Провадження № 2/591/2431/25
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

05 вересня 2025 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Зеря Ю.О., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Сімутіної Альони Андріївни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

встановила:

02.09.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Сімутіної Альони Андріївни звернулося до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором №410/6298414-СК в розмірі 18370,86 грн, з яких 10259,65 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 8111,21 грн сума заборгованості за відсотками; та кредитним договором №103990345 в розмірі 9100,00 грн, з яких 9100,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн.

Ознайомившись з позовною заявою, суддя дійшла висновку, що вона підлягає поверненню з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Відповідно до статті 188 ЦПК України визначено підстави та порядок об`єднання позовних вимог. Зокрема, згідно з частиною першою цієї статті в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

При цьому варто зазначити, що підстава позову це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач набув права грошової вимоги до відповідача як боржника за двома різними кредитними договорами - договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №410/6298414-СК, укладеного між ТОВ «Таскомбанк» та відповідачкою, кредитного договору №103990345, укладеного між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою. При цьому права вимоги до відповідачки позивач також набув за двома різними договорами факторингу договору № НІ/11/20-Ф від 26.06.2024 та договору № 16072024 від 16.07.2024.

Відтак позивач на підставі різних договорів факторингу набув права грошової вимоги до відповідача як боржника за двома різними кредитними договорами, укладеними з різними кредиторами, тобто фактично у позові об`єднано два окремі позови.

Частиною шостою статті 188 ЦПК України визначено, що суд може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Водночас, відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про судовий збір», у разі роз`єднання судом позовних вимог судовий збір, сплачений за подання позову, не повертається і перерахунок не здійснюється. Після роз`єднання судом позовних вимог судовий збір повторно не сплачується.

Оскільки представником позивача було порушено правила об`єднання позовних вимог та сплачено судовий збір, виходячи з загальної суми позову, а після роз`єднання судом позовних вимог судовий збір повторно не сплачується, то у даному випадку застосування судом положень частини шостої статті 188 ЦПК України і роз`єднання позовних вимог не сприятиме виконанню завдань цивільного судочинства та призведе до безпідставного зменшення судових витрат позивача.

З огляду на вказане, суддя дійшла висновку про те, що позовна заява підлягає поверненню позивачу на підставі пункту 2 частини четвертої статті 185 ЦПК України.

При цьому слід роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду з цим самим позовом після усунення умов, що стали підставою для повернення позовної заяви.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 188, 260, 261, 354, 355 ЦПК України, суддя

постановила:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Сімутіної Альони Андріївни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.О. Зеря