Провадження: 2-о/484/175/25
Справа: 484/4936/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2025 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Коваленко Н.А.,

секретар судового засідання Голубкова Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), інтереси якого представляє адвокат Сотська Світлана Олексіївна, заінтересовані особи: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_3 ), про встановлення факту родинних відносин,

встановив:

Адвокат Сотська С.О., в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме просить встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (заявник), є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (заінтересована особа у справі).

В обґрунтування заяви вказано, що заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_4 і його батьками в свідоцтві про народження вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відомості про батька були внесені зі слів матері.

Вже після його народження, батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб і мати змінила прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ». Свідоцтво про шлюб між батьками було втрачено, реєстрація шлюбу відбувалася в іншій країні, а саме в Курській області РФ, отже отримати дублікат свідоцтва не можливо.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 помер.

ОСОБА_2 за станом здоров`я потребує стороннього догляду, що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії та актом про встановлення факту здійснення догляду від 11.07.2025 і він (заявник) має намір оформити відстрочку від мобілізації по догляду за останньою, проте не може цього зробити оскільки відсутні документи, які підтверджують зміну прізвища його матері з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ». Отже, факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, тобто від нього залежать виникнення, зміна або припинення особистого права, яке дозволить йому реалізувати права, передбачені законодавчими актами, на відстрочку від мобілізації.

Ухвалою суду від 04.09.2025 відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено до судового розгляду.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду подали відповідні заяви в яких:

представник позивача просить розглядати справу в її відсутність та відсутність її довірителя, заяву про встановлення факту родинних відносин підтримують в повному обсязі;

заінтересована особа ОСОБА_2 просить справу розглянути в її відсутність, підтверджує, що ОСОБА_1 є її сином;

представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_6 просить заяву про встановлення факту родинних відносин залишити без розгляду, оскільки визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням будь-якого спору про право; тобто, на думку представника, із заяви про встановлення факту родинних відносин вбачається спір про право.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Положення ст. 4 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, а також охоронюваних законом інтересів судом.

Відповідно до ч. 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень частини першої та другої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження.

Згідно із частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних юридичних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Частиною першою статті 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які розглядає суд. Зокрема, у пункті 1 частини першої цієї статті зазначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз положень статті 315 ЦПК України свідчить про те, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Відповідно до статті 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо.

Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками).

У п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов а саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Отже, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право (постанова Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі №520/19532/19 (провадження №61-13709св20)).

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 встановлення факту родинних відносин є необхідним для оформлення відстрочки від мобілізації по догляду за матір`ю, яка досягла 60 років і потребує постійного стороннього догляду.

Отже, вказана підстава для звернення до суду в порядку окремого провадження сама по собі не підтверджує наявність спору про право, а тому підстави для залишення заяви без розгляду відсутні.

Судом встановлено, що заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_4 і його батьками в свідоцтві про народження вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №3 від 11.09.2025 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувала у шлюбі зі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , запис № 576 від 22.09.1982, зроблений Кіровським райвиконкомом м. Курська РФ.

Оригінал свідоцтва про шлюб, який підтверджує зміну прізвища ОСОБА_2 з дошлюбного прізвища « ОСОБА_6 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_7 » втрачено, отримати дублікат свідоцтва не можливо, з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів між державами у період військового конфлікту між ними.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, яка міститься в матеріалах справи.

ОСОБА_2 за станом здоров`я потребує стороннього догляду, що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії та актом про встановлення факту здійснення догляду від 11.07.2025 (а.с.11, 13-14).

Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження №49670 від 27.08.2025, проведеного експертами медико-генетичного центру «Mama Papa» ймовірність того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є біологічною матір`ю дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рамках проведеного дослідження складає 99,999999 %.

Таким чином, суд вважає цілком доведеним факт родинних відносин, адже відповідно до висновку молекулярно-генетичної експертизи ймовірність родинних відносин між заявником та заінтересованою особою ОСОБА_2 дуже висока.

Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт родинних відносин заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 77-81, 263-265, 268, 315-316, 354-355 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текс рішення складено 12.09.2025 року.

Суддя Н.А. Коваленко