У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2025 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Будзан Л.Д.,

за участі секретаря судового засідання Лебідь О.С.,

представника заінтересованої особи Щербини Я.М.,

представника заінтересованих осіб ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хоменка Вадима Валерійовича про визначення частки у спільному сумісному майні, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року до Подільського районного суду міста Києва надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хоменка Вадима Валерійовича про визначення частки у спільному сумісному майні, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хоменка В.В. перебуває зведене виконавче провадження №78110356. До складу зведеного виконавчого провадження 78110356 входять такі виконавчі провадження: АСВП №78110356 з примусового виконання виконавчого листа Подільського районного суду м. Києва №758/12059/23 виданого 09.05.2025 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість по сплаті орендної плати за договором оренди квартири від 19.06.2014 за період із 19.06.2021 по 27.08.2023 в розмірі 30384,29 доларів США, та три відсотки річних за період із 19.04.2020 по 10.10.2023 в розмірі 1436,28 доларів США, а всього суму в розмірі 31820 (тридцять одна тисяча вісімсот двадцять) доларів США 57 центів; АСВП №78110531 з примусового виконання виконавчого листа Подільського районного суду м. Києва №758/12059/23 виданого 09.05.2025 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 11631 (одинадцять тисяч шістсот тридцять одна) грн 28 коп.; АСВП №78382554 з примусового виконання виконавчого листа Подільського районного суду м. Києва №758/12059/23 виданого 09.05.2025 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) грн. 16.05.2025 виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження №78110356. Згідно інформації з державного реєстру актів цивільного стану, боржник ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 . За ОСОБА_4 зареєстровано право власності на: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0696 за адресою: АДРЕСА_2 ; транспортний засіб MERCEDES-BENZ GL 350 CDI 4 MATIC, 2013 року випуску, VIN номер НОМЕР_1 , дата реєстрації 30.08.2013; транспортний засіб VOLKSWAGEN CADDY, 2011 року виписку, VIN номер НОМЕР_2 , дата реєстрації 12.12.2021. Крім того, 23.05.2025 до приватного виконавця надійшла заява представника стягувача, в якій повідомлялось, що ОСОБА_4 є: засновником та керівником ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ДІЄМОРАЗОМ», БЛАГОДІІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ДІЄМОРАЗОМ»; засновником ТОВ «УКРЛОТО», ТОВ «АЛСАРТ-ДОНЕЦЬК», ТОВ «ЛОТЕРІ ГЕЙМІНГ ТЕХНОЛОДЖІ»; учасником ГО «УЛА»; власником торгової марки «ТОТО СПОРТ ОФІС». Боржник у добровільному порядку рішення суду не виконує, при примусовому виконанні судового рішення, грошових коштів які б були виявлені для погашення заборгованості та майна у боржника немає, тому на переконання приватного виконавця, є необхідність у виділенні частки майна боржника яким вона володіє спільно з іншою особою.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 липня 2025 року головуючим суддею у справі визначено Будзан Л.Д.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 07 липня 2025 року прийнято до розгляду подання та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Приватний виконавець у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 адвокат Щербина А.М. у судовому засіданні підтримала подання приватного виконавця у повному обсязі, просила задовольнити.

Представник заінтересованих осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_4 адвокат Вітліна М.О. у судовому засіданні просила залишити подання приватного виконавця без розгляду, посилаючись на те, що ОСОБА_4 заперечує належність всього заявленого приватним виконавцем майна на праві спільної сумісної власності йому та боржнику. Вказує, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений шлюбний договір, який втрачений після переїзду з Донецької області, та який зараз відновлюється. Зазначила, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , придбана за рахунок житлового сертифікату, а тому належить особисто ОСОБА_4 . Отже, у даній справі наявний спір про право і такий спір має вирішуватись в позовному провадженні, а не в межах справи, в якій вирішено інший спір між боржником та стягувачем, тобто не в порядку розділу 6 «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України. За таких обставин представник вважає, що подання приватного виконавця має бути залишене без розгляду у зв`язку з наявністю спору про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження. Обґрунтовуючи свою позицію представник ОСОБА_2 та ОСОБА_4 посилається на правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 08.06.2022 в справі №2-591/11.

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку.

Судом встановлено, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 31 березня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди, задоволено. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість по сплаті орендної плати за договором оренди квартири від 19.06.2014 за період із 19.06.2021 по 27.08.2023 в розмірі 30384,29 доларів США, та три відсотки річних за період із 19.04.2020 по 10.10.2023 в розмірі 1436,28 доларів США, а всього суму в розмірі 31820 (тридцять одна тисяча вісімсот двадцять) доларів США 57 центів. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 11631 (одинадцять тисяч шістсот тридцять одна) грн 28 коп.

Додатковим рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17 квітня 2025 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) грн.

16.05.2025 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Хоменко Вадимом Валерійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №78110356 з примусового виконання виконавчого листа №758/12059/23 виданого 09.05.2025. Крім цього, винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

16.05.2025 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Хоменко Вадимом Валерійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №78110531 з примусового виконання виконавчого листа №758/12059/23 виданого 09.05.2025. Крім цього, винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

16.05.2025 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Хоменко Вадимом Валерійовичем винесено постанову про арешт майна боржника.

16.05.2025 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Хоменко Вадимом Валерійовичем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, об`єднано виконавче провадження №78110356, №78110531 у зведене виконавче провадження №78111116.

23.05.2025 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Хоменко Вадимом Валерійовичем винесено постанови про розшук майна боржника (ВП №78110356).

26.05.2025 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Хоменко Вадимом Валерійовичем винесено постанови про визнання поточного рахунку фізичної особи-боржника у банку для здійснення видаткових операцій (ВП №78110356).

16.06.2025 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Хоменко Вадимом Валерійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №78382554 з примусового виконання виконавчого листа №758/12059/23 виданого 11.06.2025. Крім цього, винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди.

16.06.2025 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Хоменко Вадимом Валерійовичем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження №78382554 до зведеного виконавчого провадження №78111116.

Згідно актового запису про шлюб № 794 від 27 липня 2007 року, ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 .

Згідно з долученими до матеріалів подання доказами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за ОСОБА_4 зареєстроване наступне нерухоме майно: квартира за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0696 за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, ОСОБА_4 належать: транспортний засіб MERCEDES-BENZ GL 350 CDI 4 MATIC, 2013 року випуску, VIN номер НОМЕР_1 , дата реєстрації 30.08.2013; транспортний засіб VOLKSWAGEN CADDY, 2011 року виписку, VIN номер НОМЕР_2 , дата реєстрації 12.12.2021.

Крім того, 23.05.2025 до приватного виконавця надійшла заява представника стягувача, в якій повідомлялось, що ОСОБА_4 є: засновником та керівником ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ДІЄМОРАЗОМ», БЛАГОДІІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ДІЄМОРАЗОМ»; засновником ТОВ «УКРЛОТО», ТОВ «АЛСАРТ-ДОНЕЦЬК», ТОВ «ЛОТЕРІ ГЕЙМІНГ ТЕХНОЛОДЖІ»; учасником ГО «УЛА»; власником торгової марки «ТОТО СПОРТ ОФІС».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При звернені до суду приватний виконавець посилається на норму ст. 60 СК України, якою передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя

Окрім того, приватний виконавець посилається на приписи ст. 443 ЦПК України, якими передбачено, що питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Порядок розгляду подання про визначення частки майна боржника у спільному майні визначений ст. 443 ЦПК України, відповідно до якої питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 (справа № 2-591/11) заначено наступне.

ВП ВС дійшла висновку, що розгляд подання державного чи приватного виконавця за правилами ст. 443 ЦПК України не забезпечує учасникам судового провадження дієву, реальну можливість надання суду своїх доказів та аргументів, як того вимагає п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за наявності спору про право.

Отже, норми ст. 443 ЦПК України підлягають застосуванню виключно за відсутності спору про право.

Виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний. Водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким позовом в порядку позовного провадження.

Обов`язок ініціювання будь-якого наступного судового процесу з метою виконання попереднього судового рішення Законом України «Про виконавче провадження» покладено на компетентні органи, уповноважені Державою на забезпечення виконання судових рішень, а не на кредитора, який правомірно очікує від Держави належного виконання остаточного судового рішення про стягнення боргу.

Повноваження виконавця на звернення з позовною заявою про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, в порядку позовного провадження є повноваженням звертатися до суду в інтересах інших осіб (ч. 2 ст. 4, ч. 4 ст. 42 ЦПК України), в тому числі за позовом про визнання недійсним правочину щодо майна боржника, який призвів до неможливості задовольнити вимоги стягувача за рахунок такого майна (оспорення фраудаторного правочину).

Спір про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, є спором між боржником і іншими співвласниками майна. Після відкриття провадження за позовною заявою виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, боржник набуває статусу позивача (абзац 1 ч. 5 ст. 56 ЦПК України).

Оскільки виконавець може звертатися з позовною заявою про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від волі боржника чи навіть всупереч такій волі, та враховуючи, що процесуальний кодекс не містить вичерпного регулювання участі виконавця у позовному провадженні, підлягають застосуванню правила частин 3, 4 ст. 57 ЦПК України: зменшення розміру позовних вимог, зміна предмета або підстави позову, укладення мирової угоди, відмова від апеляційної або касаційної скарги, заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими або виключними обставинами можлива лише за письмовою згодою виконавця; якщо боржник не підтримує заявлених позовних вимог, то це не є підставою для залишення подання без розгляду; відмова боржника від позову, подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє виконавця права підтримувати позов і вимагати розгляду справи по суті.

Велика Палата Верховного Суду знов звертає увагу, що необхідно розмежовувати випадки, коли щодо вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, існує спір про право, і коли такого спору немає.

За наявності спору щодо визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, його вирішення судом не є вирішенням процесуального питання, а є вирішенням матеріального спору. Такий спір може виникати, зокрема, тоді, коли відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України майно належить двом або більше особам на праві спільної власності без визначення часток кожного з них у праві власності (право спільної сумісної власності). У разі, якщо майно належить двом або більше особам на праві спільної власності із визначенням часток кожного з них у праві власності, то відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України майно належить таким особам на праві спільної часткової власності. Якщо розмір часток співвласників відомий, то спір про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, не виникає. Водночас може виникнути спір про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї (ч. 1 ст. 366 ЦК України).

Якщо ж виник спір щодо визначення частки майна боржника у майні, яке належить боржнику та іншим особам на праві спільної сумісної власності, то судове рішення у разі задоволення позову має наслідком зміну матеріального правовідношення право спільної сумісної власності припиняється, натомість виникає право спільної часткової власності (див mutatis mutandis постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 916/2813/18 (провадження № 12-71гс20, пункт 8.74).

При цьому відбувається припинення права власності одного виду і виникнення права власності іншого виду не тільки боржника, а й іншої особи (співвласника), яка могла взагалі не брати участі у справі, в якій ухвалене судове рішення проти боржника. Відсутність згоди такої особи на визначення частки майна боржника у спільному майні, у тому числі заперечення самого існування права спільного з боржником права власності (як у справі, що переглядається), свідчить про наявність матеріального спору, який не вирішувався і не міг бути вирішений у справі, в якій ухвалене судове рішення проти боржника. Це новий матеріальний спір, який не може розглядатися як процесуальне питання, а тому не може вирішуватися за правилами розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України. Такий спір має бути вирішений судом у порядку позовного провадження. Тому заява про визначення частки майна боржника у спільному майні за наявності спору, подана до суду виконавцем, незалежно від її назви (позовна заява, подання) за своєю суттю є саме позовною заявою. Особа, яка є стверджуваним співвласником майна боржника у такому спорі, є стороною у спорі, якій має бути забезпечена можливість користуватися всіма правами, якими наділений відповідач відповідно до закону. Лише в цьому разі буде забезпечене право такої особи на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду про те, що поняття «спір про право», наявність якого є підставою для залишення заяви без розгляду, а не закриття провадження у справі, передбачено в окремому провадженні. Натомість розділ VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України не регулює дії суду у випадках, коли виконавець звертається до суду в порядку цього розділу за наявності матеріального спору, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження. Отже, у ЦПК України наявна прогалина, яку належить заповнити шляхом застосування за аналогією закону ч. 6 ст. 294 ЦПК України, відповідно до якої якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Тому якщо під час розгляду подання виконавця або скарги в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України суд дійде висновку про наявність спору про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає подання або скаргу без розгляду і роз`яснює заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах. Такий висновок узгоджується з висновком, сформульованим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 1421/5229/12-ц (провадження № 14-194цс18) про залишення позову без розгляду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 жовтня 2020 року у справі № 2-24/494-2009 (провадження № 12-4гс20) зазначила, що виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний; водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким поданням (позовною заявою) в порядку позовного провадження.

Оскільки зазначені висновки сприйняті Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду як можливість виконавця звернутися до суду в порядку позовного провадження з різними по суті процесуальними документами, Велика Палата Верховного Суду вважає доцільним роз`яснити свою позицію шляхом уточнення своїх висновків. Зазначене уточнення полягає в такому. В разі, якщо наявний спір щодо визначення частки боржника у спільному майні, звернення виконавця до суду завжди за своєю суттю має характер позовної заяви (незалежно від її назви), оскільки вона звернена до суду з метою вирішення матеріального спору. При цьому позовна заява має подаватися в порядку позовного провадження, а не в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України. В останньому випадку суд має або закрити провадження (якщо порушені правила про юрисдикцію спору), або залишити заяву (подання) без розгляду (якщо правила про юрисдикцію спору не порушені).

Отже, оскільки приватний виконавець звернувся до суду із поданням про вирішення питання про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності подружжя, яким боржник володіє спільно з членами його сім`ї; частка боржника у спільному майні не визначена, а отже, наявний спір про право, який повинен вирішується в позовному провадженні, а не в межах справи в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.

За таких обставин в цій справі наявний спір про право. Такий спір вирішується в позовному провадженні, а не в межах справи, в якій вирішено інший спір між боржником і стягувачем, тобто не в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.

Згідноз ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Частиною 9 ст. 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки суд встановив, що в цій справі виник спір про право щодо належності майна, подання приватного виконавця про визначення частки боржника у праві спільної сумісної власності подружжя підлягає залишенню без розгляду.

Суд роз`яснює заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 259-261, 294, 353-355, 443 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хоменка Вадима Валерійовича про визначення частки у спільному сумісному майні, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвалу складен та оголошено 09.09.2025.

Суддя Леся БУДЗАН