Дата документу 01.09.2025 Справа № 334/8945/24
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний №334/8945/24 Головуючий у 1-й інстанції: Філіпова І. М.
Провадження № 22-ц/807/1395/25 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: Подліянової Г.С., Гончар М.С., Кухаря С.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника, адвоката Войтовича Євгена Михайловича на рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 12 травня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Запоріжжяобланерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ «Запоріжжяобленерго», правонаступником якого є АТ «Запоріжжя обленерго» надає послуги з розподілу електричної енергії, на об`єкті, що розташований за адресою буд. АДРЕСА_1 на підставі приєднання споживача до публічного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії та відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , яка зареєстрована за даною адресою. В даному будинку також зареєстрований ОСОБА_2 .. Відповідач до 01 січня 2019 року використовував електричну енергію на підставі укладеного договору про користування електричною енергією № 572735311 від 15 липня 2013 року.

03 лютого 2024 року при здійсненні рейдовою бригадою перевірки дотримання споживачами ПРРЕЕ, було виявлено порушення споживачем п. 5.5.5 ПРРЕЕ, а саме:«Самовільне підключення електропроводки до електричної мережі ПАТ «Запоріжжяобленерго» з порушенням схеми обліку підключення електричної розетки поза приладом обліку. Точка самовільного підключення фазного та нульового проводів знаходиться на споживачу проводі на горищі. Порушення виявлено під час технічної перевірки, споживачу продемонстровано». Виявлене порушення зафіксовано актом про порушення № 10013285 від 03 лютого 2024 року. Акт про порушення Правил користування електричною енергією складався у присутності споживача ОСОБА_2 , ним підписаний без внесення до акту заперечень та зауважень. Другий примірник акту про порушення залишено особисто споживачу. На засіданні комісії з розгляду актів був присутнім споживач ОСОБА_2 , додаткових заперечень, зауважень або пояснень стосовно виявленого порушення до комісії не надав. 26 березня 2024 року комісія з розгляду актів визнала причетність споживачів до виявленого порушення, затвердила розрахунок обсягу та вартості не облікованої електроенергії на суму 94 827,45 грн. Копію протоколу засідання комісії №215 від 26березня 2024 року, розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії та рахунок на сплату боргу надіслано споживачам рекомендованим листом 30 жовтня 2024 року, що підтверджується описом вкладення в цінний лист АТ «Укрпошта», поштовою накладною. Відповідачі суму боргу не сплатили.

Зважаючи на вищевикладене позивач просить стягнути солідарно з відповідачів вартість необлікованої електричної енергії у розмірі 94 827,45 грн та судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 12 травня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» вартість необлікованої електричної енергії в розмірі 94 827 грн 45 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» судові витрати в розмірі 2422 грн 40 коп.

Не погоджуючись із судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Войтович Євген Михайлович подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 12 травня 2025 року та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог ПАТ «Запоріжжяобленерго» відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем не доведено здійснення самовільного підключення та споживання необлікованої електричної енергії саме ОСОБА_1 , яка є власником 9/20 часток буд. АДРЕСА_1 . При розгляді акту про порушення остання була відсутня. В акті не зазначено, що саме ОСОБА_1 здійснила порушення п.5.5.5 ПРРЕЕ, розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії до акту додано не було, що обмежує ОСОБА_1 як споживача визначити правильність та відповідність вимогам ПРЕЕ здійсненого розрахунку. Крім цього, рішення яке оформлене протоколом №215 від 26 березня 2024 року не відповідає вимогам ПРРЕЕ №312, відсутній розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергією.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу АТ «Запоріжжяобленерго» зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

В силу вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2025 року це 90 840 грн (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028,00 грн (3028,00 грн Х 30 = 90 840 грн), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1, ч.2 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, зокрема: малозначні справи, що виникають з трудових відносин. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Встановлено, що ціна позову в даній справі становить 94 827,45 грн, що перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, колегія суддів враховує, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 2 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Розрахунок: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 у розмірі 3028 грн х 80 = 242 240 грн).

Апеляційний суд урахував ціну та предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та дійшов висновку, що дана справа є незначної складності, ціна позову якої не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зазначена справа відповідно до п. п. 1 , 2 ч. 1 ст. 274 ЦПК України може розглядатися в порядку спрощеного провадження, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України, не належить до виключень із цієї категорії відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України.

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачі, зареєстровані у житловому будинку АДРЕСА_1 , а отже є споживачами електричної енергії, особовий рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ОСОБА_1 .. Матеріали справи містять належні та допустимі докази вчиненого відповідачами порушення. При цьому, факт безоблікового споживання електричної енергії відповідачами підтверджується складеним у повній відповідності до приписів чинних норм права, актом про порушення, в сукупності з іншими доказами, та відсутністю у відповідачів належних доказів які б свідчили про зворотнє. Відповідачі порушили правила роздрібного ринку електричної енергії, у їх діях має місце безоблікове споживання електроенергії, розрахунки зроблені у відповідності з чинною методикою, що вказує на необхідність стягнення з відповідачів вартість необлікованої електроенергії відповідно до акту N 10013285 від 03.02.2024 року в розмірі 94 827,45 грн. З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно заборгованість за не обліковану електричну енергію в розмірі 94 827,45 грн .

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» надає послуги з розподілу електричної енергії, на об`єкт, розташований за адресою, а саме: будинок АДРЕСА_1 на підставі приєднання споживача до публічного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії та відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки №06.4-02/02/2123 від 13 листопада 2024 року Департамент адміністративних послуг Запорізької міської ради, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 06 вересня 2000 року по теперішній час (а.с.32).

Відповідно до довідки №06.4-02/02/2122 від 13 листопада 2024 року Департамент адміністративних послуг Запорізької міської ради, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 09 грудня 2005 року по теперішній час (а.с.34).

03 лютого 2024 року представники ПАТ «Запоріжжяобленерго» у присутності споживача ОСОБА_2 провели контрольний огляд та технічну перевірку за адресою: АДРЕСА_1 в результаті якого складено акт про порушення від 06 квітня 2019 року N 10013285 (а.с.12).

У цьому акті зазначено, що споживачем порушено пункт 5.5.5 ПРРЕЕ, а саме здійснено: «Самовільне підключення електропроводки до електричної мережі ПАТ «Запоріжжяобленерго» з порушенням схеми обліку підключення електричної розетки поза приладом обліку. Точка самовільного підключення фазного та нульового проводів знаходиться на споживачу проводі на горищі. Порушення виявлено під час технічної перевірки, споживачу продемонстровано».

До цього акта приєднано схему електроживлення споживача о/р НОМЕР_1 , фото, акт встановлення/заміни/технічної перевірки/контрольного огляду збереження пломб вузла обліку, встановленого на об`єкті споживача,рахунок тарифі, паспорт точки розподілу.

Також в акті зазначено, що комісія ПАТ «Запоріжжяобленерго» з розгляду складеного акта про порушення буде проводити засідання 26 березня 2024 року за адресою: м. Запоріжжя, Володимира Грищенка, буд. 25, каб.104.

Вказаний акт підписали працівники ПАТ «Запоріжжяобленерго» ОСОБА_3 (інженер), ОСОБА_4 (контролер), ОСОБА_5 (контролер), споживач ОСОБА_2 , свідки не залучались. Цими ж особами також підписана Схема підключення споживача. ОСОБА_2 зауваження до складеного акту надати відмовився (а.с.12,13).

26 березня 2024 року на підставі акта про порушення від 03 лютого 2024 року N 10013285, Комісією з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ побутовим споживачем ПАТ «Запоріжяобленерго» прийнято рішення, оформлене протоколом від 26 березня 2024 року N 215 про нарахування обсягу та вартості необлікованої електроенергії згідно з пунктом 6 п.8.4.2, п.8.2.6, підпункту 3 п.8.4.8, п.8.4.13 ПРРЕЕза 1 рік, з 03 лютого 2023 року по 03 лютого 2024 року. Розмір необлікованої електроенергії складає 14457 кВт/год на суму 94 821,45 грн (а.с.27).

Розгляд акта про порушення від 06 квітня 2019 року N 10013285 комісією відбувся без присутності споживачів (відповідачів), (відповідної відмітки в протоколі засідання комісії немає).

Рішення, оформлене протоколом від 26 березня 2024 року N 215, споживачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не виконали, вказану суму заборгованості не погасили.

Звертаючись до суду із позовом, ПАТ «Запоріжжяобленерго», правонаступником якого є АТ «Запоріжжяобленерго» вказувало на те, що внаслідок обстеження будинку ОСОБА_1 , яка є власником та зареєстрована в ньому, в якому також зареєстрований ОСОБА_2 його працівниками виявлено порушення пункту 5.5.5 ПРРЕЕ, складено Акт про порушення від 03 лютого 2024 року N 10013285, а Комісією з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ визначено обсяг недоврахованої електричної енергії на суму завданих збитків у розмірі 94 827, 45 грн, вказану суму споживачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 добровільно не погасили, а тому позивач просив стягнути солідарно з останніх вказану суму та судові витрати по справі.

Правовідносини, які винили між сторонами, врегульовані нормами ЦК України, Законом України Про ринок електричної енергії, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року N 312 (далі - ПРРЕЕ).

Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про ринок електричної енергії", правопорушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Підпунктом 20 п. 5.5.5 глави 5.5 Розділу V ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Підпунктом 14 п. 5.1.1 глави 5.1 Розділу V ПРРЕЕ передбачено, що оператор системи має право на відшкодування збитків, які виникли через дії чи бездіяльність споживача, основного споживача, електропостачальника, власника мереж, оператора малої системи розподілу, суміжного оператора системи, постачальника послуг комерційного обліку.

Підпунктом 11 п. 5.2.1 глави 5.2 РозділуV ПРРЕЕ передбачено, що електропостачальник має право на відшкодування збитків, які виникли через дії чи бездіяльність споживача, іншого електропостачальника, власника мереж, оператора малої системи розподілу, оператора системи, постачальника послуг комерційного обліку.

Пунктами 8.2.5, 8.2.6 глави 8.2 Розділу VIII ПРРЕЕ встановлено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення. На підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Відповідно до підпункту 6 п. 8.4.2 ПРРЕЕ визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акту про порушення, складеного порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення таких порушень, як зокрема, самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі оператора системи з порушенням схеми обліку.

Підпунктом 7 п. 8.4.2 глави 8.4 Розділу VIII ПРРЕЕ передбачено, що визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення у разі виявлення самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку.

Пунктом 8.4.13 глави 8.4 Розділу VIII ПРРЕЕ встановлено, що у разі виявлення у побутового споживача порушень, зазначених у підпунктах 6-8 пункту 8.4.2 цієї глави, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (Wдоб.с. п., кВт·год), визначається за формулою 8 цієї глави При цьому час використання самовільного підключення протягом доби (t вик.с. п.) приймається рівним 8 год.

Wдоб.с.п=Рс.п.х tвик.с.п.

Згідно п. п. 3 п. 8.4.8 глави 8.4 Розділу VIII ПРРЕЕ кількість днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил, визначається виходячи з кількості робочих днів електроустановки споживача (крім випадків фіксації засобами комерційного обліку кількості днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил) якщо споживач здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники оператора системи під час проведення контрольного огляду засобу комерційного обліку не мали можливості, або установив пристрій, що занижує покази лічильника електричної енергії (використання фазозсувного трансформатора, постійних магнітів (у разі невстановлення на/в лічильник індикаторів), пристрою випромінювання електромагнітних полів тощо), - з дня останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію, або набуття права власності чи користування на об`єкт (якщо технічну перевірку у період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію або набуття ним права власності (користування) на об`єкт до дати виявлення порушення не було проведено) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у дванадцяти календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.

Пунктом 1.1.2 глави 1.1 Розділу І ПРРЕЕ визначено, що: 1) контрольний огляд засобу комерційного обліку виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності засобу комерційного обліку (корпусу, скла, кріплення тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, індикаторів, зняття показів засобів комерційного обліку (у разі виконання функцій постачальника послуг комерційного обліку), а також з метою виявлення самовільних підключень без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів; 2) технічна перевірка виконання комплексу робіт з метою визначення відповідності Кодексу комерційного обліку та відповідним нормативно-технічним документам стану вузла обліку електричної енергії (крім тих його характеристик та властивостей, забезпечення яких покладається на постачальника послуг комерційного обліку) та схеми його підключення, електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точки вимірювання, а також з метою виявлення позаоблікових підключень; 3) самовільне підключення без порушення схеми обліку несанкціоноване (непогоджене) оператором системи підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі за схемою, передбаченою проектними рішеннями та/або договором з оператором системи, після їх відключення оператором системи в установленому законодавством порядку (за умови наявності договору з оператором системи); 4) самовільне підключення з порушенням схеми обліку несанкціоноване (непогоджене) оператором системи підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі за схемою, не передбаченою проектними рішеннями та/або договором з оператором системи, та/або без укладення договору з оператором системи.

Позивач має право проводити технічну перевірку засобу комерційного обліку, як передбачено п. 5.1.1 ПРРЕЕ та з урахуванням вимог п. 8.2.5 ПРРЕЕ, а саме у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 9 ПРЕЕ.

Відповідно до п. 8.2.5 Правил, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві, підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача.

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням (пункт 8.2.5).

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу не облікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача. Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.

Відповідно до п. 8.2.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії, на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг не облікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 03 лютого 2024 року працівниками ПАТ «Запоріжжя обленерго» при здійсненні перевірки за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 , було виявлене порушення, а саме: п. 5.5.5 ПРРЕЕ самовільне підключення електропроводки до електричної мережі ПАТ «Запоріжжяобленерго» з порушенням схеми обліку підключення електричної розетки поза приладом обліку. Точка самовільного підключення фазного та нульового проводів знаходиться на ввідному проводі на горищі будинку. Порушення виявлено під час технічної перевірки продемострована споживачу. Виявлене порушення зафіксовано Актом про порушення N 10013285 від 03 лютого 2024 року, підписаного представниками оператора системи та споживачем ОСОБА_2 (а. с. 12).

Згідно даних акту, такий складено за участі споживача ОСОБА_2 . У відповідній графі ОСОБА_2 від зауважень відмовився. Зазначено дані про дату число та рік його народження, паспортні дані.

Акт містить зазначення про те, що комісія оператора систем з розгляду складеного акта про порушення буде проводити засідання 26 березня 2024 року за адресою: м. Запоріжжя, вул. Володимира Грищенка, буд. 25 каб. 104,103 (п. 11 акту).

ОСОБА_2 ознайомлено із змістом складеного акту, що підтверджується власноручним підписом у відповідній графі у акті N 10013285 від 03 лютого 2024 року. Із акту про порушення убачається, що особу установлено за паспортом серії НОМЕР_2 .

До матеріалів справи також долучено в якості додатку N 1 до Акту про порушення від 03 лютого 2024 року N 10013285 схему електроживлення вул. Цілинна, буд. 15 м. Запоріжжя, з якою під особистий підпис був ознайомлений ОСОБА_2 (а.с.13).

На підставі підпунктів 6 п. 8.4.2, п.8.2.6, підпункту 3 п. 8.4.8, п.8,4,13 ПРРЕЕ споживачу визначено за формулою 8 глави 8.4 ПРРЕЕ обсяг необлікованої електричної енергії у кількості 14 457 кВт. год.на суму 94 827 грн 45 коп за період з 02 лютого 2023 року по 03 лютого 2024 року (а.с.20).

26 березня 2024 року комісія з розгляду актів визнала причетність споживачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до виявленого порушення, затвердила розрахунок обсягу та вартості не облікованої електроенергії на суму 94 827, 45 грн прийняте рішення зафіксовано Протоколом комісії N 215 від 26 березня 2024 року, який направило на адресу відповідачів (а.с. 20,21).

Таким чином, виявлене порушення у вигляді самовільного підключення електропроводки до електричної мережі ПАТ «Запоріжжяобленерго» з порушенням схеми обліку підключення електричної розетки поза приладом обліку. Точка самовільного підключення фазного та нульового проводів знаходиться на ввідному проводі на горищі будинку. Порушення виявлено під час технічної перевірки продемострована споживачу. Виявлене порушення зафіксовано Актом про порушення N 10013285 від 03 лютого 2024 року, підписаного представниками оператора системи та споживачем ОСОБА_2 та подальшому розглянуто на засіданні комісії, що оформлено Протоколом №215 від 26 березня 2024 року, відповідає приписам ПРРЕЕ, яке кваліфікується за самовільного підключення після відключення електроживлення, яке зафіксовано Актом правопорушення N 10009874 від 29 квітня 2022 року, та у подальшому розглянуто на засіданні комісії, що оформлено Протоколом N 835 від 18 травня 2022 року, відповідає приписам ПРРЕЕ, яке кваліфікується за п. п. 6 п. 8.4.2 ПРРЕЕ.

Копію протоколу засідання комісії N 215 від 26 березня 2024 року, розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії та рахунок на сплату боргу надіслано відповідачам рекомендованим листом, що підтверджується поштовим описом АТ Укрпошта, який міститься в матеріалах справи (а.с.21), про те сума боргу до теперішнього часу непогашена.

Отже, матеріали справи містять належні та допустимі докази вчиненого відповідачами порушення. При цьому, факт безоблікового споживання електричної енергії відповідачами підтверджується складеним у повній відповідності до приписів чинних норм права, актом по порушення, в сукупності з іншими доказами, та відсутність у відповідачів належних доказів які б свідчили про зворотнє.

Колегія суддів погоджується з розрахунком обсягу та вартості необлікованої електричної енергії від 03 лютого 2024 року у сумі 94 827, 45 грн та вважає його правильним. Більш того, відповідачами такий розрахунок спростований не був.

Доводи заявника щодо відсутності відповідальності у разі якщо особа є тільки співвласником майна не заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Правовідносини з приводу користування та утримання будинком (квартирою), у тому числі тих, що належать громадянам на праві власності, регулюються, зокрема, Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує, а відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Участь кожного співвласника у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна означає необхідність несення витрат, які є об`єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані, тобто для підтримання його технічних, санітарно-гігієнічних, екологічних, ергономічних та естетичних характеристик будинку, які визначають його експлуатаційні якості.

Кожен співвласник зобов`язаний брати участь в у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто із співвласників укладає правочин або здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.

Виходячи зі змісту цих норм, у разі ухилення співвласника від участі у витратах на утримання спільної власності, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно й вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутися до суду з позовом про примусове стягнення зі співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна. У свою чергу, такий співвласник може висунути відповідні заперечення, вважаючи здійснені співвласниками витрати надмірними або зайвими.

Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Таким чином, за адресою по АДРЕСА_1 , за якої було виявлено порушення ПРРЕЕ, зареєстровані ОСОБА_1 , яка є власником частини будинку та гр. ОСОБА_2 (зареєстрований згідно паспорту у вкладці місце реєстрації), які є відповідальними особами за порушення ПРРЕЕ.

Враховуючи, що ОСОБА_1 (яка є власником частини будинку) та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , тобто вони є споживами послуг з електропостачання за вказаною адресою, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що про солідарне стягнення з відповідачів вартості необлікованої електричної енергії у сумі 94 827,45 грн

Крім того, ОСОБА_1 подала позов до ПАТ «Запоріжжяобленерго» про захист прав споживачів, предметом розгляду справи № 334/3446/24 було визнання протиправним та скасування рішення комісії ПАТ «Запоріжжяобленерго» з розгляду актів про порушення, яке оформлене протоколом №215 від 26.03.2024р., за яким комісією було проведено розрахунок необлікованої електричної енергії у кількості 14457 кВт/год. на суму 94827,45 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі № 334/3446/24 від 27

листопада 2024 року, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про визнання протиправним та скасування рішення комісії ПАТ «Запоріжжяобленерго» з розгляду актів про порушення, яке оформлене протоколом №215 від 26.03.2024. Постановою від 26.03.2025р. Запорізького апеляційного суду у справі № 334/3446/24 залишено без змін (а.с.66-70).

Таким чином, протокол №215 від 26 березня 2024 року засідання комісії з розгляду актів є чинним, а тому комісією було прийнято обґрунтоване та законне рішення про проведення розрахунку необлікованої електричної енергії у кількості 14457 кВт/год. на суму 94827,45 грн. (гр. ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_2 ).

Колегія суддів погоджується з розрахунком обсягу та вартості необлікованої електричної енергії від 03 лютого 2024 року у сумі 94 827, 45 грн та вважає його правильним. Більш того, відповідачами такий розрахунок спростований не був.

Отже, матеріали справи містять належні та допустимі докази вчиненого відповідачами порушення. При цьому, факт безоблікового споживання електричної енергії відповідачами підтверджується складеним у повній відповідності до приписів чинних норм права, актом по порушення, в сукупності з іншими доказами, та відсутність у відповідачів належних доказів які б свідчили про зворотнє.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-78, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обгрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на законність судового рішення не впливають.

Водночас при розподіленні судових витрат у вигляді сплати судового збору суд першої інстанції припустився помилки стягнувши солідарно з відповідачів судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Відповідно до статті 141 ЦПК, судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково до кількох відповідачів, кожен з них сплачує частину судового збору, що відповідає задоволеній частині позову до нього.

Отже, згідно з Цивільним процесуальним кодексом України (ЦПК), судовий збір стягується з відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог, а не солідарно. Це означає, що кожен відповідач сплачує свою частку судового збору, яка відповідає частині позову, задоволеної щодо нього. Солідарне стягнення судових витрат, включаючи судовий збір, не передбачено.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 №461/5420/14-ц

Із матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з позовною заявою ПАТ «Запоріжжяобленерго» сплатило судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 6585 від 18 вересня 2024 року (а.с.25).

Враховуючи викладене, оскаржуване судове рішення в частині розподілу судових витрат слід змінити стягнувши з відповідачів на користь позивача по 1211, 20 грн (2422,40:2) судового збору з кожного. В іншій частині рішення суду є законним та обгрунтованим, тому підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

У Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений Висновок також звертає увагу на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних рішень у різних країнах.

Так, у справі "Салов проти України" (заява N 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі "Hirvisaari v. Filad", заява N 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі "Ruiz Torija v. Spai", заява серія А N 303-А; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

У справі "Серявін та інші проти України" зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі "Hirvisaari v. Filad", заява N 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Отже, у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника, адвоката Войтовича Євгена Михайловича задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 12 травня 2025 року залишити без змін, змінивши в частині стягнення судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання позовної заяви у сумі 2422, 40 гривень, з кожного по 1 211, 20 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови,лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 01 вересня 2025 року.

Головуючий, суддя Суддя Суддя

Подліянова Г.С. Гончар М.С. Кухар С.В.