Провадження № 2/161/5291/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючої судді Плахтій І.Б.

з участю секретаря судових засідань Маєвської Х.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

05 серпня 2025 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що з 2011 по 2018 рік вона перебувала у шлюбі із ОСОБА_3 , за час якого у них народилося двоє спільних дітей дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 18 січня 2018 року у справі № 160/716/17 їх шлюб із відповідачем розірвано. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 грудня 2021 року у справі № 161/18812/21 з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень, по 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з 20 жовтня 2021 року та до досягнення дітьми повноліття. Зазначає, що з дня винесення рішення (06 грудня 2021 року) про стягнення аліментів пройшло понад 3,5 роки. За цей час змінився рівень прожиткового мінімуму для дітей. Станом на 01 жовтня 2021 року він становив для дітей до 6 років 2013 грн, а старше 6 років 2510 грн., станом на серпень 2025 року прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років 3196 грн. Рівень мінімальної заробітної плати теж зріс з 6000 грн. до 8000 грн. Крім того, шалені темпи інфляції знизили купівельну спроможність позивача, суттєво змінились життєві обставини сторін, значно зросли витрати на утримання дітей, матеріальні потреби дітей з віком також збільшились. Діти проживають за місцем проживання позивача. На момент винесення рішення про стягнення аліментів у 2021 році відповідач ОСОБА_3 мав нерегулярний і мінливий дохід, не був працевлаштований, тому, на думку позивача, було доцільно просити стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі. На сьогоднішній день відповідач має офіційний дохід, так як працевлаштований на ТОВ «Опті транс Україна», тому ОСОБА_1 вирішила скористатись своїм правом щодо зміни способу стягнення аліментів, адже матеріальний стан ОСОБА_3 змінився. Підтвердженням місця роботи відповідача є інформація Пенсійного фонду України з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов?язкового державного соціального страхування «Індивідуальні відомості про застраховану особу» ОСОБА_3 (Форма СК-7), із якої (інформації) вбачається, що середньомісячна заробітна плата відповідача за 6 місяців 2025 року становить 24 804, 36 грн., що свідчить про зміну матеріального становища ОСОБА_3 в сторону покращення. Відповідач є особою працездатного віку, отримує заробітну плату (перебуває у трудових правовідносинах з ТОВ «Опті транс Україна»), інших утриманців на своєму забезпеченні немає. З огляду на наведене просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 грудня 2021 року та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

04 вересня 2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. В обгрунтування своїх заперечень щодо позову зазначає, що відповідач категорично не погоджується з твердженнями позивача, викладеними у позовній заяві. ОСОБА_1 фактично намагається перекласти обов?язок з утримання дітей виключно на відповідача, що суперечить принципам рівності прав та обов?язків батьків. Станом на серпень 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 грн. Відповідно до вимог законодавства, розмір аліментів не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто мінімальна гарантована сума становить 1598 грн. Відповідач ОСОБА_3 фактично сплачує по 2000 грн на кожну дитину, що перевищує мінімально встановлений законом розмір. Це підтверджує сумлінне виконання відповідачем своїх батьківських обов?язків та свідчить про більший внесок у порівнянні з передбаченим мінімумом. Вимоги позивача про збільшення розміру аліментів є безпідставними, оскільки аліменти вже сплачуються у розмірі, що перевищує законодавчо визначений мінімум, а обов?язок утримання дітей покладається на обох батьків у рівній мірі.

Таким чином, сума у 2000 грн. на дитину є справедливою та достатньою для забезпечення їх потреб відповідно до встановленого прожиткового мінімуму. Позивач, наголошує на тому, що наразі матеріальний стан у відповідача змінився в сторону покращення, адже він офіційно працевлаштований в ТОВ «Опті транс Україна», інших утриманців ОСОБА_3 немає. Дане твердження не відповідає дійсності, адже 04 грудня 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 Локачанським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Володимиро-Волинському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) було зареєстровано шлюб, про що було здійснено відповідний актовий запис № 52 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 04 грудня 2021 року. Наразі у сім?ї відповідача очікується поповнення дружина ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , перебуває у стані вагітності, і подружжя готується до народження дитини, у зв?язку з цим, саме на відповідача покладено обов?язок повного матеріального забезпечення своєї дружини, оскільки вона тимчасово не може здійснювати трудову діяльність та потребує постійної турботи і підтримки. Після народження дитини на відповідача також буде покладено обов`язок щодо утримання новонародженого, який потребуватиме особливого догляду, належного харчування та забезпечення усіх необхідних умов для розвитку. Таким чином, фінансове навантаження на відповідача суттєво зростає, адже він буде одночасно забезпечувати потреби неповнолітніх дітей від попередніх стосунків, свою дружину та новонароджену дитину. Це є важливим обставиною, яку слід враховувати при визначенні справедливого розміру аліментних зобов?язань. Крім утримання дітей та забезпечення потреб своєї дружини, яка перебуває у стані вагітності, відповідач також надає регулярну матеріальну допомогу своїм батькам пенсіонерам ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Зокрема, він систематично оплачує комунальні послуги за місцем їх проживання, а також переказує грошові кошти на придбання необхідних ліків і медичних засобів. Таким чином, відповідач фактично забезпечує своїх батьків матеріально, що додатково збільшує фінансове навантаження на нього. Відповідач є відповідальним та дбайливим батьком, який не лише виконує свої обов?язки зі сплати аліментів, але й активно бере участь у вихованні та житті своїх дітей від попереднього шлюбу. Він підтримує з ними постійний зв?язок, спілкується, цікавиться їх успіхами у навчанні та розвитком, приділяє увагу їх інтересам і потребам. Окрім регулярних аліментних виплат, відповідач завжди надає додаткову матеріальну допомогу, виходячи зі своїх фінансових можливостей. Зокрема, у випадках, коли донька чи син звертаються з проханням про додаткові кошти на особисті потреби чи розвиток, відповідач без зволікань переказує необхідні суми. Це свідчить про його добросовісне ставлення до виконання батьківських обов?язків, відповідальність та щире бажання брати участь у забезпеченні належних умов життя і розвитку своїх дітей. З огляду на наведені обставини, матеріальний стан відповідача суттєво погіршився. Він одночасно несе обов?язок щодо сплати аліментів на дітей від попередніх стосунків, забезпечує свою дружину у період вагітності, готується до утримання новонародженої дитини, а також надає постійну матеріальну підтримку своїм батькам-пенсіонерам, оплачуючи їх комунальні послуги та витрати на лікування. Сукупність цих факторів свідчить про значне зростання фінансового навантаження на відповідача. Відповідач щиро прагне забезпечити своїм дітям належні умови життя та гідне майбутнє, тому не ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків. Усвідомлюючи важливість матеріальної підтримки для гармонійного розвитку дітей, він висловлює готовність щодо укладення угоди про сплату аліментів та сплачувати їх у розмірі 5000 грн., тобто по 2500 грн на кожну дитину. Такий розмір виплат є справедливим і відповідає фінансовим можливостям відповідача, а також забезпечує баланс між інтересами дітей та його реальним матеріальним становищем, враховуючи додаткові сімейні обставини та матеріальне навантаження. На підставі наведеного, у задоволенні позову просить відмовити.

У судовому засідання позивачка заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що оформила дітям банківські картки. З січня батько переказав дочці кошти в сумі 4000 грн., вона 7000 грн., синові більше 1000 грн., вона 600 грн. Зазначила, що несе витрати на гуртки, басейни, донька ходить на танці. Відповідач не підтримує.

Представник позивача суду пояснив, що з моменту ухвалення судом рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання їх спільних дітей пройшов значний проміжок часу, витрати на утримання дітей збільшились. На даний час відповідач працює, має заробітну плату понад 20000 грн. Доводи, наведені у відзиві не заслуговують на увагу. Так, довідка про вагітність нової дружини відповідача свідчить про ранній строк, а відтак така може працювати. Крім того, плата за комунальні послуги батькам здійснювалась вже після відкриття провадження у справі. Дарувати кошти на день народження є правом відповідача. Позивачка несе додатково витрати на репетитерство та комунальні послуги.

Відповідач у задоволенні позову просив відмовити. Пояснив, що не має змоги сплачувати аліменти у розмірі 1/3 від його доходів, оскільки працює водієм, постійно перебуває у дорозі, йому теж треба харчуватись. Крім того, має проблеми із здоров`ям, а тому не завжди може їздити. Додатково несе витрати на дружину.

Представник відповідача просила суд у задоволенні позову відмовити із підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2011 року, за час якого у них народилося двоє спільних дітей дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 відповідно (а.с.9-10).

Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 18 січня 2018 року в цивільній справі № 160/716/17 шлюб між сторонами було розірвано (а.с.6-7).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 грудня 2021 року у цивільній справі № 161/18812/21 вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн., по 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з 20 жовтня 2021 року та до досягнення дітьми повноліття (а.с.20-23).

Як встановлено судом, малолітні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжують проживати разом зі своєю матір`ю позивачкою ОСОБА_1 .

Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною другою статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Суд зауважує, що позивачем не заявляється вимога про збільшення розміру аліментів, а заявляється вимога про зміну способу стягнення аліментів.

Законодавство надає стягувачу право вибору способу стягнення аліментів. Це право стягувача є безумовним. Суд не може на власний розсуд змінювати спосіб стягнення аліментів. Проте, стягувач вправі звертатися до суду із відповідним позовом у разі зміни життєвих обставин, які впливали на його/її попередній вибір, і закон не обмежує стягувача у кількості таких звернень. Можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

При постановленні рішення від 06 грудня 2021 року про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі судом враховувалися життєві обставини сторін, які мали місце на час вирішення справи судом і які були доведені сторонами. На той час, суд був позбавлений можливості перевірити матеріальне становище відповідача, оскільки останній документально не підтвердив види та розмір своїх доходів. Крім того, з вищевказаного рішення вбачається, що сторони до закінчення розгляду справи узгодили розмір аліментів, який стягуватиметься судом.

У даній справі суд повинен оцінити обставини, які мають місце на даний час в контексті вимог позову про зміну способу стягнення аліментів.

Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Судом встановлено, що спільні діти сторін проживають разом з матір`ю. Відповідач є батьком дітей та на нього покладено однаковий з позивачкою обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своїх дітей. Відповідач є здоровим, працездатним, на обліку в лікарів не перебуває.

Варто зауважити, що згідно відомостей ГУ ДПС у Волинській області, відображених у довідці форми ОК-7, загальний заробіток ОСОБА_3 за період з січня по червень 2025 року становить 199820 грн. (а.с.24).

Суд приймає до уваги доводи сторони відповідача про те, що ОСОБА_3 надає матеріальну допомогу своїм батькам пенсіонерам ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , проте зважає, що розмір його грошового забезпечення не перешкодить і надалі їм надавати достатню допомогу.

Доводи представника відповідача про наявність на утриманні його довірителя непрацюючої дружини працездатного віку лише свідчать про його достатнє матеріальне забезпечення. Доказів непрацездатності дружини або неможливості працевлаштуватись суду надано не було.

З урахуванням того, що відповідач працює, має підтверджений дохід, зміна способу стягнення аліментів з твердої суми на частку доходу платника аліментів, відповідатиме інтересам дітей. Стягнення аліментів на дітей в розмірі 1/3 частки доходу відповідача відповідатиме принципам розумності та справедливості і не становитиме для відповідача надмірного фінансового тягаря. У випадку виникнення умов, передбачених ст. 192 СК України, відповідач матиме право ініціювати питання про зменшення розміру аліментів.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням безумовного права стягувача на визначення і зміну способу стягнення аліментів, суд приходить до висновку, що у розглядуваному випадку існують усі передбачені законодавством підстави для зміни способу аліментів, які стягуються на утримання малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 грудня 2021 року в цивільній справі № 161/18812/21.

Аліменти у зміненому розмірі на користь позивача підлягають стягненню з моменту набранням даним рішенням законної сили.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Оскільки, позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 81, 263 ЦПК України, на підставі ст.ст. 181, 182 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 грудня 2021 року в цивільній справі № 161/18812/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 (однієї третьої) частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Рішення в повному обсязі складено 15 вересня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області І.Б. Плахтій