АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2025 року

м. Чернівці

справа № 727/9422/24

провадження № 22-ц/822/801/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Одинака О. О.

суддів: Кулянди М. І., Перепелюк І. Б.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 31 липня 2025 року

головуюча в суді першої інстанції суддя Калмикова Ю. О.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог та заяви про зупинення провадження

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 .

Просив суд:

визнати недостовірною та такою, що порушує права позивача на повагу до його гідності, честі та недоторканість ділової репутації, наступну інформацію розповсюджену ОСОБА_2 02 вересня 2024 року у листі, наданому суддям Господарського суду Чернівецької області а саме: «ініціював моє звільнення з роботи через відмову зробити аборт»; «на даний час з боку судді ОСОБА_1 продовжується тиск на мене і членів моєї родини, що виражається в переслідуванні, ненормативній лексиці, погрозах, публічних приниженнях тощо. Дані факти зареєстровані нарядами патрульної поліції і моїми заявами щодо харасменту з його боку»;

зобов`язати ОСОБА_2 протягом 1 (одного) робочого дня з дня набрання рішення у даній справі законної сили спростувати поширену відносно позивача недостовірну інформацію, шляхом подання ОСОБА_2 через канцелярію Господарського суду Чернівецької області заяви із спростуванням відповідної інформації;

стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача моральну шкоду за розповсюдження недостовірної інформації в розмірі 201 000 гривень.

Позов заявлено з підстав поширення відповідачкою недостовірної інформації, яка становить предмет загального суспільного інтересу, що впливає на громадську думку стосовно професійної діяльності та репутації позивача і призвело до погіршенні як фізичного, так і ментального здоров`я позивача, оскільки повернути йому в повному обсязі честь, гідність та ділову репутацію як професійного судді, так і фізичної особи до кінця не вдасться.

До Шевченківського суду міста Чернівці представником відповідачки ОСОБА_2 подано заяву про зупинення провадження у цивільній справі № 727/9422/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації до набрання законної сили судовим рішенням Чернівецького апеляційного суду у цивільній справі №727/12208/23.

Заява обґрунтована тим, що питання чи є інформація, що поширена відповідачкою правдивою чи ні, розглядається Шевченківським районним судом міста Чернівці у справі № 727/3014/23.

І саме в тій справі, позивач просить визнати недостовірною інформацію про те, що він вимагав, щоб відповідачка зробила аборт. Про це свідчить копія його позовної заяви та відповідь на відзив у справі № 727/3014/23.

Питання її відмови від аборту вже було підняте позивачем у справі № 727/3014/23 (головуючий суддя Терещенко О.Є.). Тепер це ж питання є предметом дослідження в справі № 727/9422/24.

Це питання напряму пов`язано з батьківством ОСОБА_1 щодо їхньої з ним малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Батьківство позивача підтверджено висновком експерта № СЕ-19/114-24/2023-БД від 17 червня 2024 року Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичним центру експертизи. Вірогідність батьківства ОСОБА_1 згідно з висновком експерта 99,9999%.

Рішенням Шевченківського районного суду Чернівецької області від 07 березня 2025 року у справі №727/12208/23 ОСОБА_1 визнано батьком дитини, проте це рішення не набрало законної сили у зв`язку з його переглядом Чернівецьким апеляційним судом за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Оскільки визнанню недостовірною підлягає інформація, яка була поширена позивачкою 13 березня 2023 року та 02 вересня 2024 року, і стосується питання відмови від аборту, то вважає, що справедливе та законне вирішення справи № 727/9422/24 є об`єктивно неможливим без остаточного вирішення спору в справах № 727/12208/23 та № 727/3014/23.

Короткий зміст судового рішення

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 31 липня 2025 року зупинено провадження у цивільній справі №727/9422/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації до набрання законної сили судовим рішенням Чернівецького апеляційного суду у цивільній справі № 727/12208/23.

Ухвала суду мотивована тим, що об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважав необхідним зупинити провадження e справі, оскільки встановлення батьківства позивача ОСОБА_1 по відношенню до малолітньої ОСОБА_3 безпосередньо взаємопов`язано з предметом спору, щодо захисту честі, гідності та ділової репутації позивача та позовною вимогою до відповідачки щодо подання заяви із спростуванням раніше поширеної інформації.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 31 липня 2025 року про зупинення провадження у справі скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що оскаржувана ухвала прийнята з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, без належної оцінки всіх обставин та матеріалів справи, а тому підлягає скасуванню.

Вказує на те, що пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для цієї справи, тобто зупинення провадження у цивільній справі, виходячи з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки у випадку, коли у цій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених позовних вимог або умов, від яких залежить їх розгляд.

Суд не зазначив, у чому полягає неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи № 727/12208/23, чи є ці справи пов`язані спільним предметом чи підставою, та яким чином рішення в справі № 727/12208/23 може вплинути на вирішення справи, що переглядається, з урахуванням того, що позивач у даній справі взагалі не вимагає спростувати інформацію, викладену в листі ОСОБА_2 від 02 вересня 2024 року про батьківство позивача щодо дитини відповідачки.

Крім того, зупинивши провадження у справі, суд першої інстанції також порушив право позивача на розумні строки розгляду справи.

Окрім того, згідно частини третьої статті 210 ЦПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3, 4-1 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Ухвалою суду від 26 березня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 16 квітня 2025 року

Оскаржувана ухвала постановлена судом 31 липня 2025, тобто, на стадії розгляду справи по суті.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу.

Просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 31 липня 2025 року залишити без змін.

Посилається на те, що ухвала суду є законною та обґрунтованою.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, з`ясовані судом апеляційної інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 25 вересня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації та відкрито провадження у справі (а. с. 24).

Розгляд справи у суді першої інстанції здійснювався у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 26 березня закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 16 квітня 2025 року (а. с. 53).

Також з матеріалів справи вбачається наступне:

розгляд справи у судовому засіданні, призначеному на 16 квітня 2025 року, розпочато о 14 годині 30 хвилин та відкладено на 23 травня 2025 року у зв`язку з неявкою відповідачки та її представника (а. с. 128);

розгляд справи у судовому засіданні, призначеному на 23 травня 2025 року, відкладено у зв`язку з клопотанням позивача на 02 липня 2025 року (а. с. 134);

розгляд справи у судовому засіданні, призначеному на 02 липня 2025 року, відкладено у зв`язку з клопотанням відповідачки на 30 липня 2025 року (а. с. 134);

розгляд справи у судовому засіданні 31 липня 2025 року проводився за участю позивача ОСОБА_4 та відповідачки ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_5 (а. с. 155).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення не відповідає зазначеним вище вимогам закону з огляду на наступне.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та статті 10 ЦПК України зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

При тлумаченні поняття «розумні строки» ЄСПЛ визначив момент початку та закінчення цих строків, а також вивів критерії, які повинні враховуватися при оцінці певного строку як розумного, а саме: складність справи, важливість для заявника питання, що розглядається судом, поведінка заявника, поведінка державних органів.

Відповідно до частини першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом (пункт 10 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Дотримання розумних строків розгляду справи є важливим та одним з пріоритетних принципів господарського судочинства. Поряд із цим існують обставини, за яких суд має право або ж зобов`язаний зупинити провадження у справі.

Аналізуючи питання зупинення провадження у цивільній справі, колегія суддів виходить з того, що цей правовий інструмент процесуального законодавства зумовлює тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи та щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Глава 8 розділу ІІІ ЦПК України містить норми, які регулюють порядок та підстави зупинення і закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду.

Зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків (частина перша статті 125 ЦПК України), який продовжується з дня відновлення провадження у справі (частина друга статті 125 ЦПК України), а самі випадки, які регламентують зупинення провадження у справі чітко передбачені статтями 251, 252 ЦПК України і є вичерпними.

Положення статті 251 ЦПК України передбачають обов`язок суду зупинити провадження у справі.

Пункт шостий частини першої статті 251 ЦПК України визначає, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (пункт 5 частини першої статті 253 ЦПК України).

Досліджуючи питання дотримання судом під час зупинення провадження норм процесуального права, зокрема, пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, колегія суддів виходить з системного аналізу цього пункту через призму завдань та основних засад цивільного судочинства, закріплених у частині першій, пунктах 1, 4, 10, 11 частини третьої статті 2 ЦПК України, а також умов застосування цього пункту, якими є:

об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи; тобто, неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються судом у іншій справі;

пов`язаність справи з іншою, в якій суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на докази у цій справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення;

обґрунтованість судового рішення, в якому має бути проаналізовано, чи дійсно від наведених обставин залежить вирішення спору в цій справі, та належно мотивовано, що зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи зумовлюється виявленням в ній саме обставин, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено і саме це і є першопричиною перешкоди у здійсненні правосуддя в справі, що зупиняється.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

З урахуванням вищевикладеного, по-перше, провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього; по-друге, під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи необхідно розуміти те, що обставини, які розглядаються в такій справі, не можуть бути встановлені судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, черговості розгляду вимог тощо; по-третє, обов`язкова пов`язаність справи, що зупиняється, з іншою, в якій суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на докази у цій справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі з огляду на вимоги пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати:

чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства;

чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи з вказівкою на обставини, які встановлюються судом в іншій справі.

Зазначене узгоджується із висновками об`єднаної палати Касаційного цивільного суду та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду, викладеними у постановах від 14 лютого 2022 року у справі №357/10397/19 та від 01 березня 2024 року у справі № 910/17615/20 відповідно.

Разом з цим за приписами пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Предметом позову у справі, що розглядається, є визнання недостовірною поширеної відповідачкою інформації та зобов`язання останньої спростувати цю інформацію, а також стягнення з відповідачки на користь позивача моральної шкоди за розповсюдження недостовірної інформації.

Ухвалюючи зупинити провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Чернівецького апеляційного суду у цивільній справі № 727/12208/23, суд першої інстанції у цій справі керувався тим, що встановлення батьківства позивача ОСОБА_1 по відношенню до малолітньої ОСОБА_3 безпосередньо взаємопов`язано з предметом спору, щодо захисту честі, гідності та ділової репутації позивача та позовною вимогою до відповідачки щодо подання заяви із спростуванням раніше поширеної інформації.

За висновком суду, вказане рішення безпосередньо впливає на спірні правовідносини сторін, а суд в межах вирішення даного спору не може самостійно встановити обставини, які є предметом розгляду у справі № 727/12208/23.

Колегія суддів надаючи оцінку обґрунтованості та законності ухвали суду першої інстанції виходить із наступного.

Відповідно до частини першої статті 209 ЦПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

За змістом статті 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.

Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3, 4-1 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Тобто зупинення провадження у справі з підстав визначених пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України не входять до переліку визначеного частиною третьою статті 210 ЦПК, який встановлює можливість зупинення провадження у справі на стадії її розгляду по суті.

Згідно з частинами першою-третьою статті 217 ЦПК України у призначений для розгляду справи час головуючий відкриває судове засідання та оголошує, яка справа розглядатиметься.

Секретар судового засідання доповідає суду хто з учасників судового процесу з`явився в судове засідання, хто з учасників судового процесу бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, чи повідомлено тих учасників судового процесу, хто не з`явився, про дату, час і місце судового засідання у порядку, передбаченому цим Кодексом.

З оголошенням головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 01 березня 2024 року у справі № 910/17615/20 зауважила, що оскаржувану ухвалу апеляційний господарський суд постановив після початку розгляду справи по суті, а зупинення провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 5 частини першої статті 227 ГПК України, свідчить про недотримання положень частини третьої статті 195, частин першої та другої статті 270 ГПК України, що є підставою для скасування ухвали суду апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду до апеляційного господарського суду (пункти 8.39, 8.40, 8.42 постанови).

У постанові від 29 березня 2023 року у справі № 205/8622/21 Верховний Суд зазначив, що підставою зупинення провадження у цій справі не може бути касаційне оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій в адміністративній справі, оскільки ці рішення вже набрали законної сили, а їх дію не було зупинено. Крім того, апеляційний суд не звернув увагу на частину третю статті 210 ЦПК України, за якою провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3, 4-1 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Відступаючи від вищевказаних висновків Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 березня 2025 року у справі № 910/13175/23 (провадження № 12-68гс24), дійшла наступних висновків: «здійснюючи у цій справі тлумачення частини третьої статті 195 ГПК України, яка передбачає, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3-1 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу, Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що з огляду на норми частини першої статті 177, статті 181, частин першої та другої статті 182 ГПК України, лише у загальному позовному провадженні здійснення підготовчих дій до розгляду справи по суті виділено в окрему стадію і містить перелік питань, які має з`ясувати суд до того, як приступить безпосередньо до розгляду справи по суті.

Отже, оскільки частина третя статті 195 ГПК України (частина третя статті 210 ЦПК України та частина третя статті 193 КАС України) встановлює обмеження переліку підстав, з яких суд має право або зобов`язаний зупинити провадження у справі, і такі обмеження встановлені саме для стадії розгляду справи по суті, то Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що ця норма підлягає застосуванню лише у разі розгляду справи в порядку загального позовного провадження судом першої інстанції.» (пункт 7.54 постанови).

Як встановлено апеляційним судом ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 25 вересня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації та відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження (а. с. 24).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 26 березня закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 16 квітня 2025 року (а. с. 53).

Розгляд справи по суті у судовому засіданні, призначеному на 16 квітня 2025 року, розпочато о 14 годині 30 хвилин та відкладено на 23 травня 2025 року у зв`язку з неявкою відповідачки та її представника (а. с. 128).

Наведене свідчить про те, що станом на 31 липня 2025 року розгляд справи по суті вже було розпочато. Зазначені обставини є достатніми підставами для скасування ухвали Шевченківського районного суду міста Чернівці від 31 липня 2025 року у цій справі.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зокрема є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що зупинення судом першої інстанції провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням Чернівецького апеляційного суду у цивільній справі № 727/12208/23 на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України на стадії розгляду справи по суті здійснене з порушенням норм процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Встановлене судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права є самостійною та достатньою підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, безвідносно до інших доводів ОСОБА_1 , наведених ним у апеляційній скарзі.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції постановив ухвалу, яка перешкоджає провадженню з порушенням норм процесуального права, а тому відповідно до положень статті 379 ЦПК України її слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, Чернівецький апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 31 липня 2025 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Повна постанова складена 04 вересня 2025 року.

Суддя-доповідач Олександр ОДИНАК

Судді : Мирослава Кулянда

Ірина ПЕРЕПЕЛЮК