печерський районний суд міста києва
Пр. № 2-5419/25
15 травня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Козлова Р.Ю.,
при секретарі - Іваненку С.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Роздільнянський відділ державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зміну розміру аліментів або звільнення від сплати аліментів,-
Позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом в якому просив суд:
3. Припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 500 гривень на місяць щомісячно, починаючи з 10.01.2020 року до досягнення дитиною повноліття, які стягуються за виконавчим листом № 757/561/20-ц, виданим 25.02.2021 року Печерським районним судом м. Києва, починаючи з 07.10.2023 року, тобто від дня набрання законної сили рішенням суду про усиновлення дитини.
4. Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист Печерського районного суду м. Києва від 25.02.2021 року № 757/561/20-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 500 гривень на місяць щомісячно, починаючи з 10.01.2020 року до досягнення дитиною повноліття.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2025 матеріали позову передані на розгляд судді Козлова Р.Ю.
Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Козлова Р.Ю. від 16.04.2025 відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, з повідомленням (викликом) сторін.
Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.
В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Позивач подав через систему «Електронний суд» заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Крім того, відповідача також повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні спору поклався на розсуд суду.
Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності учасників справи за правилами заочного позовного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзиву на позов не подала. При цьому, позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи на встановивши характер спірних правовідносин, суд дійшов наступних висновків.
24.04.2010 року між ОСОБА_1 , та ОСОБА_7 було укладено шлюб, який зареєстровано Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис за № 233.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , у зв`язку з чим 16.10.2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві було видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 та зроблений актовий запис № 1771.
06.10.2018 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , у зв`язку з чим відповідачем було взято прізвище « ОСОБА_8 ».
14.01.2021 року рішенням Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/561/20-ц ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав відносно сина, ОСОБА_3 , та стягнуто на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання ОСОБА_3 у твердій сумі в розмірі 500 гривень на місяць щомісячно, починаючи з 10.01.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
На виконання вказаного рішення суду Роздільнянським відділом державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 19.03.2021 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_6 зі стягнення з позивача на користь відповідача додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно виконавчого листа № 757/561/20-ц, виданого 25.02.2021 року Печерським районним судом м. Києва
Отже, Роздільнянським ВДВС ПМУМЮ (М. Одеса) наразі стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти та додаткові витрати на утримання дитини, ОСОБА_3 , згідно:
- виконавчого листа № 757/561/20-ц, виданого 25.02.2021 року Печерським районним судом м. Києва (ВП № НОМЕР_6).
Вирішено «внести зміни до актового запису № 1771 про народження ОСОБА_6 , складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві 16.10.2010 року, вказавши батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Чигирин Черкаської області, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 . Вирішено змінити по батькові усиновленої дитини з « ОСОБА_10 » та « ОСОБА_11 », ім`я та прізвище дату і місце народження - залишити без змін.»
Рішення Печерського районного суду м. Києва від 06.09.2023 року у справі № 757/25109/23-ц про усиновлення ОСОБА_6 набрало законної сили 07.10.2023 року.

При цьому, позивачем у повному обсязі виконано свій обов`язок з утримання дитини, оскільки станом на грудень 2024 року у позивача відсутня заборгованість зі сплати аліментів та додаткових витрат, що підтверджується:

- постановою від 11.12.2024 року про скасування заходів примусового виконання виконавчого листа Печорського районного суду м. Києва від 02.09.2016 № 757/31181/16-ц у виконавчому провадженні № НОМЕР_5;

- розрахунком заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні № НОМЕР_5 станом на грудень 2024 року;

- постановою від 13.12.2024 року про скасування заходів примусового виконання виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва від 25.02.2021 № № 757/561/20-ц у виконавчому провадженні № НОМЕР_6.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 СК України способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є зокрема встановлення правовідношення та припинення правовідношення, а також його анулювання.

За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права.

Отже, найкращі інтереси дітей повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків (правовий висновок Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року в справі № 6-1945цс17).

Суд при прийнятті рішення надає переваги та керується ч. 1 ст.3 Конвенції про права дитини, яка передбачає, що в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частиною другою ст. 188 СК України визначено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Положеннями ст. 197 СК України визначено, що за позовом платника аліментів суд може звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Судом встановлено, що 07.10.2023 року набрало законної сили рішення суду про усиновлення дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 232 СК України з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права й обов`язки між усиновленою особою та усиновлювачем і його родичами за походженням.

Частинами 4, 5 ст. 232 СК України визначено, що усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права й накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача в такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

Таким чином, усиновлення є юридичним фактом, внаслідок якого виникають, змінюються та припиняються правовідносини.

Так, після здійснення усиновлення виникає новий комплекс правовідносин, прав та обов`язків між суб`єктами цих правовідносин. Внаслідок факту усиновлення виникають відносини не тільки між усиновлювачем та особою, яку усиновляють, але й з іншими членами сім`ї та родичами усиновлювача. Окрім цього, внаслідок усиновлення припиняється правовий зв`язок (а відповідно й правовідносини) між батьками та особою, яка усиновлена.

Аналіз наведеного дає підстави для висновків, що усиновлення, як юридичний факт змінює суб`єктний склад батьківських правовідносин - батьки усиновленої особи перестають бути суб`єктами батьківських прав та обов`язків, і, водночас, між усиновлювачем та усиновленим встановлюються правові зв`язки, які існують між батьками та дітьми, тому усиновителі зобов`язані утримувати усиновлених за правилами, установленими ст. 180 СК України.

У постанові від 31 серпня 2022 року у справі № 522/5039/21 Верховний Суд дійшов наступного висновку: «Сімейне законодавство України не передбачає обов`язку батька за походженням, чия дитина усиновлена іншим чоловіком, утримувати таку дитину до досягнення нею повноліття».

Крім цього, відповідно до частини першої ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у зв`язку з визнанням судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до вимог ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини четвертої ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки, рішення Печерського районного суду м. Києва від 06.09.2023 року у справі № 757/25109/23-ц про усиновлення ОСОБА_6 набрало законної сили 07.10.2023 року, то з моменту здійснення усиновлення між позивачем та дитиною припинено особисті та майнові права і обов`язки.

Враховуючи все вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на оплату судового збору в розмірі 968,96 грн.

Керуючись ст. 3, 4, 5, 12, 13, 43, 44, 49, 141, 175, 177, 223, 258-259, 265, 280-282 ЦПК України, ст. 18, 179, 180-182, 197, 232 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Роздільнянський відділ державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зміну розміру аліментів або звільнення від сплати аліментів - задовольнити у повному обсязі.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 01.07.2016 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, які стягуються за виконавчим листом № 757/31181/16-ц, виданим 02.09.2016 року Печерським районним судом м. Києва, починаючи з 07.10.2023 року, тобто від дня набрання законної сили рішенням суду про усиновлення дитини.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист Печерського районного суду м. Києва від 02.09.2016 року № 757/31181/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 01.07.2016 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 500 гривень на місяць щомісячно, починаючи з 10.01.2020 року до досягнення дитиною повноліття, які стягуються за виконавчим листом № 757/561/20-ц, виданим 25.02.2021 року Печерським районним судом м. Києва, починаючи з 07.10.2023 року, тобто від дня набрання законної сили рішенням суду про усиновлення дитини.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист Печерського районного суду м. Києва від 25.02.2021 року № 757/561/20-ц про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 500 гривень на місяць щомісячно, починаючи з 10.01.2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 968 грн 96 коп.

Повне рішення суду складено 15 травня 2025 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Суддя