ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 676/1782/25

Провадження № 22-ц/820/1914/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Вдовичинського А.В. від 06 червня 2025 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У березні 2025 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», звертаючись в суд з цим позовом до ОСОБА_1 , вказувало, що 26.03.2019 року між АТ «Альфа Банк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання кредиту № 501125948, за умовами якого банк надав позичальниці кредит у сумі 39376,98 грн. на споживчі потреби, строк кредиту 24 місяці з відсотковою ставкою 20,99 %. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». АТ «Альфа Банк» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти 39376,98 грн., в свою чергу позичальниця не виконала умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість.

22.02.2021 року між АТ «Альфа Банк» та ТОВ «ФК Форт» укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за цим кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК Форт». В подальшому 23.02.2021 року між ТОВ «ФК Форт» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, за умовами якого право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 23.02.2021 року відповідача становить 47038,82 грн., з яких: 27209,89 грн. тіло кредиту, 18 771,40 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом.

Тому позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 47038,82 грн., сплачений судовий збір, витрати на професійну правову допомогу у розмірі 9000 грн.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 14.04.2025 року залучено третю особу в справі АТ «Сенс банк».

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 06 червня 2025 року позов задоволено частково. З урахуванням ухвали Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 12 червня 2025 року про виправлення описки стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 501125948 від 26.03.2019 року в сумі 27326,02 грн., в т.ч.: заборгованість по кредиту 27209,89 грн., заборгованість по процентах 116,13 грн.; 1759,04 грн. судового збору; 2500,00 грн. витрат на професійну правову допомогу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення суду, стягнути заборгованість за кредитним договором №501125948 від 26.03.2019 р. в сумі 306,25 грн., в т.ч.: заборгованість по кредиту 190,12 грн., заборгованість по процентах 116,13 грн.; та зменшити відповідно стягнуті судові витрати. На думку апелянтки, суд першої інстанції неправильно визначив заборгованість по кредиту у розмірі 27209,89 грн., при цьому не врахував сплачені нею кошти 23875 грн. (18.04.2019 року 3000 грн., 22.05 2019 року - 2990 грн., 25.06.2019 року - 2990 грн., 22.07.2019 року - 2980 грн., 23.08.2019 року - 3005 грн., 07.10.2019 року - 3005 грн., 23.10.2019 року - 2785 грн., 11.11.2019 - 135 грн., 10.12.2019 року - 2985 грн.)

Також судом не враховано квитанцію про сплату ОСОБА_1 26.03.2019 року 21094 грн. відповідачу. Довідка про нібито існування перед АТ «Сенс Банк» інших кредитних зобов`язань є недостатнім доказом за відсутності копії кредитного договору. З врахуванням сплачених нею грошових коштів заборгованість складає 306,25 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту 190,12 грн., заборгованість по процентах - 116,13 грн.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено, що 26.03.2019 року між АТ «Альфа Банк» (змінено найменування на АТ «Сенс банк») та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №501125948 шляхом підписання відповідачем оферти на укладення вказаної угоди у електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов зазначеного договору АТ «Альфа Банк» надав позичальниці кредит у сумі 39376,98 грн. строком на 24 місяці на споживчі потреби з відсотковою ставкою 20,99 % річних.

АТ «Альфа Банк» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідачки безготівковим шляхом кошти в сумі 39376,98 грн. Умовами укладеного договору (Додаток № 1 Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг) було передбачено сплату позичальником 24 щомісячних платежів (останній 26.03.2021 року) в розмірі 2810,76 грн. (останній 2810,71 грн.), в т.ч. по 787,54 грн. за розрахунково-касове обслуговування, частину кредиту та відсотки за користування кредитом.

Відповідачка неналежно виконувала зобов`язання за договором, здійснила платежі на загальну суму 23875 грн. (18.04.2019 року 3000 грн., 22.05 2019 року - 2990 грн., 25.06.2019 року - 2990 грн., 22.07.2019 року - 2980 грн., 23.08.2019 року - 3005 грн., 07.10.2019 року - 3005 грн., 23.10.2019 року - 2785 грн., 11.11.2019 - 135 грн., 10.12.2019 року - 2985 грн.)

22.02.2021 року між АТ «Альфа Банк» та ТОВ «ФК Форт» було укладено договір факторингу № 1, за умовами якого права вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК Форт», що підтверджується копією договору факторингу, випискою з додатку до договору (Реєстр договорів, право вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами). Відповідно до вказаної виписки ТОВ «ФК Форт» набуло право вимоги до відповідачки по вказаному кредитному договору в сумі 47038,82 грн., з яких: 27209,89 грн. заборгованість по тілу кредиту, 18771,40 грн. заборгованість по відсотках, 1057,53 грн. заборгованість за штрафними санкціями.

23.02.2021 року між ТОВ «ФК Форт» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу № 1-23-02/21, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», що підтверджується копією договору факторингу, випискою з додатку до договору (Реєстр договорів, право вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами). Відповідно до вказаної виписки ТОВ «Еліт Фінанс» набуло право вимоги до відповідачки по вказаному кредитному договору в сумі 47038,82 грн., з яких: 27209,89 грн. заборгованість по тілу кредиту, 18771,40 грн. заборгованість по відсотках, 1057,53 грн. заборгованість за штрафними санкціями.

Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідачки по кредитному договору станом на 22.02.2021 року становить 47038,82 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 27209,89 грн., заборгованість по відсотках 7059,92 грн., заборгованість по комісії 11711,48 грн., заборгованість по штрафах 1057,53 грн.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідачка не виконала зобов`язання за кредитним договором, тому з врахуванням неправомірно нарахованих і сплачених відповідачкою 6300 грн. комісії і 632,47 грн. штрафів, що підлягають зарахуванню на погашення заборгованості по відсотках, заборгованість по кредиту становить 27209,89 грн., заборгованість по процентах 116,13 грн. (7059,92 грн. заборгованість по процентах - 6300,32 грн. сплаченої комісії, - 643,47 грн. сплаченого штрафу). Вимоги про стягнення з відповідачки 1057,53 грн. заборгованості за штрафними санкціями не заявлялася, умовами договору не передбачена, тому в позові в цій частині відмовлено.

Доводи апеляційної скарги про помилковість цих висновків суду є необґрунтованими.

Так, згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (частина 2 статті 639 ЦК України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до частини 1 статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

За статтею 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції правильно констатував, що АТ «Альфа Банк» надав позичальниці кредит у сумі 39376,98 грн., що не оспорюється останньою.

Суд першої інстанції при перевірці розрахунку заборгованості врахував усі сплачені відповідачкою кошти 23875 грн., з яких сплачено 18.04.2019 року 3000 грн., 22.05 2019 року - 2990 грн., 25.06.2019 року - 2990 грн., 22.07.2019 року - 2980 грн., 23.08.2019 року - 3005 грн., 07.10.2019 року - 3005 грн., 23.10.2019 року - 2785 грн., 11.11.2019 - 135 грн., 10.12.2019 року - 2985 грн.

Згідно розрахунку заборгованості з внесених відповідачкою коштів 23875 грн. зараховано на погашення тіла кредиту 12167,09 грн., на відсотки за користування кредитом - 4765,12 грн., комісія за обслуговування кредиту 6300 грн., 642,47 грн. - штраф (за прострочку платежів).

Суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги, що з виписки по рахунку за кредитною карткою позичальника та з розрахунку вбачається, що первісним кредитором здійснювалося списання комісій, а також штрафів, які в установленому порядку узгоджені з відповідачкою не були, адже положення Анкети-заяви, оферти на укладання Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії і паспорту споживчого кредиту не містять домовленості сторін про сплату комісії і неустойки, порядку та розміру їх нарахування. Будь-яких інших доказів на підтвердження правомірності нарахування первісним кредитором комісії та неустойки позивачем не надано.

Відтак, з врахуванням внесених відповідачкою платежів згідно вказаного розрахунку заборгованість за тілом кредиту становила 27209,89 грн. (39376,98-12167,09).

Суд правильно врахував сплачені відповідачкою кошти, які були зараховані позивачем на погашення комісії та сплачені штрафи, на погашення заборгованості по відсотках (7059,92 грн. -6300,32 грн.-643,47 грн.) і правильно визначив цю заборгованість у розмірі 116,13 грн.

Суд обґрунтовано не взяв до уваги посилання відповідачки ОСОБА_1 на погашення нею 26.09.2019 року кредиту в сумі 21094 грн., оскільки згідно з довідкою АТ «Сенс Банк» ці кошти в сумі 21094 грн., які внесені 26.03.2019 року через касу банку на рахунок НОМЕР_1 , зараховано в погашення боргу за іншим кредитним договором №630957899 від 25.06.2018 року у сумі 21093,16 грн. Ця обставина цілком підтверджується випискою по рахунку НОМЕР_1 з відображенням призначення платежу - погашення кредиту №630957899 від 25.06.2018 року.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив представлені докази у справі , дав їм належну оцінку і дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову та стягнення заборгованості з відповідачки на користь позивача в розмірі 27326,02 грн.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 04 вересня 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк