ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8625/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі: головуючого судді Лужецької О.Р., при секретарі Григораш Н.М., за участю представника позивача Нерсесяна А.С., представника відповідача Леонова К.Ю., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Нерсесян А.С. звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із вищевказаною позовною заявою, у якій просить здійснити поділ спільного майна подружжя наступним чином:

- квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_1 в рівних частинах;

- нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_1 в рівних частинах;

- КТЗ марки Chrysler модель 300С, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_1 в рівних частинах;

- грошові кошти у розмірі 286 823,61 EUR поділити між сторонами в рівних частинах.

Ухвалою суду від 08 липня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

В судове засідання з`явився представник позивача та представник відповідача.

Судом поставлено на обговорення питання про передачу справи за підсудністю за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є більшою.

Представник позивача та представник відповідача заперечували щодо передачі справи за підсудністю за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є більшою.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 42 постанови № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснив, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 640/16548/16-ц.

Виключна підсудність - це особливий вид територіальної підсудності, який забороняє застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, договірної, альтернативної або підсудності пов`язаних між собою вимог). Це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, що направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення.

Положення ч. 1 ст. 30 ЦПК України означають, що спір має розглядатися за правилами виключної підсудності, коли нерухоме майно, право власності на таке майно або інші вимоги, що стосуються нерухомого майна, є предметом спору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 902/919/17 роз`яснила, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що більша частина нерухомого майна вартістю 7 867 000 грн., а саме нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , щодо якого позивач заявляє вимогу про поділ знаходиться у Голосіївському районі м. Києва.

Враховуючи наведене, беручи до уваги місцезнаходження більшої частини спірного нерухомого майна, суд вважає, що даний спір не підсудний Дарницькому районному суду м. Києва, тому дана справа підлягає передачі для розгляду за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва.

Частиною 1 статті 378 ЦПК України визначено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції. (підсудності).

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності ) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суд зобов`язаний передати справу на розгляд до суду, якому вона підсудна за законом, оскільки ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст. 27-32, 187 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу № 753/11912/25 (провадження № 2/753/8625/25) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - передати на розгляд за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ О.Р.ЛУЖЕЦЬКА