Провадження № 2-о/127/484/25
УХВАЛА

29 серпня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміної Ю.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Зазначена заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 175, 177, 318 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків (відповідно до ст. 10 ЦПК України застосовується аналогія закону).

Так, положеннями статті 318 ЦПК України визначено, що у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Разом з тим, відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. За змістом ст. 83 ЦПК України, докази додаються разом з подання до суду позовної заяви.

Заявник, звертаючись до суду, зазначає, що він є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої ставить питання про необхідність встановлення в судовому порядку юридичного факту, а саме родинних відносин. Разом з тим, заявником не надано будь-яких доказів в підтвердження обставин реєстрації народження дитини та підстав внесення відомостей про її батьків, у тому числі копії свідоцтво про народження дитини, а також витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження дитини.

Разом з тим, заявником не зазначено та не надано жодного підтвердження щодо причин неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують факт про встановлення якого звернувся заявник.

Слід звернути увагу заявника, що у разі неможливості надання доказів разом з поданням заяви заявник має право відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України подати до суду клопотання про витребування доказів, якщо такий доказ він не може подати самостійно та здійснив всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання доказу.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Слід зазначити, що в окремому провадженні беруть участь заінтересовані особи, які мають юридичний інтерес у встановленні факту, оскільки за наслідками судового розгляду даної категорії справи рішення по справі може у подальшому вплинути на їх суб`єктивні права та обов`язки, або спонукати до вчинення дій з реалізації суб`єктивних прав заявника.

Як убачається із матеріалів заяви, заявник вказує метою встановлення факту родинних відносин є отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) його сина - військовослужбовця ОСОБА_2 під час виконання обов`язків військової служби.

При цьому слід звернути увагу заявника, що при визначенні кола заінтересованих осіб, які мають бути залученні до участі в справі, необхідно врахувати зазначену мету встановлення даного факту та регламентований нормами Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» порядок отримання одноразової грошової допомоги.

Отже, виходячи з наведених заявником обставин пов`язаних із отримання одноразової грошової допомоги та будь-яким юридичним інтересом осіб, у т.ч. пов`язаним із виникнення права на отримання такої допомоги, заявнику необхідно визначити коло заінтересованих осіб по справі, та відповідно надати до заяви її копії з додатками до неї у відповідності до кількості цих заінтересованих осіб.

Будь-якої інформації щодо наявності або відсутності інших членів сім`ї ОСОБА_2 , у т. ч. дітей, дружини, матері, інших утриманців, тощо, заявником не надано.

До того ж, всупереч п.п. 2, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК заява не містить ні реєстраційного номера облікової картки платника податків, ні номера та серії паспорта громадянина України заявника, а також переліку документів та інших доказів, що додаються до заяви, зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Окрім того, в порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України заявником не надано суду документ про сплату судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження в розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», а із заяви та матеріалів доданих до неї не вбачається підстав, які могли б звільнити заявника від сплати судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п.п. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», станом на 01 січня 2025 року розмір ставки судового збору за подання до суду фізичною особою заяви у справах окремого провадження становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (605,60 грн).

З матеріалів позову слідує, що заявником пред`явлено до суду заяву про встановлення юридичного факту, проте жодних доказів на підтвердження сплати судового збору за подання до суду вказаної заяви заявником не надано. Відтак заявнику слід сплатити судовий збір у розмірі 605,60 грн та надати суду оригінал документа, що підтверджує його сплату.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору наступні: отримувач коштів: ГУК у Вінн.обл./м.Вінниця/22030101; код ЄДРПОУ отримувача: 37979858; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0002856.

При цьому, слід звернути увагу позивача, що за практикою ЄСПЛ вимога про сплату зборів судам у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (рішення від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Case of Kreuz v. Poland), заява №28249/95, п. 60).

Враховуючи наведені вище недоліки є підстави для залишення заяви без руху для належного її оформлення, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства.

При цьому, слід зауважити, що залишення заяви без руху з метою належної її оформлення у відповідності до вимог чинного цивільно-процесуального законодавства не являє собою обмеженням у доступі до правосуддя. Згідно практики Європейського суду з прав людини, виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 318 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин - залишити без руху, надавши заявникові строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не більше п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна