Справа № 194/744/25
Номер провадження № 2-о/194/45/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.,

за участю секретаря судового засідання Коркіної Т.С.,

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області цивільну справу за заявою представника заявника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Військова частина НОМЕР_1 Збройних Сил України Міністерства оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник, в інтересах якого діє представник адвокат Шчекіч І.В., звернувся до суду з заявою, про встановлення факту, що має юридичне значення. Просить встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 , з 15.07.2024 року по теперішній час, тобто по 13.05.2025 року; встановити факт, що має юридичне значення, що сім`я ОСОБА_2 складається з трьох членів сім`ї, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його наречена, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та її малолітня донька, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначає, що заявник фактично проживає однією сім`єю з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу та її малолітньою донькою ОСОБА_6 , утримує свою родину та щомісяця перераховує на банківський рахунок ОСОБА_4 грошові кошти на потреби їхньої сім`ї. Вказаний факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника, пов`язані з отриманням грошової компенсації військовослужбовцям за піднайм (найм) житла у більшому розмірі.

Заявник та представник заявника в судове засідання не з`явилися, надали суду письмову заяву, в якій просять розглядати справу без участі сторони заявника, заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, підтримують та просять задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_7 (дошлюбне прізвище ОСОБА_8 ), в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування зазначає, що з липня 2024 року по теперішній час проживає однією сім`єю з ОСОБА_9 та своєю дочкою ОСОБА_6 , в квартирі, що орендують за адресою: АДРЕСА_1 . Також повідомляє, що 20.05.2025 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 в результаті чого змінила прізвище.

Представник заінтересованої особи військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Заявником є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорта.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_4 від 29.06.2023 року, ОСОБА_2 має право на пільги, встановлені для ветеранів війни учасників бойових дій.

Згідно Витягу з Наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (по стройовій частині) від 24.12.2020 року ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Згідно Витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.03.2025 року ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_5 .

З витягу з реєстру територіальної громади вбачається, що з 12.01.2000 року місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

З довідок про реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вбачається, що місце їх проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 .

З договору оренди квартири від 15.07.2024 року, вбачається, що ОСОБА_2 орендує з 15.07.2024 року по 15.07.2025 року квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . В п.13 цього договору відсутня інформація щодо кількості осіб, які будуть проживати в вказаній квартирі.

На підтвердження факту спільного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_4 надано акт про фактичне проживання від 17.02.2025 року, виданий головою правління ОСББ «Альбатрос 63» Гелевера О.В. За змістом вказаного акту, за адресою: АДРЕСА_1 , з 15 липня 2024 року і по теперішній час, фактично проживає родина з трьох осіб: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його дружина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підтверджується, що батьком дитини є ОСОБА_10 .

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 20 травня 2025 року зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис №576. У зв`язку з реєстрацією шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_11 ».

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно із частиною другою ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно із ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Конституційний Суд України у рішенні від 03 червня 1999 року №5-рп/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визначення осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

Із наведених положень можливо встановити ознаки подружніх відносин, зокрема, ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї, наявність усталених відносини, що притаманні подружжю, спільне проживання.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 07 грудня 2020 року в справі № 295/14208/18-ц, від 20 січня 2021 року у справі №178/90/18-ц.

Сам собою факт перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між ними склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 490/4949/17 (провадження № 61-46210св18).

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2019 року у справі №552/6659/16-ц (провадження №61-36768св18), факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, придбання один одному речей, виконання прохань, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між останніми склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні чоловіку та жінці як подружжю.

Відповідно до п.1 ст.12 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей у разі відсутності жилих приміщень для проживання військова частина зобов`язана орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу, та членів їх сімей або за бажанням військовослужбовця виплачувати йому грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення.

Відповідно до п.5 Порядку про розмір і порядок виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, розвідувальних органів, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони та військовослужбовцям, відрядженим до Міністерства освіти і науки, Державного космічного агентства, за піднайом (найом) ними житлових приміщень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 року №450, передбачено, що для отримання грошової компенсації військовослужбовці разом з рапортом подають такі документи: …копії свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану (про шлюб, розірвання шлюбу, про народження тощо), інших документів, що підтверджують родинні стосунки;

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Заявник в обґрунтування змісту заяви щодо факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, посилається на щомісячне перерахування гр. ОСОБА_4 грошових коштів на утримування родини та долучив на підтвердження платіжні інструкції.

Проте, суд не бере до уваги надані заявником платіжні інструкції, адже у призначенні платежу не зазначено будь якої інформації, яка б давала підстави вважати, що ці кошти призначені на забезпечення їх сумісного побуду і тому інше, тому вони не свідчать про факт спільного проживання сторін однією сім`єю як чоловіка та жінки та наявність у них спільного бюджету.

Суд критично відноситься до наданого заявником акту про фактичне проживання від 17.02.2025 року, оскільки він носить узагальнений характер, стосується здебільшого констатації факту сумісного проживання сторін та не підтверджує наявності усталених відносин, які притаманні подружжю, та є очевидно недостатнім доказом, за відсутності сукупності інших доказів.

Крім того, під час судового розгляду заявником не доведено та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про спільне проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 як чоловіка та жінки, тобто наявність сім`ї, зокрема, що заявник з ОСОБА_4 постійно спільно проживали з 15.07.2024 по 13.05.2025 року, мали спільний бюджет, харчування, мали спільні витрати на купівлю майна спільного користування, брали участь в утриманні житла, ремонті, тобто відсутнє підтвердження реальності сімейних відносин з ОСОБА_4 .

Інших доказів, які б підтвердили факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 , з 15.07.2024 року по 13.05.2025 року суду не надано.

Отже за результатом досліджених в судовому засіданні доказів суд дійшов до висновку, що надані суду докази у сукупності не підтверджують факт проживання заявника однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , з 15.07.2024 року по 13.05.2025 року, тому заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки, в судовому засіданні не було встановлено факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , то законні підстави для встановлення факту, що сім`я ОСОБА_2 складається з трьох членів сім`ї, з врахуванням ОСОБА_4 та її малолітньої доньки ОСОБА_5 відсутні.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 293-294,315 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Військова частина НОМЕР_1 Збройних Сил України Міністерства оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складено 15 вересня 2025 року.

Головуючий суддя: В.О. Корягін