Провадження № 2/202/853/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 вересня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі:

головуючої судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Голєва А.А.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши цивільну справу за розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокадацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокадацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги ОСОБА_2 зазначала, що 13 липня 2018 року між нею та ОСОБА_4 було укладено шлюб. У шлюбі народилася дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у свідоцтві про народження якого батьками записані: батько - ОСОБА_4 , мати ОСОБА_2 . Рішенням суду від 14.04.2022 шлюб між нею та ОСОБА_4 було розірвано. Шлюбно - сімейні відносини між подружжям припинено у 2019 році. У період перебування в офіційному шлюбі, коли позивачка вже не проживала з офіційним чоловіком, вона перебувала у відносинах з іншим чоловіком, а саме: ОСОБА_3 від якого вона народила сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначала, що ОСОБА_7 перебуває в Грузії, зв`язку з ним у позивачки немає.

Просила визнати ОСОБА_3 , батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; виключити відомості з актового запису N? 130, про Нарсіа Імеді, ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; та внести до актового запису N 130 від 08.02.2020 про народження ОСОБА_5 зміни про батьківство гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засідання представник позивача адвокат Сидоренка О.А. підтримав позов та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`являлись, причини неявки не повідомили, про час та місце проведення судових засідань повідомлялись у встановленому законом порядку.

Представник третьої особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокадацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`являвся, повідомлявся про дату та час проведення в установленому законом порядку.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2024 року призначено в справі судову молекулярно-генетичну експертизу та зупинено провадження на час проведенння експертизи.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2025 року поновлено провадження в справі у зв`язку з поверненням справи з експертної установи.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпра від 06 квітня 2025 року (в порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК) постановлено повернутись до стадії підготовчого судового засідання та залучено у справу в якості співвідповідача ОСОБА_8 .

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпра від 12 травня 2025 року витребувано в ІНФОРМАЦІЯ_4 інформацію щодо перебування на військовій службі відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, та інформацію чи переведені такі підрозділи на воєнний стан, зокрема чи приймають участь у виконанні бойових завдань.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпра від 16 липня 2025 року (в порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК) закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, приходить до таких висновків.

ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 з 13 липня 2018 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Самарським районним судом у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась дитина ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яке видане Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якому батьком дитини зазначено нарсіа Імеді.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2022 року у справі № 175/3242/21 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що зареєстрований Самарським районним судом у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 162, розірвано.

За клопотанням позивача у справі ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2024 року призначено в справі судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення експертизи поставлено питання: чи є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

15.01.2025 начальником Державної спеціалізованої установи «Дніпропетрвоське обласне бюро судово-медичної експертизи» вих. № 37 повернена без виконання ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2024 року про призначення судово-генетичної експертизи у зв`язку з неявкою 09.12.2024 та 13.01.2025 громадянина ОСОБА_3 на експертизу.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення на підставі статті 128 СК України факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Слід зазначити, що висновок експертизи з питання походження дитини є одним з ключових доказів, який підлягає оцінці судом у сукупності з іншими доказами у справі, оскільки жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Європейський суд з прав людини неоднаразово зазначав, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства».

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судово-генетична експертиза у справі проведена не була у зв`язку з неявкою відповідача ОСОБА_3 до експерта.

Під час розгляду цивільної справи було встановлено, що ОСОБА_3 24.03.2022 був призваний згідно письмового наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 на військову службу за призовом під час мобілізації, в особливий період, до військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України, що підтверджується листом від 27.05.2025 р. начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 . Згідно наказу № 65 від 01.04.2025 командира військової частини НОМЕР_3 від 01.04.2025 ОСОБА_3 виключено із списків особового складу частини і направлено для подальшого проходження служби.

Отже, на час розгляду справи відповідач перебуває у складі Збройних Сил України.

Представник позивача наполягав на розгляді справи та вважав недоцільним зупиняти провадження у справі, зазначаючи, що відповідачу відомо про розгляд справи, та він ухиляється від проведення експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

У даному випадку суд вважає, що відсутні підстави для застосування положень ст. 109 ЦПК України. Відповідач ОСОБА_3 перебуває у складі Збройних Сил України та проходить військову службу, що враховується судом як обставини, що унеможливлювали його явку до експерта. Доказів зворотнього суду не надано.

Отже, позивачем не надано належних та допустмих доказів, що підтверджують викладені в позові обставини.

З врахуванням викладеного, суд доходить висновку про недоведеність позовних вимог, у зв`язку з чим відмовляє у їх задоволенні.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокадацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Г.В. Бєсєда