Справа № 700/512/25
Провадження № 2/700/293/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі головуючого - судді: Пічкура С.Д., за участю секретаря судового засідання: Нетребенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Лисянка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виноградської сільської ради Черкаської області про визнання права власності на майновий пай,

установив:

До Лисянського районного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до Виноградської сільської ради Черкаської області про визнання права власності на майновий пай.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що згідно протоколу комісії з розпаювання майна СТОВ «Дружба» від 30.10.2020 року №1 в рахунок майнового паю йому виділено приміщення бані тракторної бригади. За актом приймання передачі від 30.10.2010 №3 комісією вказане приміщення передано йому у власність, майнові сертифікати погашені. Позивач звернувся до державного реєстратора, щоб зареєструвати своє право власності отриманого паю в натурі, але державний реєстратор відмовив вказуючи, що надані ним документи не є підставою для реалізації права власності. За таких обставин він змушений звернутися до суду із вказаним позовом.

У судове засідання позивач не з`явився, направив до суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позов підтримує повністю.

Відповідач у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву у якій прсоить справу розглянути без їх участі, позов визнають повністю.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, встановивши обставини справи та відповідні до них правовідносини, суд виходить з наступного.

Із свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЧЕ-Х №515039 від 30.10.2020 року ОСОБА_1 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства агрофірма «Дружба» с.Босівка Лисянського району Черкаська область відповідно до списку осіб, які мають право на майновий, затвердженого зборами співвласників 14.08.2003 року. Загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 14.08.2003 становить 2506664 гривень, часта ОСОБА_1 визначена в розмірі 4433,00 гривень.

Згідно протоколу комісії засідання співвласників майнових паїв «Агрофірми «Дружба» від 30.10.2020 року, було виділено на майновий сертифікат в натурі баня тракторної бригади від 1985 року випуску вартістю 4300,00 гривень.

Згідно акту №3 про приймання передачі від спілки співвласників майнових паїв «Агрофірми Дружба» до ОСОБА_1 на виконання рішення спілки співвласників майнових паїв «Агрофірма «Дружба» від 30.10.2020 року, було передано баню тракторної бригади 1985 року випуску, вартість 4300 гривень.

Згідно рішення державного реєстратора про відмову в реєстрації дій №79941305 від 06.07.2025 року державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_2 було відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з неможливістю встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, а саме: відсутній відомості про технічні характеристики (технічний паспорт) об`єктів нерухомого майна.

Основоположні принципи здійснення правомочності власника сформульовані в ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, прийнятої в м. Рим 04 листопада 1950 року, що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до ст. 9 Конституції України. Ця норма міжнародної конвенції передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном; не допускає позбавлення тією чи іншою особою свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права; визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

У Конституції України закріплені основні правові принципи регулювання відносин власності, головним з яких є принцип рівного визнання й захисту рівним чином усіх форм власності. Зокрема, ч. 4 ст. 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Зі змісту статей 7 та 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» вбачається, що майно КСП належить його членам на праві спільної часткової власності; пайовий фонд майна КСП складається з балансової вартості основних виробничих та оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій, а також коштів у грошовому виразі; майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника в колективне майно, визначеним на дату паювання (та скоригований на день вибуття працівника з господарства).

Відповідно до ст.7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» майно колективного підприємства належить його членам на праві часткової власності. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі (ст. 9 Закону).

Порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затверджений наказом Міністерства аграрної політики № 62 від 14 березня 2001 року «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств», який був чинним на час даних правовідносин, включав питання: формування груп майна колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих; передачі майна підприємствам-правонаступникам під забезпечення кредиторської заборгованості; використання майнових паїв їх власниками; видачі підприємствами невитребуваних паїв на вимогу співвласників чи їх спадкоємців; використання майна, яке не підлягає паюванню; використання об`єктів соціальної інфраструктури. Пункт 8 зазначеного Порядку передбачає, що кожен із співвласників має право скористатися своїм майновим паєм в один із таких способів:

- об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно в натурі у спільну часткову власність та передати його до статутного (пайового) фонду новостворюваної юридичної особи;

- об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно в натурі у спільну часткову власність, укласти договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном та передати його в оренду;

- отримати свій майновий пай у натурі індивідуально чи разом з членами своєї сім`ї і використати його на свій розсуд;

- відчужувати пай будь-яким способом в установленому законом порядку.

За викладених обставин, співвласники майна колективного сільськогосподарського підприємства мають право отримати свій майновий пай в натурі з виділенням конкретного майна.

Відповідно до статей 5 та 8 вказаного Закону право розпоряджатися своїм паєм на власний розсуд член КСП набуває лише після припинення членства в підприємстві. До припинення членства частка майна члена КСП є частиною майна цього підприємства, яке у статуті визначає принципи формування спільної власності та права членів щодо неї і через свої органи здійснює право власності (тобто володіння, користування, розпорядження).

Оскільки законодавством передбачено рівність прав і обов`язків членів КСП щодо спільної виробничо-господарської діяльності та її результатів, а правочинність членів підприємств є похідною від правового статуту, завдань і функцій цих підприємств та правочинності останніх як юридичних осіб, то і право громадян вимагати виділення своєї частки (паю) з володіння і користування аграрного підприємства, як і інші правовідносини членів КСП, зокрема щодо виділення-отримання майнового паю, складу цього паю, його юридичного оформлення, також мають ґрунтуватися на принципі рівності прав та обов`язків зазначених сторін. Це означає, що праву члена КСП вимагати виділення майнового паю відповідає право цього КСП вирішувати питання щодо складу та структури майнового паю, способу і терміну його виділення; при здійсненні цих прав мають враховуватись інтереси обох сторін. Тобто законодавством передбачено дотримання прав та інтересів обох сторін у процесі виділення-отримання майнового паю громадянами при їх виході з підприємства.

Спосіб забезпечення зазначених прав та інтересів членів КСП і підприємства встановлено ст. 9 Закону N 2114-ХІІ, якою визначено черговість виділення громадянам майнового паю, а саме: натурою (будинки, споруди, техніка, готова продукція, худоба тощо), грішми або цінними паперами.

Аналогічний підхід до реалізації права членів КСП на вільний вихід з цих підприємств (у процесі реформування останніх) з майновими паями з метою створення на їх основі приватних підприємств, фермерських господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб`єктів господарювання, заснованих на приватній власності, передбачено і в Указі Президента України від 03.12.1999р. 31529/99, а саме - у п. «а» ст. 1 цього Указу зазначено, що його метою є створення на базі реформованих КСП приватних сільськогосподарських формувань, тому він одночасно передбачає як збереження, по можливості, цілісності господарського використання приватними формуваннями землі та майна колишніх КСП на основі оренди земельних і майнових паїв, так і забезпечення реалізації права членів КСП, які виходять із цих підприємств, створювати приватні формування шляхом передачі їм окремих будівель, споруд, техніки, робочої та продуктивної худоби, птиці, знарядь праці тощо.

Згідно ч. 4 ст. 182 ЦК України порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ, із змінами і доповненнями.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зважаючи на те, що СТОВ «Дружба» ліквідовано, що підтверджується витягом з ЄДР юридичних осіб, а при виділенні позивачу майна в натурі відмітку в свідоцтві про право власності на майновий пай про виділення майна в натурі не було зроблено, то позивач на цей час позбавлений можливості здійснювати свої права щодо належного йому майна, набутого правомірно.

Таким чином, за позивачем слід визнати право власності на приміщення бані тракторної бригади, вартістю 29878 грн, 1985 року побудови, загальною площею 73,7 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 . Адреса присвоєна рішенням Виконкому сільської ради від 14 серпня 2025 року № 78.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 316, 317, 328, 344, 397 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 7, 10, 12, 259, 264 -266, 269 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) право власності на приміщення бані тракторної бригади, вартістю 29878 грн, 1985 року побудови, загальною площею 73,7 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сергій ПІЧКУР