Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1538/25
Провадження № 2/945/1434/25
РІШЕННЯ

Іменем України

08 вересня 2025 року Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Лопіної О.О., за участю секретаря судового засідання Швець Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

17 липня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - позивач) через свого представника Какун Анну Станіславівну звернулося до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 30 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір Позики № 76538214.

Згідно з п. 1 Договору позики, Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність кошти на погоджених умовах, шляхом їх перерахування на картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку, або достроково та сплатити проценти від суми позики.

Позикодавець свої обов`язки виконав, проте ОСОБА_1 обов`язки з повернення тіла кредиту та сплати процентів не виконує, у зв`язку з чим, виникла заборгованість.

14 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передало за плату, належні йому, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні Товариству з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників.

Позивач зазначив, що згідно з Реєстром боржників № 21 від 20 березня 2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором Позики № 76538214 від 30 липня 2023 року в розмірі 39 851, 22 грн.

Посилаючись на порушення відповідачем умов Договору Позики № 76538214 від 30 липня 2023 року, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитом і відсоткам за користування ним.

Окрім цього, 17 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 8294932.

06 червня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 06062025, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» передало за плату, належні йому, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» права вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників.

Позивач зазначив, що згідно з Реєстром боржників від 06 червня 2025 року до Договору факторингу № 06062025 від 06 червня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договір позики № 8294932 від 17 вересня 2024 року.

Посилаючись на порушення відповідачем умов Договору позики № 8294932 від 17 вересня 2024 року, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитом і відсоткам за користування ним в розмірі 54 000 грн.

Оскільки позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не відповідала вимогам п. 5) ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 30 липня 2025 року, позовну заяву залишено без руху.

05 серпня 2025 року представник позивача в системі «Електронний суд» сформував до Миколаївського районного суду Миколаївської області заяву про усунення недоліків, до якої долучив докази.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 серпня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

18 серпня 2025 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду відзив на позовну заяву відповідно до якого, не заперечуючи отримання кредитних коштів за договором №76538214 від 30.07.2023 зазначає, що Договір факторингу № 14/06/21 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений 14.06.2021. Кредитний договір з ним, ОСОБА_1 укладений 30.07.2023, тобто фактично не міг бути предметом договору факторингу, оскільки на момент укладення договору факторингу кредитні правовідносини між сторонами не існували, а отже не існувало й права грошової вимоги до відповідача.

Оскільки ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги відносно нього, ОСОБА_1 , як боржника у зобов`язанні не набуло, таке право не було передане цим товариством на підставі договору факторингу позивачу, в якого відповідно відсутнє право вимоги до відповідача, а відтак в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідач також зазначає, що він є учасником бойових дій, а тому з урахуванням п. 15 та п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ШК України, п. 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей», підстав для стягнення нарахованих штрафних санкцій (штраф, пеню) у розмірі 10 000,00 грн та процентів у розмірі 24 000 грн за договором № 8294932 від 17.09.2024 слід відмовити.

Щодо судових витрат зазначає, що статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Просить суд позовні вимоги задовольнити частково, а тому судовий збір стягнути пропорційно до розміру їх задоволення.

У судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явився, при цьому з тексту позовної заява, вбачається, що позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання не з`явився, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, справа вирішується за наявними матеріалами.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

30 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 76538214, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) cKXs6JF4UG.

Згідно з п.1 Договору позики, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики (а. с. 7-9 і на зворотах).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Факт підписання Кредитного договору відповідачем не оспорюється та не спростовано.

Так, за умовами пункту 2.1 Договору, сума позики становить 14 000 грн 00 коп. (чотирнадцять тисяч грн нуль коп.) 2.2 Строк позики 30 днів. 2.3 Процентна ставка (базова)/день 2,5%. Дата надання позики 30.07.2023. Дата повернення позики (останній день) 29.08.2023.

Відповідач умови кредитного договору не виконував, та згідно розрахунку заборгованості, виданого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», станом на 20 березня 2024 року виникла заборгованість у сумі 39 851, 22 грн, з яких 10 325 грн за тілом кредиту та 29 526,22 грн за відсотками (а. с. 19-20 та на звороті).

14.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Перелік боржників, підстави виникнення права вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1, є невід`ємною частиною Договору (а. с. 10-12 та на звороті).

Додатковою угодою до Договору Факторингу № 14/06/21 від 20.03.2024, змінено суму прав вимоги.

Згідно з Реєстром боржників № 21 від 20 березня 2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором Позики № 76538214 від 30 липня 2023 року в розмірі 39 851, 22 грн (а. с. 18).

Згідно з п. 1) ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.

Крім того, за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі №753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі №5026/886/2012 тощо.

З доказів, наданих позивачем вбачається, що на підтвердження факту набуття ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до відповідача за кредитним договором, позивач надав копії відповідних документів, зокрема договорів факторингу з додатковими угодами, витяг з реєстру прав вимоги.

Суд звертає увагу та те, що матеріали цивільної справи містять Договір факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року та Додаткову угоду № 7 до Договору факторингу від 13 червня 2022 року, відповідно до якої зазначено, що сторони домовились викласти пункт 9.1. Договору в наступній редакції: «9.1. Даний Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення його печатками Сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна із Сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний Договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік».

Враховуючи вищевказаний п. 9.1 Договору та презумпцію дійсності договору, а також те, що згідно з Реєстром боржників № 21 від 20 березня 2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, суд вважає, що позивачем доведено набуття права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором Позики № 76538214 від 30 липня 2023 року.

Крім того суд зазначає, що матеріали позовної заяви також містять належні та допустимі докази укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 Договору позики № 8294932 від 17.09.2024 та перехід права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Договір про надання споживчого кредиту № 8294932 від 17.09.2024, Паспорт споживчого кредиту, розрахунок заборгованості, Договір факторингу № 06062025, Реєстр боржників від 06 червня 2025 року до Договору факторингу № 06062025 від 06 червня 2025 року).

Встановлені факти не оспорюються і відповідачем.

Отже суд установив, що між первісними кредиторами та позичальником укладено Договір позики та Договір про надання споживчого кредиту, а право вимоги перейшло до позивача на підставі Договорів факторингу.

Разом з тим, суд не погоджується частково із розрахунком заборгованості, виходячи з наступного.

Згідно з розрахунком заборгованості перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №8294932, заборгованість становить 54 000 грн, з яких 20 000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 24 000 грн заборгованість за відсотками, 10 000 грн заборгованість за пенею, штрафами.

Як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій відповідно до Посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 19 квітня 2024 року, копію якого долучено. Згідно відзиву на позовну заяву вважає, що наявні підстави для відмови у стягненні відсотків за користування кредитними коштами, так як має статус УБД.

Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову підчас мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Статтю 14 цього Закону доповнено підпунктом 3 пункту 4 частини п`ятнадцятої відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року № 1275-VІІ. Пункт 3 Прикінцевих положень зазначеного Закону передбачено поширення дії, зокрема, підпункту 3 пункту 4 розділу І цього Закону на військовослужбовців із початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову підчас мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

Верховний Суд у постанові від 15.07.2020 у справі № 199/3051/14 виклав висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». У цій постанові Верховний Суд зазначив, що Національний банк України листом від 02.09.2014№ 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військово зобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.

У постанові Верховного Суду від 04.09.2024 у справі № 426/4264/19 зазначено, що положення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» стосуються виключно мобілізованих позичальників.

У постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц зроблено правові висновки, що пункт 15 статті 14 Закону України "Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей" є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає.

Суд зазначає, що з урахуванням вищевказаних позицій Верховного суду, з урахуванням наявності лише Посвідчення УБД, підстав для звільнення відповідача від сплати заборгованості по процентам на підставі пункту 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» не вбачається, оскільки відповідачем не надано доказів того, що він призваний під час загальної мобілізації та перебував на військовій службі у період нарахування відсотків за користування кредитними коштами.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, щодо нарахування штрафних санкцій та пені суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 6-1 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" (далі -Закон) у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.

З огляду на зазначене, суд вважає позивачем доведено позовні вимоги в частині стягнення заборгованості:

-за кредитним договором №8294932 у сумі 44 000 грн, з яких 20 000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 24 000 грн заборгованість за відсотками;

-за договором позики №76538214 у сумі 39 851, 22 грн, з яких 10 325 грн за тілом кредиту та 29 526,22 грн за відсотками.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У матеріалах справи міститься Платіжна інструкція кредитного переказу № 118094 від 20 червня 2025 року, відповідно до якого, 20 червня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК`ЄАПБ» сплатило судовий збір у розмірі 3 028 грн 00 коп.

Отже, згідно з положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 2 694,92 грн, що становить 89 % розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 141, ст. ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів заборгованість за кредитним договором №8294932 у сумі 44 000 грн, з яких 20 000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 24 000 грн заборгованість за відсотками; за договором позики №76538214 у сумі 39 851, 22 грн, з яких 10 325 грн за тілом кредиту та 29 526,22 грн за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати з оплати судового збору в сумі 2 694 грн 92 коп.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄРДПОУ 35625014, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 .

Суддя Олена ЛОПІНА