Справа № 397/461/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16.09.2025 селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Гайдар Н.І.,

секретаря судового засідання - Іваненко Н.Л.,

представника позивача - адвоката Позненка Ю.В. (в режимі відеоконференції),

розглядаючи у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання права власності на спадкове майно,

У С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Олександрівського районного суду Кіровоградської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті прабаби ОСОБА_2 . В обгрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його прабаба ОСОБА_2 . За життя покійна прабаба, заповіту не складала. Позивач спадщину прийняв шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений законом 6-ти місячний строк. Після смерті прабаби залишилося спадкове майно, що складається із житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 . У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Кропивницької районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області з проханням видати свідоцтво про право на спадщину, після смерті своєї прабаби на вищевказаний житловий будинок. 10 грудня 2024 року державний нотаріус А.Д.Лебедченко винесла постанову №784/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що державна реєстрація права власності на житловий будинок по вищевказаній адресі у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня, у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи, які необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач вказує, що на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами право власності не зареєстровано, оскільки він збудований до 1992 року та згідно погосподарської книги №7 села Нова Осота рахується за померлою ОСОБА_2 . Виникнення права власності на будинки, що побудовані до 1992 року регулювалось положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затвердженою наказом Міністра юстиції Української PCP від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5. Просить визнати в порядку спадкування за законом після смерті своєї прабаби ОСОБА_2 , право власності на вищевказаний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами.

15.04.2025 року ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області Гайдар Н.І. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, витребувано від Кропивницької районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області спадкову справу.

28.07.2025 року ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області Гайдар Н.І закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Також в заяві зазначив що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть виданого 19.02.2024 серія НОМЕР_1 Олександрівським відділом ДРАЦС у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

28.10.2005 року відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 30.11.2005 виданого виконкомом Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області помер ОСОБА_3 . Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №3 від 25.04.2024 року матерею ОСОБА_3 записана ОСОБА_2 , відомості про батька - ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про смерть виданого 19.03.2024 серія НОМЕР_3 Олександрівським відділом ДРАЦС у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 05.09.1998 року виданого Староосотською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7 та їй присвоєно прізвище після одруження « ОСОБА_8 ». Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №2 від 25.04.2024 року батьком ОСОБА_6 , записаний ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва (повторного) про народження серія НОМЕР_5 виданого 24.04.2024 виконавчим комітетом Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , у свідоцтві про народження матерею останнього записана померла ОСОБА_5 .

Тобто, відповідно до матеріалів справи, судом встановлено, що позивач є правнуком померлої ОСОБА_2 .

Відповідно до спадкової справи ОСОБА_1 спадщину прийняв шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори 01.05.2024 року у встановлений законом 6-ти місячний строк. Також заяву про прийняття спадщини подала ОСОБА_9 , відповідно до заяви померла ОСОБА_2 є її рідною тіткою.

Згідно довідки №313 від 24.04.2024 року громадянка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована та проживала з 21 травня 1997 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 в селі Нова Осота вулиця Клинова 74 Кропивницького району Кіровоградської області. Проживала одна.

Обласне комунальне підприємство «Кіровоградське ООБТІ» на заяву представника позивача надало архівну довідку №3671 від 06.11.2024 року про те, що за архівними даними реєстрових книг Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» станом до 01.01.2013 року, належало: Право власності не зареєстровано.

10.12.2024 та 22.04.2025 року державним нотаріусом Кропивницької районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області А.Д.Лебедченко на ім`я позивача ОСОБА_1 видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку та на недоотриману пенсію після померлої ОСОБА_2 . Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.04.2025 №80907632 свідоцтво про право на спадщину видане лише ОСОБА_1

10.12. 2024 року державний нотаріус А.Д.Лебедченко винесла постанову №784/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 , через відсутність державної реєстрації права власності у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та правовстановлюючого документа на будинок.

Відповідно до довідки №77 від 07 лютого 2025 року виданої Староосотським старостинським округом згідно погосподарської книги №7 села Нова Осота житловий будинок який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 рахується за померлою ОСОБА_2 .

Згідно виписки №249 від 08.04.2025 з погосподарської книги, що видана Староосотським старостинським округом Кропивницького району Кіровоградської області є запис в погосподарській книзі №7 за 2021-2025 роки особовий рахунок № НОМЕР_6 про те, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, а також земельна ділянка загальною площею 0,31 га ( з яких присадибна ділянка 0,04 га, та 0,27 га для ведення особистого селянського господарства) на якій розташований будинок, обліковується за покійною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Рік побудови будинку 1975.

Згідно з технічним паспортом від 05 березня 2025 року на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 з характеристики об`єкта нерухомого майна вбачається: житловий будинок (літера А) площею 56,4 кв.м, житлова площа 41,9 кв.м., надвірні споруди: прибудова (літ. а), сарай (літ. Б), погріб(літ. В), літня кухня (літ. Г), прибудова (літ. Д), сарай (літ. Е), навіс (літ. З), літній душ (№ М ), вбиральня (літ. Л), колодязь (літ. К), огорожа ( літ. N), ворота (літ. N1), хвіртка (літ. N2).

Витяг від 05.03.2025 №59632 з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва також підтверджує інформацію, що житловий будинок садибного типу, площа забудови 56,4 м2 рік завершення будівництва: 1975 рік.

Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Нормою ст.1226 ЦК України передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення.

Частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкування за правом представлення врегульовано положеннями статті 1266 ЦК України, якою передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини; прабаба, прадід спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини; племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини; двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини

Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну.

Отже, під спадкуванням за правом представлення розуміють особливий порядок закликання до спадкування спадкоємців за законом, коли одна особа у випадку смерті іншої особи, яка є спадкоємцем за законом, до відкриття спадщини ніби заступає на її місце і набуває право спадкування тієї частки у спадковому майні, яку отримав би померлий спадкоємець, якби він був живий на момент відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивач ОСОБА_1 спадщину після смерті прабаби прийняв, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом за правом представлення, заяву про прийняття спадщини подав в строки визначені законом.

Виникнення права власності на будинки, що побудовані до 1992 року регулювалось положеннями Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими 45/5 комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за книги місцевих рад.

Згідно з пунктом 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом від 24.06.2011 року № 91, з наступними змінами зазначено, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме 25 грудня 2015 р. № 1127 для державної с власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються:1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

У разі коли індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених цим пунктом, можуть бути подані документи, передбачені статтею 31 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"

Стаття 31 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначає особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку

Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, земельної ділянки в користування або власність.

Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

За положеннями частин третьої та четвертої статті 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті.

За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках, державний облік житлового фонду, незалежно від його належності, здійснювався за єдиною для Союзу РСР системою на основі реєстрації і технічної інвентаризації. Міськими, сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських (будинкових) книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Аналізуючи наведені вище нормативні акти, слід дійти висновку, що зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Крім того, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на будинки.

На час завершення будівництва будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а це 1975 рік, чинним законодавством не передбачалося, що особа набуває права власності на будинок після державної реєстрації такого права.

Житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за вказаною адресою, були збудовані до 05.08.1992 року та відповідно до роз`яснення Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 12/5-74 від 02.03.1999 визнання права власності на нього можливо без складання акта про прийняття житлового будинку в експлуатацію.

Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тому, оскільки позивач, який є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї прабаби ОСОБА_2 на житловий будинок, позбавлений можливості оформити у нотаріуса свої спадкові права, а судом встановлено, що це будинковолодіння згідно погосподарського обліку рахується за ОСОБА_2 , суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про визнання за позивачем права власності на вказане у позові спадкове майно.

Відповідно до частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір виник не внаслідок порушення закону відповідачем, а через відсутність у позивача правовстановлюючих документів на будинок, та зважаючи, що позивач не просить компенсувати йому судові витрати, суд залишає судові витрати за позивачем.

Керуючись статтями 200, 206, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті своєї прабаби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 , загальною площею 56.4 кв. м.,, житлова площа 41,9 кв.м., який складається з: житлового будинку (літ. А), прибудова

(літ. а), сарай (літ. Б), погріб(літ. В), літня кухня (літ. Г), прибудова (літ. Д), сарай (літ. Е), навіс (літ. З), літній душ (№ М ), вбиральня (літ. Л), колодязь (літ. К), огорожа ( літ. N), ворота (літ. N1), хвіртка (літ. N2), що було збудовано до 05 серпня 1992 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_8 )

Представник позивача: адвокат Позненко Юрій Володимирович (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , доручення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 14.02.2025 №394, ордер серії ВА №1110142 від 11.04.2025)

Відповідач: Олександрівська селищна рада Кропивницького району Кіровоградської області (адреса: 27300, Кіровоградська область, Кропивницький район, селище Олександрівка, вул. Незалежності України, 78, ).

Суддя Н.І.Гайдар