ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7738/25
провадження № 2/753/6864/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

У С Т А Н О В И В:

14.04.2025 Позивачка засобами поштового зв`язку направила до Дарницького районного суду м. Києва позовну заяву до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

16.04.2025 до Дарницького районного суду м. Києва надійшла зазначену позовна заява.

Позовчка обґрунтувала вимоги наступним.

15 січня 2011 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 42.

Від даного шлюбу, ми з відповідачем маємо двох спільних дітей, доньку: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 21.06.2011 року, та сина: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 10.10.2023 року.

Спільне життя з ОСОБА_2 , не склалося через відсутність взаєморозуміння між нами, розходження наших поглядів на сімейні відносини, тому за моїм позовом рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 листопада 2023 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що зареєстрований 15 січня 2011 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м, Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, за актовим записом Ме 42 - розірвано, справа № 753/18766/23.

Наші діти, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали та проживають разом зі мною

Усі обов`язки щодо матеріального утримання та виховання дітей я - несу самостійно.

Мої діти, потребують певних матеріальних затрат, нормального та повноцінного харчування, відповідач, ОСОБА_2 , самоусунувся від виконання обов`язку в частині матеріального утримання наших спільних дітей, отримані кошти відповідач від заробітку використовує для задоволення власних потреб, вважаючи що утримання та виховання дітей, то є мій особистий клопіт.

Мені відомо, що відповідач працює, має регулярний грошовий дохід та задовільний стан здоров`я що дозволяє йому утримувати своїх дітей; інших стягнень по виконавчим листам із ОСОБА_2 - не має.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання покладеного на нього обов`язку щодо утримання доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а угоди про сплату аліментів у добровільному порядку між нами не досягнуто, тому я, ОСОБА_1 ,, вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Просить суд:

Стягнути із ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Ухвалою від 25.06.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження к справі; призначив справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача адвокат Новіков Я.А. позовну заяву з додатками отримав в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва, що підтверджується розпискою від 27.06.2025.

07.07.2025 представник відповідача адвокат Новіков Я.А. засобами поштового зв`язку направив відзив на позовну заяву, який надійшов до Дарницького районного суду м. Києва 09.07.2025, у якому зазначено наступне.

1. Щодо надання допомоги на утримання дітей.

Позивачка безпідставно стверджує, що відповідач ухилявся від участі у матеріальному забезпеченні дітей. Насправді кошти на утримання надавались добровільно, що підтверджується банківськими виписками, квитанціями та електронними переказами (додаються до заперечення).

2. Вплив позивачки на дітей і перешкоджання контактам.

Відповідач вважає, що позивачка систематично перешкоджає спілкуванню з дітьми та здійснює психологічний вплив, налаштовуючи їх проти батька. Вона самостійно, без погодження з батьком, змінила місце навчання та проживання дітей, вивезла їх за кордон.

3. Матеріальний стан позивачки.

Позивачка перебуває на тимчасовому захисті у Німеччині, має пасивний дохід від нерухомості, проживає з матір`ю та новим партнером. Це свідчить про наявність додаткових джерел забезпечення.

4. Неможливість повноцінної участі у вихованні дітей.

Вивезення дітей за кордон без згоди відповідача, їх реєстрація за новим місцем проживання та зміна навчальних закладів унеможливили реалізацію відповідачем прав батька.

5. Фінансові обставини відповідача

Встановлення аліментів у розмірі 1/3 доходу, як вимагає позивачка, не відповідає економічній реальності з урахуванням воєнного стану, зростання цін, комунальних тарифів, а також низького рівня доходів.

6. Нецільове використання коштів.

Враховуючи, що позивачка проживає з іншим чоловіком, який також має дитину, існує ризик використання коштів не за призначенням.

Виходячи з вищевикладеного, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими, такими, що не враховують реальний стан справ, спотворюють дійсність та порушують права відповідача як батька.

Просить суд:

1. Врахувати надані заперечення та взяти до уваги добровільне надання допомоги відповідачем.

2. Врахувати матеріальне становище сторін та ризики нецільового використання коштів.

3. Визнати обставини, що позивачка перешкоджає реалізації відповідачем батьківських прав.

4. Встановити справедливий фіксований розмір аліментів з урахуванням воєнного стану та курсових коливань, який не буде порушувати права відповідача на проживання.

До відзиву представник відповідача долучив копію свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю, копію ордеру на надання правничої допомоги відповідачу, скріншот переписки відповідача з дітьми - 2 арк, та докази направлення відзиву позивачу, що також підтверджується описом вкладення доданого до пріоритетного відправлення.

Правом на подання відповіді на відзив позивачка не скористалась.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю з таких мотивів.

15.01.2011 сторони зареєстрували шлюб (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_4 , батьками якої відповідно до копії свідоцтва про народження є: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 (а.с.17).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_5 , батьками якої відповідно до копії свідоцтва про народження є: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 (а.с.18).

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 15.11.2023 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 13-16).

Діти проживають разом із позивачем, знаходяться на її утриманні.

Установленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Так, ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік», установлено у 2025 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років - 2 563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3 196 гривень.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України).

Відповідач у відзиві зазначає, що кошти на утримання надавались добровільно, однак на підтвердження факту добровільної сплати аліментів відповідач доказів не надав.

Відповідач просив врахувати матеріальне становище сторін та ризики нецільового використання коштів, однак доказів цих тверджень суду не було надано.

Твердження відповідача, що позивачка перешкоджає реалізації відповідачем батьківських прав є недоведеними.

Враховуючи те, що малолітні діти проживають з позивачкою, знаходяться на її утриманні, відповідач є особою працездатного віку, доказів незадовільного стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; доказів наявності у нього на утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, дочки, сина не надано, законодавчо на обох батьків неповнолітніх дітей покладено обов`язок забезпечення, утримання та виховання власних дітей, у зв`язку з чим враховуючи вимоги ст. 182 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.04.2025 (дати подання позову до суду) і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дітей в разі зміни матеріального стану відповідач, а відповідач, за наявності підстав, має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

На підставі ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст.141,142 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір у розмірі 1 211,20 грн у дохід держави.

Керуючись нормами ст. 10, 12, 81, 141, 247, 259, 263, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.04.2025 (дати подання позову до суду) і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду безпосередньо шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Маркєлова