ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

03 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 131/418/19

провадження № 61-2791св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 ;

третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 ;

розглянув заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовами ОСОБА_1 та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про витребування частини будинку

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В березні 2019 року ОСОБА_1 , а в серпні 2019 року ОСОБА_3 як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, звернулися до суду із зазначеними позовами, в яких, з урахуванням уточнених позовних вимог, просили витребувати в їх спільну власність у ОСОБА_2 31/50 частку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку «Б2», житлової прибудови до нього «б1», тамбур «б3», гараж «б2», прибудови «б».

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 12 жовтня 2023 року позовні заяви ОСОБА_1 та третьої особи - ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про витребування частини будинку задоволено. Витребувано у ОСОБА_2 як у добросовісного набувача 31/50 частку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складається із житлового будинку «Б2», житлової прибудови до нього «б1», тамбур «б3», гараж «б2», прибудови «б» і повернуто її у спільну власність ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 668,40 грн та 384,20 грн сплаченого ним судового збору та 10 000 грн витрат на правову допомогу. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1 668,40 грн сплаченого нею судового збору та 5 000 грн витрат на правову допомогу.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 30 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 12 жовтня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 та третьої особи - ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про витребування частини будинку відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частинах на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2 502,60 грн.

Постановою Верховного Суду від 19 березня 2025 року касаційну скаргуОСОБА_3 та представника ОСОБА_1 - адвоката Якименка О. О. задоволено. Постанову Вінницького апеляційного суду від 30 січня 2024 року скасовано, а рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 12 жовтня 2023 року залишено в силі.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення

12 червня 2025 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 подали засобами поштового зв`язку до Верховного Суду заяву, в якій просять ухвалити додаткове судове рішення у справі про стягнення із ОСОБА_2 на їх користь судових витрат, понесених при розгляді справи Верховним Судом, а саме судового збору у розмірі по 7 610 грн кожному.

Заява ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мотивована тим, що в касаційній скарзі на постанову Вінницького апеляційного суду від 30 січня 2024 року вони заявили клопотання про стягнення із ОСОБА_2 на їх користь судових витрат, однак Верховний Суд не вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частинами першою, тринадцятою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається, зокрема з резолютивної частини із зазначенням у ній розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на судове рішення апеляційного суду, встановлена статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, оскільки за результатами касаційного перегляду справи Верховним Судом залишено в силі рішення місцевого суду, яким позовні заяви ОСОБА_1 та третьої особи - ОСОБА_3 задоволено, а також стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по 1 668,40 грн судового збору за подання позовних заяв, то понесені ними судові витрати на сплату судового збору за подання касаційної скарги підлягають відшкодуванню відповідачем частково (без урахування зайво сплачених заявниками сум судового збору за подання касаційної скарги), а саме з відповідача на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 3 336,80 грн (1 668,40 грн х 200 %).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Частиною другою статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Згідно з абзацом першим пункту 5 розділу І Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787, повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету або повернення на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, або перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Враховуючи викладене, оскільки постановою Верховного Суду від 19 березня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_3 та представника ОСОБА_1 - адвоката Якименка О. О. задоволено, постанову Вінницького апеляційного суду від 30 січня 2024 року скасовано, а рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 12 жовтня 2023 року залишено в силі, однак не вирішено питання про розподіл судових витрат, то наявні підстави для ухвалення додаткової постанови про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_1 по 3 336,80 грн кожному судових витрат, понесених на сплату судового збору за подання касаційної скарги.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 сплатили судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено законом, тому судовий збір, надміру сплачений ОСОБА_3 відповідно до платіжної інструкції від 22 лютого 2024 року № 0.0..1 у розмірі 4 273,20 грн (7 610 грн - 3 336,80 грн)та ОСОБА_1 згідно з платіжною інструкцією від 22 лютого 2024 року № 0.0..1 у розмірі 4 273,20 грн (7 610 грн - 3 336,80 грн), підлягає поверненню.

Керуючись статтями 141, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 3 336 (три тисячі триста тридцять шість) грн 80 коп. судових витрат, понесених на сплату судового збору за подання касаційної скарги.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 336 (три тисячі триста тридцять шість) грн 80 коп. судових витрат, понесених на сплату судового збору за подання касаційної скарги.

Зобов`язати Державну казначейську службу України повернути ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) сплачений судовийзбір у розмірі4 273 (чотири тисячі двісті сімдесят три) грн20 коп., що внесений згідно з платіжною інструкцією від 22 лютого 2024 року № 0.0..1 на рахунок - UA0026007, код отримувача - 37993783, отримувач - ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/22030102, надавач платних послуг отримувача - Казначейство України.

Зобов`язати Державну казначейську службу України повернути ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 4 273 (чотири тисячі двісті сімдесят три) грн20 коп., що внесений згідно з платіжною інструкцією від 22 лютого 2024 року № 0.0..1 на рахунок - UA0026007, код отримувача - 37993783, отримувач - ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/22030102, надавач платних послуг отримувача - Казначейство України.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович