У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 вересня 2025 року м.Тернопіль
Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 липня 2025 року, -
В обгрунтування заяви боржник вказала, що не є власником чи співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , будь якого договору із стягувачем не укладала. Вчасно сплачує кошти за надані стягувачем послуги, що підтверджується випискою з рахунку платника, заперечує правильність та безспірність заборгованості.
Посилаючись на наведене, просив заяву задовольнити та скасувати судовий наказ.
Розгляд заяви здійснено судом у строки, визначені ч. 3 ст. 171 ЦПК України, в порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання, що відповідає вимогам ч. 13 ст. 7 та ч. 3 ст. 171 ЦПК України.
Судом встановлено, що 25 липня 2025 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Альтфатер Тернопіль» заборгованість за послуги з поводження з побутовими відходами у сумі 3425,50 грн, а також судовий збір в розмірі 302,80 грн.
Копія судового наказу вручена боржнику 15 серпня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням з відміткою про вручення судового наказу.
27 серпня 2025 року боржник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 липня 2025 року.
В силу вимог ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
За вказаних обставин, суд вважає, що боржником ОСОБА_1 подано заяву про скасування судового наказу в межах строків, передбачених ч. 1 ст. 170 ЦПК України.
Заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України, підстав для її повернення немає.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.
В обгрунтування підстав для скасування судового наказу боржник вказала, що не є власником чи співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Заперечує наявність заборгованості та безспірність наданих розрахунків.
За вказаних обставин, беручи до уваги, що заява про скасування судового наказу за змістом відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України, підстави для повернення заяви про скасування судового наказу відсутні, слід постановити ухвалу про скасування судового наказу, роз`яснивши стягувачу його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.
Окрім того, боржник просить стягнути з стягувача на її користь сплачений судовий збір за подання заяви про скасування судового наказу.
При вирішенні заявленого клопотання, суддя виходить з наступного.
Відповідно до вимог ч. 8 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.
Нормами Розділу ІІ («Наказне провадження») ЦПК України не врегульовано питання щодо розподілу судового збору при розгляді заяви про скасування судового наказу.
Згідно з вимогами ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).
Відповідно до вимог п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Враховуючи те, що нормами ЦПК України, що регулюють порядок розгляду справ в порядку наказного провадження, в тому числі порядок скасування судового наказу, не врегульовано питання щодо розподілу судового збору при розгляді заяви про скасування судового наказу, разом з тим ст. 141 ЦПК України (Глава 8, Розділ І «Загальні положення») врегульовано подібні за змістом відносини, та передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому суддя приходить до переконання, що в даному випадку судовий збір, понесений боржником за подання заяви про скасування судового наказу у розмірі 151,40 грн. необхідно стягнути з стягувача ТОВ «Альфатер Тернопіль» застосувавши при цьому до спірних відносин ст. 141 ЦПК України, яка регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), та врахувавши одну із основних засад цивільного судочинства - відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 170, 171 ЦПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити частково.
Скасувати судовий наказ, виданий 25 липня 2025 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтфатер Тернопіль» заборгованості за послуги з поводження з побутовими відходами у сумі 3425,50 грн, а також судовий збір в розмірі 302,80 грн.
Роз`яснити заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку позовного провадження.
Копію ухвали надіслати стягувачу та боржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повна ухвала суду складена 02 вересня 2025 року.
Головуюча суддя І.М. Черніцька