ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 серпня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 2-69/11

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1089/25

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Онищенко О.І.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.

розглянувши питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2011 року у справі за позовом відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №05/17/ЕК/2007-980 від 7 вересня 2007 року та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра`про визнання договору поруки №05/17/ЕК/2007-980-1 від 7 вересня 2007 року недійсним,

в с т а н о в и в :

Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2011 року позов відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 05/17/ЕК/2007-980-1 від 7 вересня 2007 року задоволено: стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №05/17/ЕК/2007-980 від 7 вересня 2007 року в розмірі 46 037, 74 грн; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» по 40 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення та по 153,46 грн державного мита; витрати на інформаційно-технічне забезпечення сплачені ОСОБА_3 при подачі зустрічного позову до суду залишити за ним. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про визнання договору поруки №05/17/ЕК/2007-980-1 від 7 вересня 2007 року недійсним відмовлено за безпідставністю.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 24 березня 2011 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на зазначене рішення залишена без розгляду.

Не погоджуючись з рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2011 року, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник адвокат Дорофєєв Д.В., 09 травня 2025 року подала через систему «Електронний суд» апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції.

Одночасно заявниця просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що про розгляд справи № 2-69/11 її належним чином не повідомляли, а про існування справи вона дізналась у квітні 2025 року, після того як з її рахунку почалося списання грошових коштів. Про оскаржуване рішення суду дізналась у виконавчій службі.

На запит Чернігівського апеляційного суду від 13 травня 2025 року надійшов лист з якого вбачається, що матеріали зазначеної цивільної справи знищені у зв`язку з закінченням строків зберігання, згідно Акту № 7-ц від 19 листопада 2018 року, у зв`язку з чим апеляційному суду надсилаються належним чином завірені копії рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2011 року та ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 24 березня 2011 року, а також справа 2-69/11 (провадження № 6/736/25/24) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про поновлення строків пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа.

Також на запит Чернігівського апеляційного суду від 03 червня 2025 року з Корюківського районного суду Чернігівської області надійшла справа № 2-69/11 (провадження № 6/736/6/21) за заявою ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про заміну сторони виконавчого провадження та справа № 2-69/11 (провадження 6/736/54/21) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про заміну сторони стягувача по цивільній справі № 2-69/11.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 9 червня 2025 року матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 направлено до Корюківського районного суду Чернігівської області, як до суду першої інстанції, для відновлення втраченого судового провадження з наданням строку для виконання ухвали Чернігівського апеляційного суду - протягом 30 днів з дня надходження ухвали.

Ухвалою Корюківського районного суду Чернігівської області від 18 серпня 2025 року відмовлено у відновленні втраченого судового провадження у зазначеній цивільній справі.

22 серпня 2025 року матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 повернуто до Чернігівського апеляційного суду.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 8 частини другої статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституція України як закон прямої дії має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі статтею 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1, 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп; абзац сьомий пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Перегляд судових рішень гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права від 16 грудня 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" (далі - Конвенція).

Відповідно до статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права всі особи є рівними перед судами і трибуналами. Кожен має право при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, пред`явленого йому, або при визначенні його права та обов`язків у будь-якому цивільному процесі на справедливий і публічний розгляд справи компетентним, незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Забезпечення права на справедливий суд відіграє особливу роль у демократичному суспільстві, є його базовою цінністю, яка має вирішальне значення у безперешкодній реалізації основоположних прав і свобод людини і громадянина та дотриманні принципу верховенства права загалом. Водночас однією з важливих гарантій цього права є можливість оскарження судових рішень в апеляційному порядку.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Воловік проти України" від 06 грудня 2007 року в пунктах 54, 55 зазначається, що, приймаючи до уваги особливості порядку апеляційного оскарження за українським законодавством, право заявника на доступ до апеляційного суду було захищено основоположними гарантіями, передбаченими статтею 6 Конвенції. У цьому зв`язку Суд нагадує, що "право на суд", одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

У рішенні в справі "Скорик проти України" від 08 січня 2008 року, заява № 32671/02, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені статтею 6 Конвенції. Мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Відповідно до статей 3, 8, 9, 21 і 55 Конституції України право на судовий захист і доступ до правосуддя відноситься до невідчужуваних прав і свобод людини й одночасно виступає гарантією захисту всіх інших прав і свобод, що визнаються та гарантуються згідно із загальноприйнятими принципами і нормами міжнародного права.

Аналіз наведених конституційних положень у взаємозв`язку зі статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції дає підстави для висновку, що правосуддя як таке повинно забезпечувати ефективне поновлення в правах і відповідати вимогам справедливості.

Ці нормативні положення гарантують особі право на перегляд судом справи, стосовно якої суд ухвалив рішення по суті спору, принаймні один раз - в апеляційному порядку.

Отже, апеляційне провадження є важливою процесуальною гарантією захисту прав і охоронюваних законом інтересів особи.

За приписами ст. 294 ЦПК України 2004 року (у редакції на час ухвалення рішення) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

З приписами ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із статтею 354 ЦПК України( редакція статті, яка діє на час подання апеляційної скарги) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази враховуючи неможливість відновлення втраченого судового провадження, апеляційний суд вважає що відсутні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження у даній справі, а тому у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 25.02.2022 року ухваленого у справі за позовом ВАТ КБ « Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості слід відмовити виходячи з норм ч.2 ст.358 ЦПК України.

Так, заявник подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 25.02.2022 року, яке обґрунтоване тим, що про існування оскаржуваного рішення відповідачці стало відомо у квітні 2025 року, коли з її карткового рахунку розпочалось списання грошових коштів. Звернувшись до виконавчої служби вона дізналась про наявність відкритого виконавчого провадження та наявність судового рішення; копію оскаржуваного рішення отримав її представник згідно доданого листа Корюківського районного суду від 23.04.2025 року та отримана ним 02.05.2025 року. На підтвердження зазначених обставин ОСОБА_1 жодного доказу не надано. Останнім днем для подачі апеляційної скарги, у розумінні частини першої статті 354 ЦПК України, було 07 березня 2011 року. Днем виготовлення та підписання повного судового рішення зазначено 2 березня 2011 року. Апеляційну скаргу сформовано в підсистемі "Електронний суд" 9 травня 2025 року з пропуском строку на апеляційне оскарження понад один рік.

Доводи ОСОБА_1 про необізнаність щодо розгляду справи та існування оскаржуваного рішення не заслуговують на увагу, оскільки вона була належним чином повідомлена Корюківським районним судом Чернігівської області про розгляд заяви ТОВ «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у цивільній справі № 2-69/11, призначеній на 18 жовтня 2021 року о 14:00 за адресою: АДРЕСА_1 , яка також вказана заявницею в апеляційній скарзі. Це підтверджується довідкою АТ «Укрпошта», у якій зазначено: «адресат відсутній за вказаною адресою» (арк. 33, справа № 2-69/11, провадження № 6/736/54/21).

Крім того, з інформації ДВС вбачається, що виконавче провадження № 34531806 щодо стягнення заборгованості за рішенням суду від 25 лютого 2011 року з ОСОБА_1 було відкрито 26 вересня 2012 року з накладенням арешту на її майно, а 27 грудня 2012 року виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Також колегія суддів апеляційного суду приймає до уваги те, що представником Єременка Миколи Івановича у справі щодо розгляду заяви про поновлення строків пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачі його дублікату у справі за позовом ВАТ КБ « Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості був адвокат Дорофєєв Д.М., який є представником заявниці в даній справі і який був обізнаний про наявність зазначеного судового рішення. Відповідно до ордеру на надання правничої допомоги № 1553509 ОСОБА_1 уповноважила адвоката Дорофєєв Д.М. представляти її інтереси в Корюківському районному суді та Чернігівському апеляційному суді на підставі договору №16/03/2025-Є.І.В. від 16.03.2025 року. Апеляційна скарга ОСОБА_1 була подана після того, як апеляційним судом було залишено в силі ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області від 01.08.2024 року. якою було поновлено строк пред`явлення до примусового виконання виконавчих листів у справі № 2-69/11.А також після того як Верховним судом ухвалою від 05.03.2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у зазначеній вище справі.

Корюківським районним судом на виконання ухвали апеляційного суду про відновлення втраченого провадження було зроблено запит до Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Корюківського відділу державної виконавчої служби у Корюківському районі Чернігівської області та отримано відповідь, відповідно до якої виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 боргу у сумі 46037.74 грн. на користь ПАТ КБ « Надра» було завершено 27.12.2012 року. Тобто посилання заявниці про те, що вона дізналась про наявність судового рішення після зняття з її рахунків коштів у квітні 2025 року спростовані зазначеним витягом з виконавчого провадження.

У частині другій статті 358 ЦПК України встановлено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків, зокрема, подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи.

Сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку.

Виключенням з цього правила є подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученої до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, та пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Такі висновки сформульовані в постановах Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 06 березня 2024 року в справі № 953/5340/21 (провадження № 61-16122св23), від 28 лютого 2024 рокув справі № 733/112/20 (провадження № 61-16703св23).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21 березня 2024 року в справі № 22/96-10/90/08 зазначено, що звернення з апеляційною скаргою поза встановленим процесуальним законом строком оскарження судового рішення покладає на нього обов`язок доведення та обґрунтування відповідних обставин, що зумовили пропуск цього строку, і в разі, коли відповідну апеляційну чи касаційну скаргу подано особою, не залученою до участі в справі. Однак неучасть у справі особи, яка звертається зі скаргою, з посиланням на те, що рішення в цій справі стосується її прав та інтересів, не є безумовною підставою для визнання причин пропуску строку поважними та поновлення цього строку. Отже, подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки, захищає її саме від передбаченої частиною другою статті 261 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України безумовної відмови у відкритті апеляційного провадження (якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення), тобто незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, проте не звільняє вказану особу від обов`язку довести поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, передбаченого іншими наведеними нормами ГПК України.

Частина друга статті 261 ГПК України ідентична змісту частини другої статті 358 ЦПК України.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У межах річного строку з дня складення повного судового рішення може поновлено строк на апеляційне оскарження з інших поважних причин будь-яким заявникам, а особам, не повідомленим про розгляд справи, -і поза межами річного строку.

Тобто річний преклюзивний строк для поновлення строку на апеляційне оскарження не поширюється на учасників справи, не повідомлених про розгляд справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 вересня 2024 року в справі № 490/9587/18 (провадження № 14-29цс24) зазначено, що особа, не повідомлена про розгляд справи (пункт 1 частини другої статті 358 ЦПК України), - це особа, яку не сповістили про наявність судового провадження в справі і яка, відповідно, не знала/не могла знати про розгляд справи.

Таким чином враховуючи наведене, відмову у відновленні втраченого судового провадження у зазначеній цивільній справі, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_1 не навела виняткових обставин для подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, її обізнаність у наявності судового рішення про стягнення з неї коштів, яка підтверджена матеріалами справи, що є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. 258, 263, ч.2 ст. 358 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2011 року у справі за позовом відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №05/17/ЕК/2007-980 від 7 вересня 2007 року та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про визнання договору поруки №05/17/ЕК/2007-980-1 від 7 вересня 2007 року недійсним.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуюча: Судді: