Справа № 466/6307/24 Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Провадження № 22-з/811/160/25 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
03 вересня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Н.П. Крайник
суддів Я.А. Левика, М.М. Шандри
розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» - Бачинського Остапа Михайловича про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 09 грудня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 09 грудня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» заборгованість за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №48 від 13.02.2020 року в розмірі 16 854,91 (шістнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят чотири гривень 91 копійок) грн та заборгованість за Договором №563993 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 19.02.2020 року в розмірі 16 269,66 (шістнадцять тисяч двісті шістдесят дев`ять гривень 66 копійок) грн, а всього 33 124,57 (тридцять три тисячі сто двадцять чотири гривень 57 копійки) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) судового збору.

В решті вимог відмовлено.

Рішення суду в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу оскаржило ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф».

Постановою Львівського апеляційного суду від 12 червня 2025 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» задоволено частково, рішенняШевченківського районного суду міста Львова від 09 грудня 2024 року в частині відмови у стягнення витрат на професійну правничу допомогу скасовано, стягнуто з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» 3 000 гривень витрат на правничу допомогу адвоката.

16.06.2025 року представник ТзОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» - Бачинський О.М. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» 1 500 грн витрат на правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення проводиться без виклику учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позові покладаються на відповідача.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

В той же час, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 року у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 року у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, згідно якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Також, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21).

При цьому, суд зобов`язаний оцінити рівень витрат на адвокатські послуги, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Як убачається з матеріалів справи, 04.06.2024 року між адвокатом Бачинським О.М. та позивачем було укладено договір про надання правової допомоги № 20240604-2, на підставі якого видано ордер про надання правничої (правової) допомоги позивачу у даній справі.

16.06.2025 року представник ТзОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» - Бачинський О.М. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 1 500 гривень.

На підтвердження розміру понесених судових витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції представник позивача Бачинський О.М. надав суду додаткову угоду до договору про надання правової допомоги № 20240604-2 від 12.12.2024 року, акт № 1 приймання-передачі наданих послуг згідно договору про надання правової допомоги № 20240604-2 від 13.06.2025 року та рахунок № 1 від 13.06.2025 року, згідно якого вартість послуг за договором № 20240604-2 від 12.12.2024 року становить 1 500 грн.

Враховуючи наведені представником позивача доводи на обґрунтування розміру витрат на правову допомогу, складність справи, час, затрачений адвокатом, та обсяг наданих ним послуг, колегія суддів приходить до висновку, що заяву представника ТзОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» - Бачинського О.М. про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 1 000 гривень.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» - Бачинського Остапа Михайловича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (79013, м. Львів, вул. Степана Бандери, 87, оф. 54, ) 1 500 грн витрат на правову допомогу.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст додаткової постанови складено 03 вересня 2025 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді Я.А. Левик

М.М. Шандра