Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.09.2025 Справа №607/11982/25 Провадження №2-о/607/385/2025

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванка О. М.

за участю секретаря судового засідання Лукачат К. Ю.

представника заявника Панової К. О.

представника заінтересованої особи ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою Повного товариства «Коваленко, Дондес і Компанія», заінтересовані особи Тернопільська міська рада, Перша Тернопільська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання спадщини відумерлою,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника Повного товариства «Коваленко, Дондес і Компанія», заінтересовані особи Тернопільська міська рада, Перша Тернопільська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , звернулася в суд із заявою про визнання спадщини відумерлою.

В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що 05.07.2021 між ОСОБА_4 та Повним товариством «Коваленко, Дондес і Компанія» укладено договір про надання фінансового кредиту №1.129 та договір іпотеки №1.129-з, на квартиру АДРЕСА_1 .

Заявнику стало відомо, що ОСОБА_4 загинув під час виконання бойового завдання, після чого ними направлено претензію від 19.03.2024 щодо погашення простроченої заборгованості до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори. Оскільки квартира АДРЕСА_1 , входить до складу спадщини і квартира не оформлена на інших осіб, відтак є усі підстави для визнання відумерлою спадщиною, що належала померлому ОСОБА_4 : квартира АДРЕСА_1 , та передати її територіальній громаді.

У судовому засіданні представник заявника заяву підтримала з підстав та обґрунтувань, викладених у ній, та просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Тернопільської міської ради у судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви з підстав, що спадкоємцем, який прийняв спадщину являється ОСОБА_3 , а тому відсутні підстави для задоволення заяви.

Представник заінтересованої особи Першої Тернопільської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник заінтересованої особи Григус Г. Т. у судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви з підстав, що була прийнята спадщина, що є підставою для відмови у задоволенні заяви.

При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви, клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду витребувано докази.

Заслухавши пояснення представника заявника та заінтересованих осіб, перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права.

Судом встановлено, що 05.07.2021 між ОСОБА_4 та Повним товариством «Коваленко, Дондес і Компанія» укладено договір про надання фінансового кредиту №1.129.

В забезпечення виконання основного зобов`язання за договором кредиту, 05.07.2021 між ОСОБА_4 та Повним товариством «Коваленко, Дондес і Компанія» укладено Договір іпотеки №1.129-з, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Олексишин З. З., за реєстровим №679. Предметом іпотеки являється квартира АДРЕСА_1 е.

ОСОБА_4 загинув під час виконання бойового завдання, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 05.03.2024 виконавчим комітетом Залозецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис за № 31 та сповіщення сім`ї №65 від 27.02.2024.

06.03.2024 державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори до майна померлого ОСОБА_4 була заведена спадкова справа № 175/2024 на підставі заяв про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від 06.03.2024.

Повним товариством «Коваленко, Дондес і Компанія» направлено претензію від 19.03.2024 щодо погашення простроченої заборгованості до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори.

Заявник як на підставі наведених вище обставин просить суд визнати спадщину відумерлою, оскільки чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення даного факту.

Суд не погоджується з такими аргументами заявника, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

В свою чергу згідно із пунктом 8 частини другої статті 293 ЦПК, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Стаття 294 ЦПК визначає порядок розгляду справ окремого провадження.

Так, згідно із частиною третьою вказаної норми ЦПК справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Проте, положення статі 294 ЦПК не виключають обов`язку заявника довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог (статті 12, 81 ЦПК).

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Згідно з частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу(шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини (стаття 1269 ЦК України).

Суд зазначає, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , які прийняли спадщину шляхом звернення із заявою про прийняття спадщини до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори і заяви про відмову від прийняття спадщини чи відкликання заяви про її прийняття ними не було подано.

До складу спадщини після смерті ОСОБА_4 входить квартира АДРЕСА_1 .

За змістом статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них ( частина четверта статті 1277 ЦК України).

Суд, встановивши, що спадкоємці заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Посилання представника відповідача, що спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не прийняли спадщину, оскільки їм не видано свідоцтво про прийняття спадщини, суд вважає безпідставним, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 подали заяви про прийняття спадщини до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори, і заяви про відмову від прийняття спадщини чи відкликання заяви про її прийняття ними не було подано, а тому вони вважаються такими, що прийняли спадщину.

Відтак, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявником не доведено належними та достатніми доказами факт, що спадкоємців за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, а тому враховуючи, що спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_5 прийняли спадщину, відсутні підстави для визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, судові витрати у справі слід залишити за заявником у відповідності до ч. 7 ст. 294 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись статтями 3, 12, 258, 259, 265, 273, 294, 315, 317, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені заяви Повного товариства «Коваленко, Дондес і Компанія», заінтересовані особи Тернопільська міська рада, Перша Тернопільська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання спадщини відумерлою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

Заявник:

Повне товариство «Коваленко, Дондес і Компанія», унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 41477318, місцезнаходження вул. Сергія Подолинського, буд. 31 Г, офіс 211, м. Дніпро.

Заінтересовані особи:

Тернопільська міська рада, унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 34334305, місцезнаходження вул. Листопадова, буд. 5, м. Тернопіль.

Перша Тернопільська державна нотаріальна контора, унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 02900587, місцезнаходження вул. Коперніка, буд. 1, м. Тернопіль.

ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 .

Рішення суду складено та підписано 09 вересня 2025 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко