ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

іменем України

справа 766/19711/17

провадження 22-ц/819/960/25

04 вересня 2025 року м.Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Бездрабко В.О. (суддя доповідач)

судді: Базіль Л.В.,

Приходько Л.А.,

секретар судового засідання: Олійник К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і в м. Севастополі на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 19 червня 2025 року, постановлене під головуванням судді Майдан С.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і в м. Севастополі; Державної казначейської служби України про стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

Зміст позовних вимог

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, який мотивував тим, що 15 березня 2017року старшим державним інспектором відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням Херсонської митниці ДФС Новіковим А.Г. складено протокол про порушення позивачем митних правил, передбачених статтею 472 МК України.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 13 вересня 2017 року ОСОБА_1 визнано не винуватим в порушенні митних правил, передбачених статтею 472 МК України. Ця постанова набрала законної сили 24 вересня 2017 року.

ОСОБА_1 вважав, що діями посадових осіб Херсонської митниці ДФС, які полягали в неправомірному складенні відносно нього протоколу про порушення митних правил, позивачу завдані збитки та спричинена моральна шкода. Оскільки ОСОБА_1 не є фахівцем у галузі права, то з метою захисту своїх прав та інтересів під час розгляду в суді справи про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернутися до адвоката за правовою допомогою та сплатив вартість наданих адвокатом послуг в розмірі 18 830,00грн., які вважав понесеними збитками в розумінні статті 22 ЦК України.

Безпідставним складанням протоколу про порушення позивачем митних правил та довготривалий розгляд в Херсонському міському суді Херсонської області справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення інкримінованого проступку, посадовими особами Херсонської митниці ДФС позивачу завдана моральна шкода, яка полягає в усвідомленні того, що на теперішній час, вказані особи непрофесійно ставляться до виконання своїх обов`язків, що в даному випадку виразилося у недосліджені та невивчені, наданих позивачем документів на підтвердження факту придбання, у тому числі дизель-генератора у кількості 1 шт., та декларуванні товару в митній декларації №UA508030/2017/000983 від 13 березня 2017 року, яка в день її подання прийнята та оформлена Херсонською митницею ДФС, а вказаний в ній товар, в цей же день розмитнено та випущено у вільний обіг. Крім того, в результаті некваліфікованого підходу з боку працівників митниці до виконання своїх професійних обов`язків та як наслідок, неправомірного складання відносно позивача протоколу про порушення митних правил і вилучення товару, значно знизився авторитет позивача та його ділова репутація, ОСОБА_1 почував себе беззахисним, що негативно відобразилося на його повсякденному житті. Позивач був вимушений пояснювати власнику зазначеного вище генератора, чому посадовими особами Херсонською митницею ДФС було вилучено товар і доводити свою невинуватість, що в свою чергу вплинуло на зменшення ступеню довіри до позивача. Окрім того, у вказаної особи виникли сумніви щодо кваліфікації ОСОБА_2 . Розмір грошової компенсації за завдану моральну шкоду позивач оцінив в 10 000,00 грн., вказавши, що цієї суми буде достатньо для поновлення його душевного стану та спокою.

Позивач просив стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на свою користь заподіяні збитки в розмірі 18 830,00грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000,00грн.

Зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 19 червня 2025 року позов задоволено частково.

Постановлено стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 5 000,00 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції вважав, що понесенні позивачем в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення витрати на правничу допомогу в розмірі 18 830,00грн. не є збитками та не підлягають відшкодуванню на підставі статей 1173, 1174 ЦК України.

Разом із цим, безпідставним складанням протоколу про порушення позивачем митних правил та понесенням витрат на правову допомогу при розгляді в Херсонському міському суді Херсонської області справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 завдана моральна шкода, яка виразилася в усвідомленні того, що посадові особи непрофесійно ставляться до виконання своїх обов`язків, що виразилося у недосліджені та невивчені документів, некваліфікованого підходу з боку працівників митниці до виконання своїх професійних обов`язків та, як наслідок, неправомірного складання відносно позивача протоколу про порушення митних правил і вилучення товару, що призвело до порушення нормальних життєвих умов позивача, психологічного навантаження, до вимушених змін у його житті та зусиль для захисту своїх інтересів. Суд вважав, що відшкодуванню на користь позивача підлягає моральна шкода в розмірі 5 000,00грн., оскільки саме такий розмір моральної шкоди є співмірним до понесених позивачем моральних страждань та негативних явищ, заподіяних незаконними діями митного органу.

Доводи апеляційної скарги

Не погодившись із рішенням суду, Митниця в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і в м. Севастополі подала апеляційну скаргу, в якій пославшись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи, просить рішення суду від 19 червня 2025 року скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Скарга мотивована недоведеністю позивачем факту неправомірності дій працівників Митниці при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями відповідача, вини відповідача в заподіянні моральної шкоди. Подальше закриття провадження в адміністративній справі відносно позивача не є доказом підтвердження неправомірності дій працівників митниці, зокрема, що вони вийшли за межі наданих їм повноважень або діяли у непередбачений законом спосіб.

Правова позиція інших учасників справи щодо поданої апеляційної скарги

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , зазначивши про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив у задоволенні скарги відмовити. Вказав, що апеляційна скарга не містить нових обставин чи доказів, які б могли спростувати висновки суду першої інстанції. Вимоги скаржника вважає безпідставними.

Розгляд справи апеляційним судом

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, відповідно до положень частини шостої статті 128 ЦПК України, про що свідчать довідки про доставку судових повісток на електроні адреси сторін.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив розгляд справи провести у його відсутність.

Згідно частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

15 березня 2017року старшим державним інспектором відділу оперативного реагування управління протидії митних правопорушенням Херсонської митниці ДФС Новіковим А.Г. складено протокол №0052/508000000/17 про порушення ОСОБА_1 митних правил, передбачених ст.472 МК України.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 13 вересня 2017року (справа №766/7992/17) ОСОБА_1 визнано таким, що не винуватий в порушенні митних правил, передбачених ст. 472 МК України. Постанова суду набрала законної сили.

В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення інтереси ОСОБА_1 були представлені адвокатським об`єднанням «Жованник і партнери» на підставі укладено договір про надання юридичних послуг від 20 березня 2017року. Вартість наданої правничої допомоги склала 18 830,00грн., що підтверджено квитанцією №54 від 20 березня 2017року.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції і застосовані норми права

Відповідно до частин перших статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статтях 55, 56 Конституції України закріплено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до положень статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За частиною першою статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За положеннями статей 1173, 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування або посадовою/службовою особою цих органів при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За результатом касаційного перегляду справи №335/6977/22 (провадження № 14-87цс24) Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову від 22 січня 2025 року, в якій викладено правові висновки:

«Для покладення відповідальності на державу за дії (бездіяльність) посадових осіб органів державної влади у виді відшкодування шкоди обов`язковою є наявність трьох елементів (умов): неправомірний характер дії (бездіяльності) цього органу (посадових або службових осіб), наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) і заподіяною шкодою. Водночас наявність вини посадових осіб органів державної влади не є обов`язковою умовою такого виду відповідальності. Тягар доведення наявності зазначених трьох умов покладається на позивача, який звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди (пункт 42).

Відповідно до статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Обов`язок зі збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (пункт 45 постанови).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 березня 2019 року у справі №712/7385/17 сформулювала висновок, що дії суб`єкта владних повноважень щодо складання протоколу без ухвалення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності не породжують правових наслідків для особи та не порушують її права (пункт 50).

… Протокол є носієм доказової інформації, яка в подальшому може бути використана органом, який здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення з метою прийняття рішення щодо наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення в діях особи. Протокол фіксує обставини та факти виявлених порушень законодавства та не є рішенням, що створює правові наслідки і не змінює стан суб`єктивних прав особи, оскільки таким рішенням є постанова, яка приймається на підставі протоколу (пункт 52).

Встановлення протиправності у діях працівника патрульної поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення є обов`язковою умовою для покладення відповідальності на державу за дії (бездіяльність) посадових осіб органів державної влади у виді відшкодування шкоди.

У разі відповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону та вчинення працівниками патрульної поліції під час складання протоколу всіх дій згідно із законом та в межах їхніх повноважень факт закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу правопорушення не є фактом, який підтверджує протиправність дій патрульних поліцейських щодо складання такого протоколу.

При не встановленні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення невідповідності дій (бездіяльності) працівників патрульної поліції щодо складання протоколу, які мали наслідком закриття справи про адміністративне правопорушення, дії патрульного поліцейського щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі подальшого закриття справи у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення можуть бути підставою для відшкодування шкоди державою лише у тому випадку, якщо закриття справи у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення відбулося через очевидну невідповідність протоколу вимогам закону або внаслідок інших протиправних дій працівників патрульної поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, або які мають ознаки свавільності (див пункти 71-76)».

Під час розгляду справ про відшкодування моральної шкоди суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та на яких міркуваннях він у цьому базується, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (пункт 81).»

Зі змісту постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 13 вересня 2017 року встановлено, що підставою для закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України є відсутність в діях особи складу означеного правопорушення.

Частково задовольнивши позовні вимоги, суд першої інстанції вважав, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутності в діях позивача складу адміністративного порушення, передбаченого ст.472 МК України, підтверджує заподіяння позивачу моральної шкоди, пов`язаної зі складення працівниками митниці протоколу про порушення митних правил №0052/508000000/17 від 15 березня 2017року.

Разом з тим, ураховуючи вищенаведені правові висновки Великої Палати Верховного Суду, не можна погодитися з постановленим у справі рішенням, оскільки в ході розгляду справи не встановлено обставини, які б свідчили про незаконність дій посадових або службових осіб митниці щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме складення цього протоколу не створює правових підстав для відшкодування моральної шкоди згідно вимог діючого законодавства.

Ураховуючи, що у спірних правовідносинах закриття провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 відбулося не з приводу протиправних дій/бездіяльності працівників митниці під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, то колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і в м. Севастополі та скасування в порядку статті 376 ЦПК України рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 19 червня 2025 року в частині стягнення на користь позивача моральної шкоди в розмірі 5 000,00грн., як такого що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, з прийняттям у справі нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і в м. Севастополі про відшкодування моральної шкоди.

Згідно частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки апеляційна скарга за своїм змістом не містить доводів щодо неправильності рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про відшкодування збитків в розмірі 18 830,00грн., то законність та обґрунтованість рішення в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382- 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і в м. Севастополі задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 19 червня 2025 року в частині стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 5 000,00 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і в м. Севастополі, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.О. Бездрабко

Судді: Л.В. Базіль

Л.А. Приходько