РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2025

Справа № 522/6705/25-Е

Провадження № 2/522/4918/25

Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Ярема Х.С., сторони - не з?явились, розглянув справу за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) про визнання права власності на спадкове майно.

ВСТАНОВИВ:

01.04.2025 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приморського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси).

Позивач просить суд:

- визнати право власності ОСОБА_1 на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті сина ОСОБА_2

05.05.2025 відкрито загальне позовне провадження.

02.07.2025 закрито підготовче провадження.

21.08.2025 закрито провадження у справі в частині позовних вимог про зняття арешту з майна.

Сторони, повідомлені належним чином у судове засідання не з`явилися. Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (постанова Верховного Суду від 03.05.2022 у справі № 520/5386/15-ц).

Позивач звернення до суду з цим позовом пояснює тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина, яку вона прийняла. Однак листом від 14.06.2023 нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на спадкове майно, у зв`язку із тим, що на майно накладено арешт.

Відповідач відзив на позов не подавав.

Судом встановлено такі обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_1 від 15.05.1985; Свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_2 від 28.03.2021).

Після смерті ОСОБА_2 за заявою матері ОСОБА_1 від 30.08.2021 нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса заведена спадкова справа №497с/2021.

Листом від 14.06.2023 нотаріус повідомив, що єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 є його мати ОСОБА_1 .

Листом від 14.06.2023 нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва по право на спадщину після смерті сина, оскільки на майно спадкодавця перебуває під арештом.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 07.05.2023, (реєстраційний номер обтяження 8439434) на 1/5 квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АВ 994068 від 06.02.2009, видана Першим Приморським ВДВС Одеського управління юстиції.

Листом від 22.12.2023 ВДВС відмовився скасувати арешт з тих підстав, що неможливо встановити на підставі якого виконавчого документу відкрито виконавче провадження та накладено арешт (реєстраційний номер обтяження 8439434).

Висновки суду.

Предметом спору є визнання за спадкоємцем права власності в порядку спадкування за законом частки квартири, а підставами - відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину через перебування спадкового майна під арештом.

Зазначену вимогу визнати право власності спадкоємець ставить відділом державної виконавчої служби.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст. 48 ЦПК України).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову (постанова Верховного Суду від 17.04.2018, №523/9076/16-ц) .

У справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування (постанова Верховного Суду від 19.01.2022, № 280/4/18).

Предметом цього спору є визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом після смерті сина на належну йому частку квартири.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті сина звернулась його мати ОСОБА_1 , а із заявою про відмову від спадщини після смерті сина на користь ОСОБА_1 , звернувся батько померлого - ОСОБА_3 . Отже, позивач є єдиним спадкоємцем.

Проте позов про визнання права власності в порядку спадкування після смерті сина вона пред?являє до належного відповідача - Приморського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), оскільки цей суб?єкт не входить до кола першої черги спадкоємців померлого. Те, що відділ державної виконавчої служби наклав арешт, наявність якого є перешкодою в отриманні свідоцтва про право на спадщину, не означає, що цей орган є не визнає право позивача на спадкування. Крім того, після зняття арешту з майна нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину. Тому немає підстав для визнання права на спадкування в судовому порядку.

Посилання позивача на постанову Верховного Суду від 24.05.2021 у справі №712/12136/18 не є релевантним до даної справи, оскільки за обставинами тієї справи, арешт майна був помилково накладений на майно боржника, яке насправді на той час належало іншій особі, та яка в такому випадку має право на звернення до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з цього майна відповідного арешту. В даній справі позивач арешт не був помилково накладений на майно.

Крім того, згідно з ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013).

Тобто, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки позивач лише через наявність арешту не може оформити спадкові права в нотаріальному порядку, її права підлягають захисту в судовому порядку шляхом подання позову про скасування арешту майна, який має бути заявлений до належного відповідача.

Таким чином, позовні вимоги про визнання права власності задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено 08.09.2025.

Суддя Ярема Х.С.