Справа № 346/288/25
Провадження № 2-о/346/122/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Третьякової І.В.

за участю:

секретаря судових засідань - Дутчак Х.В.

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2

представника заінтересованої особи Скільської В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління державної міграційної служби України в Івано-Франківській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

У С Т А Н О В И В :

20.01.2025р. ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просив суд встановити факт його проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Стислий виклад позицій учасників справи.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 вказав, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Душатіно, Суражського району, Брянської області, рф. Його батьками являлися ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У шестирічному віці заявник разом з батьками переїхав на постійне місце проживання до с. Зайцеве Микитівського району, що є районом у м. Горлівка, Донецької області. У м. Горлівка заявник навчався в школі № 15, а з 17 років почав працювати у колгоспі «40 лет Октября». Там же працювали і його батьки. У заявника також є рідна сестра ОСОБА_5 , 1972 р.н. та брат ОСОБА_6 1981р.н. Вказує, що заявлені ним вимоги зокрема підтверджуються анкетою арештованого, в якій зазначено, що він постійно проживав в м. Горлівка, національність руський, громадянство України. Крім цього, у вироку Апеляційного суду Донецької області від 06.11.2003р. встановлено, що ОСОБА_1 уродженець с. Душатино, Суражськго району, Брянської області, руський, громадянин України, проживає в АДРЕСА_1 . цим вироком він засуджений за вчинення злочинів, які вн вчинив спільно з братом ОСОБА_7 . На даний час заявник перебуває в ДУ «Коломийська виправна колонія №41» та звернувся з заявою про виготовлення йому паспорта громадянина України. За результатом розгляду його заяви, Управління ДМС в Івано-Франківській області повідомило, що для отримання паспорту, йому необхідно підтвердити факт проживання на території України станом на 24 серпня 1991р. Представником заявника вживалися заходи аби отримати необхідні відомості. Зокрема, направлялися запити до Донецької обласної військової адміністрації, Державної податкової служби України, органів ДРАЦС з метою отримання будь-якої інформації про місце реєстрації, проживання ОСОБА_1 у м. Горлівка, його персональних даних та відомостей про його батьків. Проте, належної та необхідної інформації отримано не було. В зв`язку з зазначеним та враховуючи, що в інший спосіб підтвердити дані обставини, ОСОБА_1 змоги не має, просив задовольнити його вимоги, оскільки встановлення факту його проживання в Україні станом на 24.08.1991р. матиме для нього юридичне значення, так як надасть можливість отримати паспорт громадянина України.

03.02.2025р. представник Управління державної міграційної служби України в Івано-Франківській області Цехнюк МН.М. подала до суду письмові пояснення в яких зазначила, що до Коломийського відділу УДМС в Івано-Франківській області із заявою про оформлення паспорта громадянина України звернувся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За обліками ДМС (УДМС) України в областях, територіальних підрозділах ЦМУ ДМС м. Києві, Київської області ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України не значиться. За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 було повідомлено, що на підставі проведених перевірок встановити його належність до громадянства України не вдалось. Додатково йому було повідомлено, що він має правові підстави звернутися із заявою про встановлення належності до громадянства України, за наявності рішення суду, яке б підтверджувало факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991р.

Процесуальні дії суду.

Ухвалою суду від 21.01.2025р. ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору за подання даної заяви та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 28.02.2025р. витребувано з Коломийського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Повний витяг з актового запису про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Горлівка, Донецької області

Ухвалою суду від 10.04.2025р. витребувано:

- з Коломийського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб/розірвання шлюбу, смерть, народження дітей громадян: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , росіянина, місце проживання: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , росіянка, місце проживання: АДРЕСА_2 ;

з Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області інформацію про отримання паспорта громадянина України зразка 1994 р. громадянами: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 :

з Центральної виборчої комісії інформацію про те, чи числяться/числилися (у разі смерті) у реєстрі виборців громадяни України: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 (житель м. Горлівка Донецької області); ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 (жителька м. Горлівка, Донецької області); ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2

з Пенсійного фонду України інформацію про те, чи здійснювалося відрахування пенсійних зборів зі заробітної плати чи інших доходів у громадян: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 (жителя м. Горлівка Донецької області); ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 (жительки м. Горлівка, Донецької області), а також чи отримували пенсію в Україні вищевказані громадяни.

Ухвалою від 14.05.2025р. витребувано з Центральної виборчої комісії відомості про те, з якого саме часу в базу даних Реєстру виборців був внесений запис про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Розгляд справи.

Приймаючи участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» Ступак О.М. пояснив, що з шести років проживав в м. Горлівка пос. Зайцево, навчався в школі № 15. Після закінчення восьмого класу в 1988р. пішов працювати в КСП «40 років Жовтня». Проживав разом з батьками, старшою сестрою ОСОБА_5 та меншим братом ОСОБА_6 . Сестра померла у вересні 2024р. в м. Горлівка, Донецької області. ОСОБА_10 1981 р.н. на теперішній час проживає в Дніпропетровській області в м. Вільногірськ. Також заявник зазначив, що в 16 років отримав паспорт зразка СРСР, а в 1997р. був документований паспортом громадянина України. Під час затримання в 2003 році правники міліції забрали в нього паспорт громадянина України та наскільки йому відомо, він зберігався в Микитівському відділі міліції Донецької області. Після затримання ОСОБА_1 утримувався в Донецькому СІЗО №4, а потім відбував покарання в Роменській колонії з 2009 по 2017 роки. Після початку бойових дій на Донбасі, його перевели до Бахмутського СІЗО, а звідти вже ДУ «Коломийська ВК №41». Вказує, що був засуджений в 1997 році, а потім вдруге в 1999р. У 1998 році він з місць позбавлення волі голосував на виборах і на той момент паспорт громадянина України у нього був. Вважає, що його паспорт залишився в матеріалах кримінальної справи, яка знаходилася в Донецькому апеляційному суді і яку не передали після вторгнення на Схід України російських окупаційних військ.

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала на підставах викладених в заяві та просила суд їх задовольнити вказуючи на те, що встановлення даного факту надасть можливість заявнику отримати паспорт громадянина України, тобто матиме для нього в подальшому юридичне значення.

Представник заінтересованої особи, з урахуванням всіх зібраних у справі доказів, які були досліджені в судовому засіданні, не заперечувала проти задоволення вимог ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини встановлені судом.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Душатино, Суражського раййону, Брянської області, рф. Актовий запис про народження №14, складений Душатинською сільською радою Суражського району, Брянської області. Батьками ОСОБА_1 зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_9 .

З Вимоги УІП КП «102» ГУНП в Івано-Франківській області вбачається, що ОСОБА_1 значиться як громадянин України, мешканець м. Горлівка, Донецької області. Вперше був засуджений 17.12.1993р. Микитівським районним судом м. Горлівки за ст. 81 ч.3 КК України (1963р.) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна з відстрочкою виконання вироку на 2 роки. 20.04.1999р. засуджений Микитівським районним судом м. Горлівки Донецької області за ст. 140 ч.2, ст. 141 ч.2 ст. 206 ч.3, ст. 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 10.09.2002р. умовно-достроково на 1 місяць 14 днів.

Зі змісту анкети арештованого від 24.11.2004р. слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є уродженцем Суражського району, Брянської області. Громадянин України, за національністю руський. Проживає в АДРЕСА_1 . Освіта середня, безпартійний, не працює.

Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 05.03.2025р., ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Зайцеве, м. Горлівка, Донецької області, третьою дитиною в сім`ї. У відомостях про батьків зазначено: батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , росіянин, місце проживання: АДРЕСА_2 . Мати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 росіянка, місце проживання: АДРЕСА_2 . Підстава запису відомостей про батьків - актовий запис про шлюб № 10 від 31.12.1971 р., складений Душатинською сільською радою Суражського району, Брянської області.

Вироком апеляційного суду Донецької області від 06.10.2003р. ОСОБА_1 визнано винним за ст. 115 ч.2 п. 1,6,12, ст. 187 ч.4, ст. 70 ч.1 КК України та призначено йому остаточне покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю. В описовій частині вироку зазначено, що ОСОБА_1 є уродженцем с. Душатино, по національності руський, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Цим же вироком, ОСОБА_8 (брата заявника) визнано винним за ст. 115 ч.2 п. 1,6,12, ст. 187 ч.4, ст. 70 ч.1 КК України та призначено йому остаточне покарання у вигляді 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

З 29.09.2022р, і по теперішній час ОСОБА_1 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в ДУ «Коломийська ВК №41», що підтверджується листом начальника даної установи від 10.01.2025р. № 6/156.

Зі змісту листа начальника Коломийського відділу ДМС України в Івано-Франківській області вбачається, що вказаним відділом було розглянуто матеріали для виготовлення паспорту засудженому ОСОБА_1 . В ході проведення перевірки, не встановлено факту проживання на території України громадянина ОСОБА_1 станом на 24.08.1991р. Рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення відповідного факту.

З матеріалів справи також вбачається, що представник заявника ОСОБА_2 зверталася до Донецької обласної військової адміністрації з адвокатським запитом щодо підтвердження зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 у м. Горлівка.

Листом першого заступника голови Донецької ОВА на адвокатський запит ОСОБА_2 було повідомлено, що територія Горлівського району та м. Горлівки з 2014 року перебуває в тимчасовій окупації, а тому немає можливості надати відповідний витяг з реєстру територіальної громади для підтвердження зареєстрованого місця проживання в с. Горлівка Ступака О.М.

З листа директора Департаменту податкових сервісів ДПС України слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований у Державному реєстрі в 2002 році за реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_4 . Місце проживання: АДРЕСА_3 . Протягом наступних років зміни щодо персональних даних ОСОБА_1 не вносилися. В інформаційному фонді Державного реєстру відсутня інформація про паспортні дані ОСОБА_1 .

На виконання ухвали суду, 17.04.2025р. Коломийський відділ УДМС в Івано-Франківській області надав відповідь, в якій вказав, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 паспортом громадянина України не документовані, по обліках не значаться, в Єдиній інформаційній аналітичній системі ДМС відомості про них відсутні.

В листі Центральної виборчої комісії України від 25.04.2025р. №21-23-1220 зазначено, що в базі даних Реєстру виборців міститься запис про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Водночас відомостей про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у базі даних Реєстру немає. Також листом від 26.05.2025р. №21-23-1497 Центральна виборча комісія України повідомила, що запис стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 внесено до бази Реєстру 16 липня 2009 року на підставі відомостей періодичного поновлення, поданих ДУ «Роменська виправна колонія (№56)».

Згідно відповіді Коломийського відділу ДРАЦС у Коломийському районі Івано-Франківської області встановлено, що при здійсненні перевірки за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян відомості щодо актових записів про шлюб, розірвання шлюбу, смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , росіянина, місце проживання: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП НОМЕР_2 , росіянки, місце проживання: АДРЕСА_2 відсутні.

07.05.2025р. до суду надійшов лист Пенсійного фонду України в якому зазначено, що до бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування востаннє відомості стосовно ОСОБА_9 надходили в період з 01.07.1999 по 05.07.1999р. від страхувальника КСП «40 років Жовтня» (). За даними інформаційних систем ПФУ ОСОБА_9 як одержувач пенсії перебувала на обліку в Управлінні ПФУ в Микитівському районі м. Горлівки, остання дата нарахування пенсії 13.03.2000р. Відомості про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як одержувача пенсії чи інших соціальних виплат відсутня.

Згідно довідки про звільнення, ОСОБА_8 був звільнений з місць позбавлення волі 22.12.2015р. умовно достроково на 1 рік 1 місяць 16 днів відповідно до постанови Запорізького районного суду Запорізької області від 14.12.2015р. Прямує до с. Дружківка, Донецької області.

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 показав, що він народився в м.Горлівка Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_8 . ОСОБА_1 є його старшим рідним братом. Він, заявник, їхня сестра та батьки проживали в АДРЕСА_3 від дня народження свідка. Станом на 1991 рік брат ОСОБА_11 проживав з батьками, працював в колгоспі «40 років Жовтня». Щодо отримання заявником паспорту громадянина України, свідок вказав, що йому про це не відомо.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право за захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно із ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною другою статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року (частина друга статті 3 Закону України «Про громадянство України»).

Встановлення факту постійного проживання на території України є підставою для оформлення належності до громадянства України.

Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України особи, дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності Законом України від 08 жовтня 1991 року № 1636-ХІІ «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року).

Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень статті 293 ЦПК України та статті 3 Закону України «Про громадянство України» і залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Відповідно до пункту 25 Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а», «в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

У пункті 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Порядок № 215 відповідно до Закону України «Про громадянство України» визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Абзацом першим пункту 1 Порядку № 215 передбачено, що для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку.

Згідно з абзацом другим пункту 4 Порядку № 215 заяви та інші документи з питань громадянства подаються особою, яка проживає в Україні на законних підставах, - до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи в Україні.

Підпунктом «а» пункту 7 Порядку № 215 передбачено, що встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року, в тому числі: осіб, які за станом на 13 листопада 1991 року проходили строкову військову службу на території України і після її проходження залишилися проживати на території України; осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або за станом на 13 листопада 1991 року відбували покарання в місцях позбавлення волі на території України та перебували у громадянстві колишнього СРСР і до набрання вироком суду законної сили постійно проживали відповідно на території УРСР або проживали на території України;

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 1 постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша - третя статті 89 ЦПК України).

Оцінивши зібрані в даній справі докази, суд дійшов висновку, що ними в достатній мірі підтверджується факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24.08.1991р., оскільки в ході розгляду справи було підтверджено, що на цей час заявник був неповнолітнім та проживав з батьками з 1980 року в с. Зайцеве Микитівського району м. Горлівка Донецької області. Відтак, суд вважає, що заявлені вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Третьякова І. В.