Справа № 308/4179/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Деметрадзе Т.Р.,

за участю секретаря судового засідання Фетько І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Ужгород, цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягненнязаборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Споживчий центр»звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовну заяву мотивує тим, що 19.04.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №19.04.2024-100001461, відповідно до якого останній було надано кредит у розмірі 13 000 грн. строком на 210 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% за 1 день.

При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Однак, взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування Позичальник належним чином не виконує і станом на 14.11.2024 року її заборгованість по кредиту складає 49 400 грн., з яких: 13 000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 27 300 грн. заборгованість по відсотках; 2 600 грн. комісія; 6 500 грн. неустойка.

На підставі вищенаведеного позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №19.04.2024-100001461 від 19.04.2024 року у розмірі 49 400 грн. та судові витрати в розмірі 2 422.4 грн. судового збору.

Не погоджуючись із позовними вимогами, через канцелярію суду надійшов відзив на позов, зміст якого зводиться до наступного.

У поданому відзив представник відповідача ОСОБА_2 вказує, що на підтвердження укладення договору та у відповідності до статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» позивачем не надано жодного доказу на підтвердження цієї позиції, зокрема до позовної заяви не надано доказів реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Споживчий Центр» та створення особистого кабінету, а сам кредитний договір є лише скріншотами; відсутні докази генерації та направлення відповідачу одноразового ідентифікатора, не зазначено яким саме чином було надіслано одноразовий ідентифікатор для підписання договору. Надана довідка про ідентифікацію не може бути доказом такої верифікації та ідентифікації оскільки складена в одноособово ТОВ «Споживчий Центр» та є лише скріншотом, а не доказом в електронному вигляді; матеріали справи не містять доказів відправлення та отримання відповідачем оферти, та акцептування оферти.

Вказує, що позивачем не надаються докази, а у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач зазначав рахунок для переказу грошей, позивачем не надаються документи, які підтверджують введення саме відповідачем даних про свій розрахунковий рахунок/банківську карту.

Крім того, наголошує, що відповідач відповідно до довідки №1897 за формою №5 від 05.05.2025 року, виданої військовою частиною № НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , перебуває на військовій службі в даній військовій частині з 28.11.2019 року, відповідно до довідки №2371 від 30.05.2025 року за формою №12 у період з 24.02.2022 року по теперішній час приймає участь в захисті держави проти збройної агресії рф проти України, а також відповідно до довідки №5674 від 29.06.2025 року та довідки №5677 від 29.06.2025 року відповідач приймала участь у захисті країни безпосередньо у Донецькій області (с Карлівка, м. Слов`янськ, с. Білокузьминівка Донецької області), а тому на відповідача розповсюджується дія пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Виходячи з цього, вимоги про стягнення відсотків, неустойки та інших платежів протягом усього періоду кредитування не можуть бути задоволені у силу вказаної вище статті.

На підставі наведеного, просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Також стороною позивача подано відповідь на відзив, згідно якого представник позивача підтримує доводи позовної заяви, просить не брати до уваги твердження, які вказані у відзиві та задоволити позов.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому в позовній заяві просить у випадку неявки представника позивача у судове засідання проводити розгляд даної справи без її участі за наявними у справі матеріалами, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, згідно поданого відзиву, у задоволенні позову просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.04.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №19.04.2024-100001461, відповідно до якого останній було надано кредит у розмірі 13 000 грн. строком на 210 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% за 1 день.

При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до цієї статті, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором.

Суд відхиляє доводи сторони відповідача про те, що кредитний договір не укладався та кредитні кошти ОСОБА_1 не отримувала та зауважує, що відповідач не просить визнати договір недійсним у зв`язку з невиконанням обов`язку позикодавця щодо надання грошових коштів.

Судом встановлено, що Позичальник ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування та комісії належним чином не виконує.

З наданого позивачем розрахунку слідує, що станом на 14.11.2024 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №19.04.2024-100001461 від 19.04.2024 року складає 49 400 грн., з яких: 13 000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 27 300 грн. заборгованість по відсотках; 2 600 грн. комісія; 6 500 грн. неустойка.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Одночасно, при вирішенні питання про стягнення суми заборгованості, суд враховує доводи представника відповідача ОСОБА_1 щодо поширення на неї пільг, передбачених ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

За приписами ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

З доданих до відзиву матеріалів судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі та у період, зокрема, з 24.02.2022 по теперішній час приймає участь в захисті держави проти збройної агресії рф проти України.

Суд вказує, що предметом спору у даній справі, також є стягнення процентів за користування кредитом, комісії та неустойки, тому на спірні правовідносини поширюється положення ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому нарахована позивачем заборгованість за відсотками у розмірі 27 300 грн., комісією у розмірі 2 600 грн. та неустойкою 6 500 грн., не підлягає стягненню.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити частково і стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №19.04.2024-100001461 від 19.04.2024 року в сумі 13 000 грн. (тіло кредиту).

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь ТОВ «Споживчий центр» судові витрати в сумі 2 422.4 гривень судового збору.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 625, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 178, 223, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , заборгованість за кредитним договором №19.04.2024-100001461 від 19.04.2024 року у розмірі 13 000 (тринадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» () судові витрати в розмірі 2 422.4 (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. сорок коп.) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Т.Р. Деметрадзе