Справа № 709/1130/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09 вересня 2025 року селище Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Шарої Л.О.,

за участі секретаря судового засідання - Петраш Т.М.,

розглянувши в залі судових засідань Чорнобаївського районного суду Черкаської області у відкритому судовому засіданні, у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

У С Т А Н О В И В:

І. Описова частина.

Короткий виклад позиції позивача та відповідача.

Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (надалі позивач) звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі відповідачка) про стягнення заборгованості за договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.09.2021 в особистому кабінеті на офіційному вебсайті ТОВ «Мілоан» відповідач подав заявку на отримання кредиту

№ 3180126. До укладення кредитного договору відповідач отримав його проект в електронному вигляді в особистому кабінеті, ознайомився з ним, після чого уклав договір про споживчий кредит № 3180126 від 10.09.2021 з ТОВ «Мілоан». Відповідачу були перераховані кредитні кошти в сумі 12000,00 грн, однак за час дії договору відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання в частині виконання договірних відносин. 26.07.2024 згідно з умовами договору факторингу № 26-07/2024, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором № 3180126 від 10.09.2021 на користь позивача -ТОВ «Факторинг Партнерс». Відповідно до договору факторингу сума боргу відповідача перед новим кредитором - позивачем, становить 19603,15 грн, із якої: заборгованість за тілом кредиту - 7452,00 грн; заборгованість за відсотками - 11551,15 грн, заборгованість за комісією - 600,00 грн. За таких обставин, покликаючись на положення Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути із відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором у розмірі - 19603,15 грн, понесені судові витрати у виді судового збору у розмірі 2422,40 грн, витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Рух справи в суді першої інстанції та процесуальні рішення.

27.06.2025 позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» скерувало до Чорнобаївського районного суду Черкаської області через систему "Електронний суд" позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 30.06.2025 позовна заява прийнята суддею до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначений розгляд справи.

У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за відомими суду засобами зв`язку, відзиву на позовну заяву не подав, жодних заяв чи клопотань до суду не направив, причини неявки суду не відомі.

Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлення про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки судом вживалися вимоги закону щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, він вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу із внесенням до протоколу судового засідання про проведення заочного розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. Мотивувальна частина рішення

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 10.09.2021 відповідачем в особистому електронному кабінеті заповнена Анкета-заява на кредит № 3180126, відповідно до якої відповідач подав заяву на отримання кредиту в сумі 12000,00 грн., строк кредиту - 30 днів з 10.09.2021; дата повернення кредиту - 10.10.2021; сума повернення 14868,00 грн. Проценти за користування кредитом - 2268,00 грн нараховуються одноразово за ставкою 0,63 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, комісія за надання кредиту - 600,00 грн (а.с. 7).

За результатами розгляду анкети-заяви було прийнято рішення про погодження надання грошових коштів у кредит.

10.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладений Договір про споживчий кредит № 3180126 (індивідуальна частина) (а.с. 8-12).

Згідно з п. 1.1 вказаного Договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3 договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній в п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит.

Відповідно до п. 1.2. зазначеного Договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 12000,00 гривень у валюті: Українська гривня.

Згідно з п. 1.3. вказаного Договору, кредит надається строком на 30 днів з 10.09.2021 (строк кредитування).

Відповідно до п. 1.4. зазначеного Договору, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користуванням кредитом (дата платежу) 10.10.2021.

Згідно з пп. 1.5.2., п. 1.6., 1.7. вказаного Договору, проценти за користування кредиту - 2268,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,63 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова процентна ставка за користування кредитом 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; тип процентної ставки - фіксована; особливості нарахування процентів визначені п. 2.2., 2.3. цього Договору.

Згідно з п. 2.1. вказаного Договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Відповідно до п. 3.2.6. зазначеного Договору, кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника.

Згідно з п. 6.1. зазначеного Договору, цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Відповідно до п. 6.3. вказаного Договору, приймаючи пропозицію товариства про укладання цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів).

Крім цього, суду було надано графік платежів за договором про споживчий кредит № 3180126 (а.с. 13) та паспорт споживчого кредиту № 3180126 (а.с. 14-19), із якими був ознайомлений відповідач.

Згідно з квитанцією (ID платежу ) від 10.09.2021 ТОВ «Мілоан» перерахував відповідачу кошти задоговором № НОМЕР_1 у сумі 12000 грн. (а.с. 21).

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого стороною позивача, заборгованість відповідача за Договором про споживчий кредит № 3180126 від 10.09.2021 складає 19603,15 грн, із якої: заборгованість за тілом кредиту - 7452,00 грн; заборгованість за відсотками - 11551,15 грн, заборгованість за комісією - 600,00 грн (а.с. 24).

Отже, ТОВ «Мілоан» належним чином виконало умови Договору про споживчий кредит № 3180126 від 10.09.2021 та перерахувало відповідачу кошти в обумовленому розмірі на банківський рахунок, який вказаний останнім в кредитному договорі. Натомість, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, унаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 19603,15 грн. Доказів погашення відповідачем указаної заборгованості за кредитним договором матеріали справи не містять.

26.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» був укладений Договір факторингу № 26-07/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» зобов`язалося відступити ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» зобов`язалося їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Мілоан» за плату на умовах, визначених цим Договором (а.с. 25-30).

Відповідно до Акту приймання-передачі Реєстру боржників від 26.07.2024

ТОВ «Мілоан» передало, а ТОВ «Факторинг Партнерс» прийняло Реєстр боржників, зокрема, щодо наявної у відповідача заборгованості (а.с. 36, 37-39, 40).

Застосовані норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Положеннями ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За правилами ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Положеннями статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст. 625 ЦК України унормовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Нормами ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Статтею 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Так, судом встановлено, що Договір про споживчий кредит № 3180126 від 10.09.2021 укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем в електронній формі, шляхом його підписання позичальником одноразовим ідентифікатором та відправлення товариству електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір.

Оскільки без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами, суд дійшов висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідачки.

Суд дослідивши надані позивачем докази дійшов висновку, що позивачем надано належні і допустимі докази укладення із ТОВ «Мілоан» 10.09.2021 Договору про споживчий кредит № 3180126 та виконання позикодавцем умов договору шляхом надання кредиту в розмірі 12000 грн 00 коп, отримання відповідачем цих кредитних коштів.

Виходячи з оплатного характеру кредитних договорів, суд дійшов висновку, що умови кредитного договору про сплату відсотків за користування кредитом та комісії є справедливими, не призводять до дисбалансу прав та обов`язків сторін договорів, оскільки пункти договорів про розміри кредиту та відсоткової ставки, комісії погоджено за домовленістю сторін.

Суд приймає розрахунок заборгованості, наданий стороною позивача, вважає його таким, що підтверджує суми, які підлягають стягненню у зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань, а також звертає увагу на те, що з боку відповідача не було надано суду будь-яких доказів на спростування доводів та розрахунку позивача.

Також суд дійшов висновку про надання позивачем достатній та достовірних доказів про набуття ним права вимоги до відповідача за Договором про споживчий кредит № 3180126.

У порушення умов Договору та закону відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, а тому в останнього виникла заборгованість за Договором про споживчий кредит № 3180126 від 10.09.2021 в сумі 19603,15 грн, із якої: заборгованість за тілом кредиту - 7452,00 грн; заборгованість за відсотками - 11551,15 грн, заборгованість за комісією - 600,00 грн, яку слід стягнути на користь позивача.

Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією

№ від 20.06.2025 (а.с. 62).

Оскільки вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі

№ 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі

№ 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 01 вересня 2021 року у справі

№ 178/1522/18 (провадження № 61-3157св21).

Вирішуючи питання про стягнення із відповідача на користь позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн, суд установив, що фактичне отримання таких послуг підтверджується, зокрема, договором № 02-07/2024 від 02.07.2024, укладеним між ТОВ «Факторинг Партнерс» як клієнтом та АО «Лігал Ассістанс» (а.с. 48-50), заявкою на надання юридичної допомоги № 599 від 01.05.2025

(а.с. 53), витягом з акту № 11 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025 (а.с. 54).

З огляду на викладене та ураховуючи відсутність клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, суд вважає необхідним стягнути заявлений розмір.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за Договором про споживчий кредит № 3180126 від 10.09.2021, укладеному між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , у сумі 19603,15 (дев`ятнадцять тисяч шістсот три гивні 15 копійок) грн, із якої: заборгованість за тілом кредиту - 7452,00 грн; заборгованість за відсотками - 11551,15 грн, заборгованість за комісією - 600,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» 11422 (одинадцять тисяч чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, із яких: 2422,40 грн - витрати по сплаті судового збору, 9000,00 грн - витрати на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України http://ck.ck.court.gov.ua.

Ознайомитись з повним текстом ухвали суду, в електронній формі, сторони можуть за вебадресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», , місцезнаходження: вул. Ґедройця Єжи, 6, офіс 521, м. Київ, 03150.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Л.О. Шарая