ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 705/5796/24
Провадження № 22-ц/821/1538/25
Категорія: 311010200

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Новікова О.М., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Руденко А.О.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: ОСОБА_2

відповідач: Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради

представник відповідача: адвокат Заболотній Владислав Михайлович

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 12 червня 2025 року (ухваленого під головуванням судді Орендарчука М.П. в приміщенні Христинівського районного суду Черкаської області) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

16 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до наказу Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради № 63/05-02 від 23.09.2024 «Про припинення контракту з директором закладу загальної освіти м. Умані від 25.06.2021 року ОСОБА_1 » відповідачем прийнято рішення про припинення на підставі пункту 8 статті 36 КЗпП України з 24.09.2024 контракту з директором закладу загальної освіти м. Умані від 25.06.2021 року ОСОБА_1 , директором УЛ №2 Уманської міської ради, у зв`язку з невиконанням директором обов`язків, визначених контрактом та статутом закладу освіти, що є підставою для припинення контракту з ініціативи Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради до закінчення терміну дії, який передбачений п.п. 5г п. 3 розділу 5 контракту та у п.п. 5в п. 3 розділу 5 контракту.

Позивач вважає своє звільнення безпідставним та незаконним, оскільки воно відбулося з підстав, що не передбачені трудовим контрактом, ним не було допущено жодного порушення законодавства щодо нарахування та виплати надбавок, ним не допускалось будь-якого невиконання Статуту та контракту. Позивач стверджує, що ефективно виконував свої обов`язки на посаді директора. Також позивач зазначає, що твердження відповідача про наявність обставин, які свідчать про порушення ним законодавства щодо нарахування та виплати надбавок, є припущеннями.

Враховуючи наведене, позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив постановити судове рішення, яким визнати незаконним та скасувати наказ Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради № 63/05-02 від 23.09.2024 «Про припинення контракту з директором закладу загальної середньої освіти м. Умані від 25.06.2021 ОСОБА_1 », поновити ОСОБА_1 на посаді директора Уманського ліцею № 2 Уманської міської ради Черкаської області згідно умов контракту з директором закладу загальної середньої освіти м. Умані від 25 січня 2021 року, стягнути з Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24 вересня 2024 року по день винесення судового рішення та стягнути з Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради на користь позивача судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 12 червня 2025 року в задоволенні позовним вимог - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивовано тим, що оскільки акт ревізії окремих питань фінансово господарської діяльності Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради за період з 01.08.2021 по 31.12.2023 від 14.06.2024 № 06-03-30/04, складений Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області є належним та допустимим доказом, який підтверджує неналежне виконання обов`язків, які взяв на себе позивач, погоджуючись із умовами Контракту, зокрема, і щодо підстав його припинення, тому спірний наказ Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради № 63/05-02 від 23.09.2024 «Про припинення контракту з директором закладу загальної середньої освіти м. Умані від 25.06.2021 ОСОБА_1 » є законним та обґрунтованим, в якому зазначено конкретні та детальні умови, які позивачем порушено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 11 липня 2025 року, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , вважаючи оскаржуване рішення таким, що постановлене із неправильним застосуванням норм матеріального та із порушенням норм процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 12 червня 2025 року та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що звільнення позивача є безпідставним та незаконним, оскільки відбулося з підстав, що не передбачені трудовим Контрактом та Статутом.

Стверджує про помилкові висновки суду з приводу Акту ревізії, оскільки в ньому відсутні конкретні посилання на порушення, які були допущені завідувачами кабінетів згідно положення №106, за невиконання яких директором безпідставно нараховувалась доплата у розмірі 10%. Вважає, що Актом ревізії не доведено завдання державі збитків в сумі 124385,73 грн. та причетність директора Уманського ліцею №2 ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення.

Так, згідно умов Контракту в обов`язки директора входить, зокрема, організація фінансово-господарсько діяльності закладу освіти в межах затвердженого кошторису та розробка проекту кошторису, який подається його засновнику або уповноваженому ним органу на затвердження. Тобто, директором розроблено лише проект кошторису, в який включено 10 % доплат завідувачам кабінетів, який було затверджено відповідальними на те особами відповідача Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради.

Також скаржник посилається на недотримання відповідачем п.6 розділу 5 Контракту, що стосується строку попередження про розірвання контракту, вказуючи, що у разі дострокового розірвання Контракту у зв`язку з невиконанням сторонами обов`язків, передбачених цим контрактом, він розривається з попередженням за два тижні відповідної сторони. Проте, відповідач, як ініціатор дострокового розірвання контракту, за два тижні не попередив ОСОБА_1 про розірвання Контракту, що, в свою чергу, є порушенням його умов з боку Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради.

Серед іншого, особа, яка подала апеляційну скаргу, вважає що укладений між ОСОБА_1 та Управлінням освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради Контракт з директором закладу загальної освіти м. Умані від 25.06.2021 року втратив свою чинність, а трудові відносини позивача з відповідачем регулюються загальними нормами трудового законодавства.

В апеляційній скарзі заявлено клопотання про виклик свідків.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов на адресу Черкаського апеляційного суду 08 серпня 2025 року, представник Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради адвокат Заболотній Владислав Михайлович, вважаючи доводи апеляційної скарги необґрунтованими, просить рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 12 червня 2025 року залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

17 серпня 2025 року до Черкаського апеляційного суду засобами підсистеми «Електронний суд» представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 подано відповідь на відзив на апеляційну скаргу.

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що припинення трудового контракту з директором Уманського ліцею №2 Яременком М.П. є підставним та таким, що не суперечить умовам контракту, оскільки за результатами проведеного аудиту було виявлено ряд порушень, які допущені саме директором Уманського ліцею №2, які, в свою чергу, у розумінні умов контракту є підставою для його припинення.

Також суд вважав Акт ревізії окремих питань фінансово господарської діяльності Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради за період з 01.08.2021 по 31.12.2023 від 14.06.2024 № 06-03-30/04, складений Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області належним доказом підтвердження виявлених порушень, допущених директором ОСОБА_1 , що стало підставою для видачі оспорюваного позивачем Наказу Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради № 63/05-02 від 23.09.2024 «Про припинення контракту з директором закладу загальної середньої освіти м. Умані від 25.06.2021 ОСОБА_1 ».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до ст. 4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення (ч. 1 та ч. 6 ст. 43 Конституції України).

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений в абзаці сьомому ст. 5-1 КЗпП України правовий захист від незаконного звільнення.

Згідно із ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України (ч. 3 ст. 21 КЗпП України).

Припинення трудового договору можливе на підставах, передбачених контрактом (п. 8 ст. 36 КЗпП України).

Статтею 39 ЗУ «Про повну загальну середню освіту» також встановлено, що керівник закладу загальної середньої освіти звільняється з посади у зв`язку із закінченням строку трудового договору або достроково відповідно до вимог законодавства та умов укладеного трудового договору.

Припинення трудового договору з керівником державного чи комунального закладу загальної середньої освіти у зв`язку із закінченням строку його дії або його дострокове розірвання здійснюється відповідною посадовою особою засновника (головою відповідної ради чи керівником державного органу) або керівником уповноваженого ним органу (структурного підрозділу з питань освіти) з підстав та у порядку, визначених законодавством про працю.

Підставами для дострокового звільнення керівника закладу загальної середньої освіти, які повинні бути передбачені у трудовому договорі, є: порушення вимог цього Закону щодо мови освітнього процесу; порушення вимог ст. ст. 30, 31 ЗУ «Про освіту»; порушення прав учнів чи працівників, встановлене рішенням суду, яке набрало законної сили; систематичне неналежне виконання інших обов`язків керівника, визначених цим Законом; неусунення у визначений строк порушень вимог законодавства, виявлених під час інституційного аудиту чи позапланового заходу державного нагляду (контролю).

У постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі № 664/2284/16-ц викладено висновок про те, що відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть установлюватися угодою сторін.

Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обов`язки та відповідальність, зокрема як передбачену нормами КЗпП України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору.

У Постанові Верховного Суду від 22 грудня 2021 року у справі № 757/16855/20 зазначено, що вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. Порушення хоча б одного з пунктів контракту є підставою для його дострокового розірвання.

У п. 13, п. 18 своєї Постанови № 9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 8 ст. 36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. При розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

З матеріалів справи вбачається, що 25 червня 2021 року між Управлінням освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради укладено контракт з ОСОБА_1 , як директором навчально-виховного комплексу «Уманська міська гімназія-школа естетичного виховання» Уманської міської ради Черкаської області, найменування змінено на Уманський ліцей № 2 Уманської міської ради Черкаської області, строком на шість років з 01.07.2021 по 30.06.2027. У контракті вказано, що він є строковим трудовим договором.

Згідно п. 1 розділу 2 Контракту директор зобов`язаний дотримуватися Конституції України, Законів України «Про повну загальну середню освіту», «Про освіту», «Про запобігання корупції», «Про доступ до публічної інформації», «Про захист персональних даних» та інших актів законодавства України, Статуту закладу освіти та цього Контракту і вирішувати питання щодо управління Закладом освіти за винятком питань, віднесених до компетенції Засновника та управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради.

Підпунктом 5 п. 3 розд. 5 Контракту визначено, що контракт припиняється з ініціативи управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради, до закінчення терміну його дії у разі невиконання директором обов`язків, визначених Контрактом та Статутом закладу освіти.

Відповідно до п. 3 розд. 5 Контракту, у разі розірвання Контракту з підстав, не передбачених законодавством України, звільнення проводиться згідно з п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

23.09.2024 Управлінням освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради винесено наказ № 63/05-02 «Про припинення контракту з директором закладу загальної середньої освіти м. Умані від 25.06.2021 ОСОБА_1 »

Підставою звільнення зазначено порушення п.п. 5 в, ґ п. 3 розд. 5 контракту, а саме невиконання директором обов`язків, визначених Контрактом та Статутом закладу освіти та недотримання директором трудового, фінансового та бюджетного законодавства. Факт недотримання умов Контракту та законодавства України встановлено Актом ревізії окремих питань фінансово господарської діяльності Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради за період з 01.08.2021 по 31.12.2023 від 14.06.2024 № 06-03-30/04, складений Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області.

У наказі зазначено, що Актом ревізії від 14.06.2024 року, проведеній Північним офісом Держаудитслужби в особі Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради за період з 01.08.2021 по 31.12.2023, було встановлено, що було зайво нараховано доплати ( завдано збитків) за завідування кабінетами Уманського ліцею № 2 за період з 01.08.2021 по 31.12.2023, та які не було відшкодовано в сумі 122404,74 грн.

Також, згідно того ж акту ревізії було встановлене порушення, допущене позивачем, що полягало у недотриманні вимог п. 64 Інструкції № 102 у 2021 році, відповідно до якого на період відсутності вчителів початкових класів зайняття проводились не іншим вчителем початкових класів, а практичним психологом навчального закладу, що призвело до зайвого нарахування заробітної плати на суму 1623,76 грн., та як наслідок зайвого проведення нарахування ЄСВ в сумі 357, 23 грн., чим завдано державному бюджету матеріальної шкоди на загальну суму 1980,99 грн., а також, поміж іншого, допущено порушення нарахування та виплати надбавок в розмірі 10% до окладу без проведеної ними роботи, яка визначена в положенні №601.

Відповідне порушення допущено директором ліцею №2 ОСОБА_1 .

Апеляційний суд зважає на недоведеність позивачем, що виявлені під час перевірки порушення допущені іншими посадовими особами.

Так, п. 3. Розділу 2 Контракту Директор, серед іншого, виконує такі обов`язки: планує та організовує діяльність Закладу освіти; організовує фінансово-господарську діяльність закладу освіти в межах затвердженого кошторису; розробляє проект кошторису та подає його засновнику або уповноваженому ним органу на затвердження.

Тобто, саме на директора освітнього закладу покладено обов`язки з організації фінансово-господарської організації та розробки кошторису, а враховуючи, що під час проведення аудиту виявлено ряд порушень в безпідставному нарахуванні доплат за завідування кабінетами та недотриманні вимог п. 64 Інструкції № 102 у 2021 році, відповідно до якого на період відсутності вчителів початкових класів зайняття проводились не іншим вчителем початкових класів, а практичним психологом навчального закладу, що призвело до зайвого нарахування заробітної плати на суму 1623,76 грн., та як наслідок зайвого проведення нарахування ЄСВ в сумі 357, 23 грн., то ці порушення допущені безпосередньо директором Уманського ліцею № 2 Яременком М.П.

У контексті наведеного, апеляційний суд відхиляє, як необґрунтовані доводи скаржника про те, що Актом ревізії не доведено завдання державі збитків в сумі 124385,73 грн та причетність директора Уманського ліцею №2 ОСОБА_1 до вчинених правопорушень.

Навпаки, позивач в апеляційній скарзі сам стверджує про те, що ним було розроблено проект кошторису до якого включено 10% доплат завідувачам кабінетів, що вкотре підтверджує безпосереднє покладення вказаного обов`язку на директора ліцею.

Також скаржник посилається на недотримання відповідачем п.6 розділу 5 Контракту, що стосується строку попередження про розірвання контракту, вказуючи, що у разі дострокового розірвання Контракту у зв`язку з невиконанням сторонами обов`язків, передбачених цим контрактом, він розривається з попередженням за два тижні відповідної сторони. Проте, відповідач, як ініціатор дострокового розірвання контракту, за два тижні не попередив ОСОБА_1 про розірвання Контракту, що в свою чергу є порушенням його умов з боку Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з вказаним твердженням з огляду на те, що, в даному випадку, оспорюваним наказом припинено контракт, а не розірвано, тому вимога про попередження щодо розірвання контракту за два тижні не підлягає застосуванню, оскільки застосовується виключно до аспектів розірвання контракту.

Посилання скаржника на те. що укладений між ОСОБА_1 та Управлінням освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради Контракт з директором закладу загальної освіти м. Умані від 25.06.2021 року втратив свою чинність, а трудові відносини позивача з відповідачем регулюються загальними нормами трудового законодавства колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказаний Контракт був діючим на момент його дострокового припинення, а матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про зворотнє. Тому, трудові правовідносини сторін регулювалися безпосередньо укладеним між ними Контрактом від 25.06.2021 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність обгрунтованих підстав для задоволення позовних вимог та скасування Наказу № 63/05-02 «Про припинення контракту з директором закладу загальної середньої освіти м. Умані від 25.06.2021 ОСОБА_1 », оскільки в наказі визначено конкретні умови контракту, які не виконував чи неналежним чином виконував позивач, і на підставі належних та допустимих доказів встановлено допущені ним конкретні правопорушення.

Щодо клопотання про виклик та допит свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 ЦПК України свідком може бути кожна особа, якій відомо про будь-які обставини, що стосуються справи.

Відповідно до ст. 92 ЦПК України сторони, треті особи та їхні представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.

Як передбачено п.6 ч.1 ст. 365 ЦПК України суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду за клопотанням сторін та інших учасників справи вирішує питання про виклик свідків, призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення до участі у справі спеціаліста, перекладача. Підготовчі дії, визначені пунктами 5, 6 частини першої цієї статті, вчиняються з дотриманням прав всіх учасників справи висловити свої міркування або заперечення щодо їх вчинення, якщо інше не передбачено цим Кодексом (ч. 2 ст. 365 ЦПК України).

За правилами частини третьої статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд першої інстанції, надаючи оцінку письмовим показам свідків, вказав, що такі пояснення свідків жодним чином не спростовують встановлені порушення, які викладені в акті ревізії від 14.06.2024 року, яка проведена Північним офісом Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області з окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради за період з 01.08.2021 по 31.12.2023.

В апеляційній скарзі та окремо 30 серпня 2025 року скаржником заявлено клопотання про виклик свідків, які на переконання скаржника, можуть спростувати обставини, які зазначені в Акті ревізії.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що покази свідків, не можуть вважатись допустимими доказами, які б спростували виявлені під час перевірки порушення. Крім того, неодноразово подані заяви про виклик свідків є необґрунтованими з огляду на ті обставини, що в них не зазначено, які саме обставини відомі свідкам, і які конкретно обставини справи зможуть підтвердити чи спростувати свідки, які зазначені у заяві про виклик свідків.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення клопотання про допит свідків, оскільки правовідносини, які виникли між сторонами, не можуть спростовуватися поясненнями свідків, тому підстав для задоволення клопотання на стадії апеляційного розгляду справи немає.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права, які передбачені ст.376 ЦПК України, як підстави для скасування рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог є законними і обґрунтованими, відповідає обставинам справи та положенням матеріального закону.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 258, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 12 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Л.І .Василенко

О.М. Новіков

/повний текст постанови суду складено 05 вересня 2025 року/