявних перешкод, передбачених ст. 110 СК України, приймаючи до уваги, що сім`я повинна будуватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які втрачені сторонами, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, через що позовні вимоги ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Згідно із частиною другою статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,7,12,13,206,247,258-259,263-265,354 ЦПК України, ст.ст.110-112 СК України, суд,

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Шлюб укладений між ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованою в АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованим у АДРЕСА_2 ), який зареєстрований 10.04.2024 виконавчим комітетом Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області, актовий запис №11 - розірвати.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Повне рішення суду виготовлене і підписане 15 вересня 2025 року.

Суддя Юрій КОЛТУН