Провадження № 2/947/2166/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Луяченка В.О.,

за участю секретаря Макаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Заходами електронного суду, з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання банківських послуг від 15.02.2021 року без номеру у розмірі 105946,15 гривень, до Київського районного суду м.Одеси звернувся АТ КБ «Приватбанк».

Заочне рішення Київського районного суду м.Одеси від 03.07.2024 яким позов був задоволений скасоване на підставі ухвали суду від 27.02.25 та призначено справу до розгляду з викликом учасників справи.

Так в матеріалах справи міститься заява представника позивача АТ КБ «Приватбанк» про уточнення ( зменшення) позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути заборгованість за вказаним договором у розмірі 78489,71 гривень- заборгованість за тілом кредиту.

В свою чергу представником відповідача до суду надано відзив як на первинний позов так і на уточнений. Як вбачається з відзиву відповідач згоден з розміром заборгованості- 78489,71гривень.

Також банк скориставшись своїм правом надав відповідь на відзив.

Також з боку представника відповідача заходами електронного суду надано заяву про розстрочення суми заборгованості, враховуючи той факт, відповідач є військовослужбовцем, та просить розстрочити сплату заборгованості на 12 місяців рівними платежами, а саме по 6540,81 гривень.

До судового засідання учасниками справи надані відповідні заяви щодо розгляду справи за відсутністю як представника позивача так і представника відповідача.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором з наступних підстав.

Так суд встановив наступне:

Судом встановлено, що на підставі анкети-заяви від 09.01.2019 відповідач ОСОБА_1 отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер НОМЕР_1 , строк дії -10/22, тип - Картка «Універсальна», що підтверджується випискою по рахунку.

15.02.2021 відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту та Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (надалі - Договір) та погодив наступні умови: Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 50 000 грн. (п.1.2. Договору); Тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); Процентна ставка, відсотків річних: 42% (п.1.3 Договору); Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн., щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору).

Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу.

Кредитний ліміт в процесі користування рахунком було збільшено до 100 000 грн.

Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку, вчиняв операції, таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрінгу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №164 від 29.07.2022 р., відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком.

В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки до 40,8% річних.

Позивач виконав умови договору та надав відповідачу кредитну картку, кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту, що підтверджується випискою по рахунку.

Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

У відповідності до п. 2.1.1.3.5. Договору сторони узгодили, що в разі порушення відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язаний повернути Банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за Договором в повному обсязі.

Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, то відповідно до п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: - 60,0% - для картки «Універсальна».

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, а також після перерахунку заборгованості відповідачу, як військовослужбовцю, відповідач, станом на 25.05.25 має заборгованість у розмірі 78489,71 гривень - заборгованість за тілом кредиту.

Згідно статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, крім того згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Щодо розстрочення сплати заборгованості рівними платежами на строк 12 місяців, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ч. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Як роз`яснив пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Отже, розстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду щодо сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення всієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; суми щомісячного платежу, наявність яких має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування та сума щомісячних платежів знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Розстрочка виконання рішення суду надасть можливість стягувачу у нетривалий проміжок часу одержати виконання від боржника рішення суду без ускладнень, які можуть виникнути у разі погіршення фінансового становища боржника, що в свою чергу може призвести до ускладнення виконання рішення або ж до неможливості його виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги середньо - статистичні показники тривалості виконавчого провадження з виконання рішень суду, суд вважає, що розстрочення виконання судового рішення в межах строків, визначених ч. 5 ст. 435 ЦПК України, тобто на 12 місяців, сприятиме дотриманню справедливого балансу між інтересами сторін, а тому клопотання відповідача підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Проте, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача.

На підставі викладеного, оскільки відповідач визнав позов, при подачі позову до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн., а суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, необхідно дійти висновку про наявність підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову та стягнення з відповідача на користь позивача інших 50 відсотків судового збору.

При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення з ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.10,12,13,18,19,81,141,142,178,187,211,247,258,259,273,274-279,354,435 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001 м. Київ, вул. Грушевського 1Д, , МФО 305299) заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.02.2021 у розмірі 78489,71 ( сімдесят вісім тисяч чотириста вісімдесят дев`ять грн..71 коп.), що є заборгованістю за тілом кредиту.

Розстрочити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 27.08.25 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк заборгованості за кредитним договором без номеру від 15.02.2021 року в розмірі 78489,71 гривень, терміном на 12 (дванадцять) місяців з дня постановлення рішення суду, шляхом сплати щомісячного платежу в розмірі 6540,81 (шість тисяч п`ятсот сорок грн.. 81 коп.) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001 м. Київ, вул. Грушевського 1Д, , МФО 305299) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 гривень ( 50% ві сплаченого судового збору).

повернути Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» (01001 м. Київ, вул. Грушевського 1Д, , МФО 305299) з державного бюджету 50% від сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 гривень ( 50% від сплаченого при поданні позову, у розмірі 2 422 грн 40 коп. згідно з платіжним дорученням № ВОJ62B3Y5D від 02.04.2024)..

Повний текст рішення буде виготовлено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 05.09.2025.

Суддя В. О. Луняченко