Провадження № 22-з/812/60/25
Провадження № 22-з/812/61/25
15 вересня 2025 року м. Миколаїв
справа № 475/816/24
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Тищук Н.О.,
суддів: Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,
із секретарем Коростієнко Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Вадовської Алли Василівни, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом
про відшкодування збитків, спричинених дорожньо-транспортною пригодою та моральної шкоди,
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 30 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 18 квітня 2025 року та додаткове рішення цього ж суду від 02 травня 2025 року залишено без змін.
09 липня 2025 року до Миколаївського апеляційного суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Вадовської Алли Василівни про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат, понесених відповідачем при розгляді судом апеляційної скарги.
Заявник посилається на те, що при розгляді справи апеляційним судом на професійну правничу допомогу відповідачем понесені витрати на загальну суму 2 200 грн, з яких 1 000 грн за складання відзиву на апеляційну скаргу, 1 000 грн авансова оплата участі представника у судовому засіданні в режимі відео конференції та 200 грн на відправлення позивачу поштової кореспонденції у зв`язку тим, що він не мав електронного кабінету в ЄСІТС.
За правилами пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно з положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно з положеннями частин 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Як передбачено частинами 1 - 5, 8статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судовівитрати, пов`язані зрозглядом справи,покладаються: уразі задоволенняпозову - на відповідача; уразі відмови у позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
З матеріалів справи вбачається, що до розгляду апеляційної скарги судом, адвокатом Вадовською А.В., як представником відповідача ОСОБА_1 , подано клопотання про стягнення судових витрат. Судові витрати складаються з 2 200 грн, які підтверджуються платіжними інструкціями від 27 травня 2025 року на суму 1 100 грн та від 25 червня 2025 року на суму 1 100 грн.
Згідно рахунку-фактури від 27 травня 2025 року суму у 1 000 грн адвокатом Вадовською А.В. визначено за складання відзиву на апеляційну скаргу та 100 грн за направлення позивачу ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку копії відзиву.
Згідно рахунку-фактури від 25 червня 2025 року суму у 1 000 грн адвокатом Вадовською А.В. визначено за участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції та 100 грн за направлення позивачу ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку копії клопотання про стягнення судових витрат.
Про час, дату та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат позивач ОСОБА_2 повідомлений телефонограмою, однак заяви про зменшення їх розміру суду не подавав.
З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що розмір судових витрат, понесений відповідачем ОСОБА_1 при розгляді апеляційної скарги позивача ОСОБА_2 є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову. Підстав для зменшення витрат, які підлягають стягненню не встановлено.
Отже суд вважає за доцільне заяву представника відповідача адвоката Вадовської А.В. задовольнити у повному обсязі.
Керуючись статтями 137, 141, 270 ЦПК України, суд
Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Вадовської Алли Василівни про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат, понесених при розгляді судом апеляційної скарги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу, понесені ним при розгляді справи судом апеляційної інстанції у розмірі 2 200 (дві тисячі двісті) грн.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуюча Н.О.Тищук

Судді: І.В.Лівінський

Н.О.Шаманська

---------------------------------

Повний текст постанови складено 15 вересня 2025 року