Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/2400/25
Номер провадження: 2-др/511/11/25
10 вересня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: Ільяшук А. В.,
секретаря судового засідання Чернеги А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна Одеської області, заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» - Чайка Ірини Володимирівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вказана заява через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», в обгрунтування якої представник позивача - Чайка Ірини Володимирівни зазначила, що 28 серпня 2025 року Роздільнянським районним судом Одеської області було ухвалено рішення за результатами розгляду справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Разом з цим, між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та Адвокатським об`єднанням «Лекс Верітас» 01 квітня 2025 року було укладено Договір про надання правничої допомоги №01/25-СЦ.
Пунктом 3.1 Договору визначено, що вартість послуг визначається наступним чином: 6000,00 гривень за один позов без врахування вартості поштових витрат та судового збору, які сплачуються Замовником самостійно.
Дослідивши заяву та додані до неї матеріали без виклику сторін у судове засідання, суд дійшов таких висновків.
Диспозиція частини 8 статті 141 ЦПК України регламентує, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У пункті 53 додаткової постанови від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.
Пункт 3 частини 1 статті 270 ЦПК України визначає, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».
На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу суду надано договір про надання правничої допомоги №01/25-СЦ, звіт про виконану роботу та платіжну інструкцію № СЦ 00035977.
Водночас при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до диспозиції частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
ОСОБА_1 не заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
На підставі викладеного, з урахуванням складності справи та критеріїв реальності адвокатських витрат, відсутності клопотання про зменшення таких витрат, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви.
Керуючись статтями 137, 141, 270, 354 ЦПК України, суд, -
Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» - Чайка Ірини Володимирівни про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Додаткове рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд додаткового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк на подання заяви про перегляд додаткового рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Додаткове рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.
Учасники справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Суддя А. В. Ільяшук