УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Гуцало М.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

У заяві зазначено, що він має намір звернутися до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 інфляційних збитків та три проценти річних за період виконання рішення суду.

Посилається на те, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 04 грудня 2023 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики. 08 липня 2025 року приватним виконавцем Телявським А.М. була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1, рішення суду виконано. Разом з тим, за період розгляду справи та виконання рішення суду протягом 2017-2025 років розмір інфляційних збитків складає 455260 гривень 95 копійок та три проценти річних становлять 305955 гривень. Відповідно до інформаційних довідок з реєстру у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наявне нерухоме майно, проте майже все перебуває під забороною відчуження, передане в іпотеку. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Просить суд забезпечити майбутній позов шляхом накладення арешту на все майно, що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Законом чітко визначено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

З заяви вбачається, що рішення суду про стягнення боргу за договором позики ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виконано в повному обсязі. Проте, через тривалий розгляд справи та виконання рішення суду, заявник має намір подати до суду позов про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 інфляційних збитків та три проценти річних за це період.

Сам факт нарахування штрафних санкцій за тривалий розгляд справи та виконання рішення суду не свідчить про те, що останні будуть ухилятись від виконання рішення суду у випадку задоволення позову та є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того, у заяві відсутні дані про те, яке саме майно належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на яке заявник просить накласти арешт.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: