Справа № 152/1619/23
У Х В А Л А

11 вересня 2025 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Войнаровського І.В.,

за участі:

секретаря Дроган Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання в.о. начальника Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Олега Бешлеги про розшук боржника ОСОБА_1 , -

у с т а н о в и в:

02 вересня 2025 року в.о. начальника Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернулася до Шаргородського районного суду Вінницької області із поданням про розшук боржника ОСОБА_1 ..

У поданні в.о. начальника Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вказує, що 06 лютого 2025 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП№ 77091490 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 29.05.2023 органом 0540, РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання малолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі однієї третини (1/3) заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 листопада 2023 року і до повноліття сина ОСОБА_5 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_5 включно, а далі на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі однієї чверті (1/4) заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, і до його повноліття, тобто ІНФОРМАЦІЯ_6 включно. Постанови про відкриття виконавчого провадження направлено сторонам. В ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем періодично направлялися запити до установ, що здійснюють реєстрацію прав громадян на рухоме та нерухоме майно, в Державну фіскальну службу України та Пенсійного фонду України щодо відкритих рахунків в банках та інших фінансових установах, джерел заробітної плати. Згідно отриманих відповідей, встановлено, що боржник офіційно не працює. Державним виконавцем 22 квітня 2025 року винесено постанову про звернення стягнення на кошти на рахунках боржника. З листопада 2023 року боржником аліменти не сплачуються. Сума заборгованості станом на 01 серпня 2025 року становить 82026,67 грн. У зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці, відомості про боржника 06 серпня 2025 року внесено до Єдиного реєстру боржників. Разом з цим, відповідно до частини 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 07 серпня 2025 року винесені постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, які за допомогою електронного цифрового підпису направлені до відповідних органів для виконання. Водночас державним виконавцем повторно направлено запити до установ, що здійснюють реєстрацію прав громадян на рухоме та нерухоме майно, в Державну фіскальну службу України та Пенсійного фонду України щодо відкритих рахунків в банках та інших фінансових установах, джерел заробітної плати та отримання пенсії. 21 серпня 2025 року державним виконавцем було здійснено виїзд за місцем проживання боржника, а саме АДРЕСА_1 щодо перевірки майнового стану боржника. За вказано адресою боржник не зареєстрований та не проживає, про що складено акт державного виконавця. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, відомості відсутні. Боржник ухиляється від сплати заборгованості по виконавчому листу № 152/1619/23 виданого 21 листопада 2023 року виданого Шаргородським районним судом Вінницької області. В.о. начальника Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) просить прийняти рішення про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , який зобов`язаний сплачувати заборгованість по виконавчому листу №152/1619/23 виданого 21 листопада 2023 року Шаргородським районним судом Вінницької області.

В.о. начальника Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засіданні.

Стягувач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася. 11 вересня 2025 року подала до суду заяву, в якій просила розгляд подання проводити у її відсутність. Щодо розгляду подання покладається на розсуд суду. Крім цього, вказала, що ОСОБА_1 проживає в с. Рахни Лісові Тульчинського району Вінницької області.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні у головного державного виконавця Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження №77091490 з виконання судового наказу №152/1619/23 від 21 листопада 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 29.05.2023 органом 0540, РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання малолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі однієї третини (1/3) заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 листопада 2023 року і до повноліття сина ОСОБА_5 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_5 включно, а далі на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі однієї чверті (1/4) заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, і до його повноліття, тобто ІНФОРМАЦІЯ_6 включно.

Постановою головного державного виконавця Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 06 лютого 2025 року було відкрито виконавче провадження №77091490 з виконання судового наказу від 21 листопада 2023 року №152/1619/23.

22 квітня 2025 року головним державним виконавцем здійснено виклик боржника на 28 квітня 2025 року, що підтверджується викликом державного виконавця за №9451.

Постановою головного державного виконавця Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 22 квітня 2025 року було накладено арешт коштів боржника ОСОБА_1 ..

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, відомості про право власності, інші речові права, іпотеки та обтяження, щодо ОСОБА_1 відсутні.

Згідно з відповідями на запит до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрований за боржником транспортних засобів, Державної податкової служби, Державної фіскальної служби, інформація відносно боржника ОСОБА_1 відсутня.

Відповідно до відповіді на запит №286318927 від 09 серпня 2025 року Песійного фонду України, ОСОБА_1 отримував заробітну плату у військових частинах НОМЕР_4 та НОМЕР_5 .

Згідно з копією акту державного виконавця від 21 серпня 2025 року, боржник ОСОБА_1 не проживає та не зареєстрований за адресою вказаному у виконавчому листі по АДРЕСА_1 .

Дослідивши подання та додані до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій реалізації права на доступ до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною 1 ст. 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1,2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) Боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

У відповідності до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Положенням п. 10 Узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, яке рекомендоване для використання в практичній роботі постановою Пленуму ВССУ від 25 вересня 2015 року № 8, роз`яснено, що суди обґрунтовано відмовляли в задоволенні подання про оголошення розшуку боржника, якщо: державний виконавець не надавав суду достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи; через відсутність даних про ухилення боржника від сплати боргу; відсутність відомостей про привід боржника; відсутність доказів, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника; відсутність відомостей щодо відкриття виконавчого провадження; відсутність відомостей про те, що боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження та що він викликався до відділу державної виконавчої служби; на виклик до суду боржник надав заперечення на подання державного виконавця та надав докази, що місце свого проживання не змінював, ніяких повідомлень про наявність виконавчого провадження не отримував.

Згідно з ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Отже, звернення в.о. начальника Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до суду із поданням про розшук боржника повинно бути підтверджене відповідними документами, що обґрунтовують наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника та безрезультатність виконавчих дій по виявленню місця знаходження боржника.

Суд звертає увагу, що в.о. начальника Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не були вжиті всі достатні заходи по встановленню фактичного місця проживання чи перебування боржника ОСОБА_1 , у тому числі здійснення запиту до відповідних органів, зокрема, до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону, Департаменту інформаційних технологій УМВС України щодо витребування інформації про те, чи перебуває боржник на обліку в органах внутрішніх справ; чи не оголошений він у розшук в рамках кримінального провадження, а також відомості з приводу перебування його в місцях позбавлення волі, відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління ДМС України у Вінницькій області, також не отримано будь-яку інформацію про місце перебування боржника від учасників виконавчого провадження та інших осіб, що передбачено «Інструкцією з організації примусового виконання рішень», Законом України «Про виконавче провадження».

Суд зазначає, що розшук боржника є істотним втручанням у приватне життя особи у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод ( Рим, 04.ХІ.2950 р.), і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у п.33 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України», за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Невиконання рішення суду, хоч і зачіпають законні права стягувача, але з боку в.о. начальника Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)належного доказового обґрунтування неможливості виконання судового рішення та необхідності оголосити боржника в розшук до суду не надано, а сам факт наявності заборгованості не дає підстав для задоволення подання про розшук боржника.

З подання вбачається, що державним виконавцем вчинено ряд виконавчих дій, спрямованих на виконання рішення суду. Проте із наданих суду матеріалів вбачається, що на даний час відсутні достатні підстави вважати, що місце проживання, перебування боржника є невідомим та існує обґрунтована необхідність у оголошенні його в розшук.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що державним виконавцем Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)не здійснені всі процесуальні дії для реального виконання виконавчого документу та застосування до боржника ОСОБА_1 усіх дієвих заходів для виконання судового рішення, не надано суду належних та допустимих доказів того, що боржник свідомо не виконував належні до виконання зобов`язання.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що подання в.о. начальника Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про розшук боржника задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 438 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні подання в.о. начальника Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Олега Бешлеги про розшук боржника ОСОБА_1 відмовити.

Згідно зі статтями 353-355 ЦПК України на ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.В. Войнаровський