Справа № 182/2879/24
Провадження № 2/0182/3741/2025
04.09.2025 м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька -Шаховал І.О., розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ТОВ «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -
В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ТОВ «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що 26 червня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 2608231, відповідно до якого Товариством було надано відповідачу грошові кошти на загальну суму 10 000 грн.00 коп., а відповідач, в свою чергу, зобов`язувався повернути кредит у термін, визначений договором. 29 грудня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 29/12-2021, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01. Згідно з реєстром боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, ТОВ «Коллект центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 . Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав. У зв`язку з чим, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка становить суму в розмірі 50 512 грн.00 коп., з яких 10 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 40 512 грн.00 коп. заборгованість за відсотками, а також судові витрати в розмірі 16 028 грн. 00 коп., які складаються зі сплати судового збору 3 028 грн. 00 коп. та витрат на правову допомогу 13 000 грн. 00 коп.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2024 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову.
Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть, якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, своїм правом на подання відзиву до суду не скористався, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду від нього не надходили.
Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Зважаючи на ці обставини, суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Як встановлено судом, 26 червня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 2608231, відповідно до якого Товариством було надано відповідачу грошові кошти на загальну суму 10 000 грн.00 коп., а відповідач, в свою чергу, зобов`язувався повернути кредит у термін, визначений договором.
Згідно з вимогами ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідач не виконав свого обов`язку за кредитним договором, у зв`язку з чим, згідно розрахунку, наданого позивачем, виникла заборгованість в сумі 47 516 грн.00 коп.,з яких 4 700 грн.00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 42 816 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками.
Як вбачається з матеріалів справи, 29 грудня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 29/12-2021, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01. Згідно з реєстром боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, ТОВ «Коллект центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 .
Відповідно до ст.1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно вимог ст.81 ЦПК України, позивачем надані докази, які підтверджують порушення умов договору і відповідачем вони не спростовані.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач порушив умови договору, добровільно заборгованість не сплатив, а тому суд вважає, що суму боргу в розмірі 50 512 грн.00 коп., з яких 10 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 40 512 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками, слід стягнути з відповідача в примусовому порядку на користь позивача, тим самим задовольнивши позов в цій частині повністю.
Щодо заявленої вимоги про стягнення судових витрат, суддя вважає за необхідне зазначити наступне.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За правилами ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правової допомоги, укладений між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; заявку на надання юридичної допомоги № 02-01/2023 від 02 січня 2023 року та витяг з акту про надання юридичної допомоги, згідно з якими АО «Лігал Ассістанс» надало правову допомогу ТОВ «Коллект Центр» щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .
Таким чином, витрати за надану професійну правничу допомогу, які поніс позивач, є реальними, доведеними, тобто, такими, що підтверджені належними доказами, а тому підлягають розподілу відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.
Однак, суд вважає зазначену суму витрат надмірною, оскільки правова допомога надавалась у «стандартній» справі, обставини якої, мотивація з посиланнями на норми закону, повторюється зі справи в справу і не вимагає від адвоката значних зусиль. Названа «стандартність» зумовлена специфікою організації, якій адвокат надає правову допомогу, а саме: ця організація зосереджена на одних і тих же послугах з одним і тим же стандартизованим алгоритмом юридичних дій. До того ж, розгляд справи проводився у спрощеному провадженні, без проведення судових засідань. Розумною сумою витрат на правову допомогу, на думку суду, за таких обставин є сума в розмірі 10 000 грн. 00 коп.
У стягненні іншої частини витрат на правову допомогу суд відмовляє.
Окрім цього, враховуючи ту обставину, що стороною позивача було при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 3 028 грн. 00 коп., то, з урахуванням вимог закону, вищевказана сума боргу підлягає також стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 258, 259, 263-265, 274, 279, 280-283, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.526, 527, 530, 598, 599, 629, 633, 634, 1050, 1054, 1082 ЦК України, суд -
Позовні вимоги ТОВ «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал