ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 вересня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 2514/2431/12

Головуючий у першій інстанції Шевченко І. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1463/25

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.

секретар: Шкарупа Ю.В.

Скаржник: ОСОБА_1

Заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»

Суб`єкт оскарження: державний виконавець Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми)

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 липня 2025 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії та/або бездіяльність державного виконавця (суддя Шевченко І.М.), постановлену у м.Ніжин,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просив визнати рішення і дії та/або бездіяльність старшого державного виконавця Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Силки Т.Ю. неправомірними; зобов`язати старшого державного виконавця Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Силку Т.Ю. скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме: транспортного засобу AUDI А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , 2002 року випуску від 25 червня 2025 року у виконавчому провадженні №70395884 з примусового виконання виконавчого листа №740/740/18 від 20 червня 2018 року, виданого Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області; зобов`язати старшого державного виконавця Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Силку Т.Ю. закінчити вказане виконавче провадження. Скарга мотивована тим, що про відкрите щодо нього виконавче провадження заявник не знав, матеріали виконавчого провадження не отримував. Дізнався лише коли намагався здійснити перереєстрацію 18 грудня 2024 року свого автомобіля на дружину і того ж дня автомобіль було вилучено працівниками поліції. За доводами ОСОБА_1 , в документах виконавчого провадження невірно вказано його прізвище, отже боржник зовсім інша людина. 18 березня 2025 року заявником було направлено на адресу Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (далі Ніжинський ВДВС) заяву про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з невідповідністю виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження», пов`язаною зі зміною прізвища боржника, проте виконавче провадження лишається не закритим. Також ОСОБА_1 вказує, що державним виконавцем при описі майна було проведено поверхневий, а не детальний опис транспортного засобу, що є порушенням ст.56 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 липня 2025 року у задоволенні скарги відмовлено. Ухвалу суду мотивовано тим, що ні скаржником, ні його представником не надано жодних доказів на підтвердження того, що саме прізвище « ОСОБА_2 » скаржник мав станом на день укладення кредитного договору з ПАТ «Універсал банк» (13 листопада 2006 року) та на момент ухвалення заочного рішення суду (29 травня 2012 року). Крім того, інші відомості, які ідентифікують боржника ОСОБА_1 , а саме: дата народження, РНОКПП, місце реєстрації повністю збігаються з відповідними відомостями, що містяться в наданих представником скаржника документах стосовно ОСОБА_1 . Незважаючи на розбіжність в одній літері прізвища, інші ідентифікаційні відомості збігаються, що дає достатні підстави вважати, що мова йде про одну й ту ж саму особу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду і ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги. Апеляційна скарга мотивована тим, що остання правова позиція Великої Палати Верховного Суду має перевагу над правовою позицією Верховного Суду, на яку посилається суд, і яка вказує, що суд наділений повноваженнями на скасування рішень органів державної виконавчої служби/приватних виконавців. Не погоджується ОСОБА_1 і з висновком суду першої інстанції про відсутність конкретизації скарги, оскільки в скарзі було чітко вказано на порушення норм Закону України «Про виконавче провадження», зокрема ч.1 ст.4. За доводами заявника, суд не надав у повній мірі належної оцінки ухвалі суду про відмову у задоволенні заяви представника ТОВ «ФК «Кредит-капітал» про виправлення описки у виконавчому документі, адже стягувач-правонаступник належним чином не ідентифікував боржника. Тобто паспорт виданий 12 березня 2014 року з прізвищем « ОСОБА_2 », а виконавчий лист 20 червня 2018 року з прізвищем « ОСОБА_3 ».

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції відповідає.

По справі встановлено, що ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 червня 2018 року замінено сторону стягувача по виконанню заочного рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 травня 2012 року (справа №2/2514/630/12) про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, - з публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (а.с.39-40).

На підставі вказаної ухвали суду 20 червня 2018 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 216 911 грн 12 коп. та судові витрати у розмірі 2 169 грн 11 коп. (а.с.23).

Постановою заступника начальника Ніжинського ВДВС від 24 листопада 2022 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №6/740/35/18, виданого 20 червня 2018 року (а.с.43).

Одночасно державним виконавцем винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с.44), стягнення виконавчого збору (а.с.45), арешт коштів боржника (а.с.46), арешт майна боржника (а.с.47).

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано арешт всього нерухомого майна ОСОБА_1 (а.с.48).

Постановою заступника начальника Ніжинського ВДВС від 26 квітня 2023 року оголошено в розшук майно боржника: AUDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с.51).

Згідно з листом Ніжинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 13 лютого 2025 року на території управління за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться затриманий транспортний засіб AUDI А6, д.н.з. НОМЕР_1 . Даний транспортний засіб 18 грудня 2024 року був затриманий працівниками Ніжинського районного управління поліції, оскільки відповідно до ІТС ІПНП перебуває в розшуку як майно боржника, ВП №70395884 від 24 листопада 2022 року (а.с.19).

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Ніжинського ВДВС із заявою про закриття виконавчого провадження і повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з тим, що в документах виконавчого провадження, на підставі яких було відкрито виконавче провадження, невірно вказано прізвище боржника (а.с.55-56).

01 квітня 2025 року Ніжинським ВДВС було направлено на адресу ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» вимогу про необхідність звернення сторони стягувача до суду за виправленням помилки у виконавчому документі (а.с.63, 64).

19 травня 2025 року представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Піун Н.М. звернувся до суду із заявою про виправлення описки у виконавчому листі 740/740/18, виданому Ніжинським міськрайонним судом 20 червня 2018 року на підставі ухвали суду від 01 червня 2018 року по справі №740/740/18 за заявою ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження по справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, а саме: зазначено невірно прізвище боржника « ОСОБА_3 » замість вірного « ОСОБА_2 ».

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 травня 2025 року у задоволенні заяви представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Піун Н.М. про виправлення описки у виконавчому документі відмовлено повністю (а.с.18).

Постановою старшого державного виконавця Ніжинського ВДВС Силки Т.Ю. від 25 червня 2025 року описано арештоване майно: транспортний засіб автомобіль AUDI А6, темно синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , універсал, коробка передач автомат, VIN код НОМЕР_2 , наявний ключ. Пробіг невідомий, двері опечатані, бензин. Є пошкоджене лаково-фарбове покриття, подряпини (а.с.10-11 зворот).

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч.1 ст.447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ст.451 ЦПК України).

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

У виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання (ст.4 Закону України «Про виконавче провадження»).

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Доводи заявника про те, що виконавчий документ не відповідає встановленим до нього вимогам, не заслуговують на увагу.

Так, в ухвалі про заміну сторони стягувача від 01 червня 2018 року зазначено, що заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 травня 2012 року борг за кредитним договором стягнуто із ОСОБА_1 .

Наявний у матеріалах справи виконавчий лист виданий 20 червня 2018 року на виконання вищевказаної ухвали суду.

Паспорт заявнику на ім`я « ОСОБА_1 » видано 12 березня 2014 року, а картку платника податків на його ім`я видано 16 травня 2014 року, що свідчить про те, що вони видані пізніше, ніж ухвалено судове рішення про стягнення боргу за кредитним договором. Як вірно встановлено судом, ні скаржником, ні його представником не надано жодних доказів на підтвердження того, що саме прізвище « ОСОБА_2 » скаржник мав станом на день укладення кредитного договору з ПАТ «Універсал Банк» та на момент ухвалення заочного рішення суду.

Виконавчий лист містить відомості, які ідентифікують боржника, зокрема дату народження, ідентифікаційний податковий номер, зареєстроване місце проживання, які узгоджуються з паспортними даними ОСОБА_1 та його карткою платника податків. Таким чином, відсутні підстави стверджувати, що боржником за виконавчим листом, виданим 20 червня 2018 року, є інша, відмінна від заявника ОСОБА_1 , особа, а також що виконавче провадження здійснюється щодо особи, яка немає жодного відношення до вказаного виконавчого листа.

Підстави закінчення виконавчого провадження встановлено у статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», серед яких відсутня така підстава, як розбіжність в одній літері прізвища боржника.

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо необгрунтованості скарги ОСОБА_1 з підстав, що боржником у виконавчому провадженні є інша особа, є правильним.

Твердження заявника, що ефективними діями у спірному питанні є дії, спрямовані на виправлення помилки у виконавчому документі, не можуть бути прийняті до уваги, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази наявності описки, що також підтверджено ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 травня 2025 року про відмову у задоволенні заяви стягувача про виправлення описки у виконавчому документі.

Також є безпідставними доводи ОСОБА_1 щодо поверхневого опису транспортного засобу державним вионавцем, оскільки у постанові про опис та арешт майна боржника від 25 червня 2025 року зазначені марка, модель, реєстраційний номер, тип коробки передач. Інші відомості не зазначені через те, що двері автомобіля опечатані.

Проте є слушними доводи апеляційної скарги щодо помилковості посилання суду на постанову Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі №186/1799/15-ц, враховуючи, що в постанові від 16 листопада 2022 року у справі №910/7310/20 Велика Палата Верховного Суду визнала за необхідне відступити від висновків КГС ВС про застосування частини другої статті 343 ГПК України, викладених у постановах від 21.05.2021 у справі № 905/64/15, від 25.06.2021 у справі № 905/2214/14-908/5734/14, від 25.06.2021 у справі № 25/7, від 30.06.2021 у справі № 905/2190/14, від 15.07.2021 у справі № 924/408/19, від 24.11.2021 у справі № 908/3994/14, від 11.04.2022 у справі № 916/3143/19 та від 04.08.2022 у справі № 910/11419/20, а також висновків КЦС ВС про застосування аналогічних положень частини другої статті 451 ЦПК України, викладених у постанові від 23.02.2022 у справі № 1005/7141/2012, про те, що суд не наділений повноваженнями на скасування рішень органів державної виконавчої служби / приватних виконавців.

Як зазначає ОСОБА_1 , у своїй скарзі він чітко вказував на порушення державним виконавцем норм Закону України «Про виконавче провадження», зокрема ч.1 ст.4, посилаючись на те, що, незважаючи на неодноразові звернення, державний виконавець продовжує виконавче провадження, а також що опис майна було складено з порушенням вимог закону.

У той же час суд дійшов висновку, що представником скаржника не конкретизовано, які саме рішення, дії та/або бездіяльність державного виконавця, на його думку, є неправомірними та такими, що порушують права ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов загалом обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 на дії/бездіяльність державного виконавця, однак помилково виходив з того, що суд не наділений відповідними повноваженнями, а також що заявником не конкретизовано, які саме рішення, дії та/або бездіяльність державного виконавця є неправомірними та такими, що порушують його права, у зв`язку з чим оскаржуване судове рішення підлягає зміні шляхом викладення його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376 ч.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 липня 2025 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 11 вересня 2025 року.

Головуючий: Судді: