Справа № 404/9934/24
Номер провадження 2/404/2745/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

27 серпня 2025 року Фортечний районний суд міста Кропивницького в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Коцюбі Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за законом, суд

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за законом.

Ухвалою судді від 21 листопада 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

На виконання вищевказаної ухвали представником позивача, адвокатом Завгородньою В.В. подано до суду позовну заяву до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за законом у новій редакції.

На обґрунтування позову вказано, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 08 квітня 1987 року зроблено запис № 537 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 . В графі «батько» записано « ОСОБА_4 », в графі мати записано « ОСОБА_5 ».

Мата позивача ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 14 травня 1954 року зроблено відповідний запис за № 20 та видано свідоцтво про народження. В графі «батько» записано « ОСОБА_7 », в графі мати записано « ОСОБА_8 ».

14 липня 2010 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та змінила прізвище з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 ».

Позивач є рідною онукою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Бабуся позивача ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 1955 року проживала однією сім`єю як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу із ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вели спільне господарство, що підтверджується актом від 08 жовтня 2024 року та довідкою № 2, виданою 08 жовтня 2024 року Квартальним комітетом №24 Фортечного району м. Кропивницького.

За час перебування у фактичних шлюбних відносинах ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , побудували будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Будинок належить на праві власності ОСОБА_8 та ОСОБА_12 по 1/2 частці.

ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 82 років ОСОБА_12 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

На час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем постійно проживала однією сім`єю як дружина без реєстрації шлюбу бабуся позивача ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується актом від 08 жовтня 2024 року та довідкою № 2, виданою 08 жовтня 2024 року квартальним комітетом № 24 Фортечного району м. Кропивницького, і відповідно до закону прийняла спадщину після його смерті.

В зв`язку з чим, у визначений законом термін не звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що прийняла спадщину.

Вказано, що відповідно до ст.1268 ЦК України ОСОБА_8 прийняла спадщину шляхом спільного проживання з померлим на час відкриття спадщини. Інші спадкоємці спадщину не приймали.

Факт спільного проживання однією сім`єю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу підтверджується актом від 08 жовтня 2024 року та довідкою №2, виданою 08 жовтня 2024 року квартальним комітетом № 24 Фортечного району м. Кропивницького.

Бабуся позивача ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 89 років померла, про що 23 листопада 2023 року Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис № 423.

Після смерті бабусі позивача ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 , відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

04 вересня 2024 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Малогон В.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї бабусі.

Постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії від 02 жовтня 2024 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_8 на весь житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями номер АДРЕСА_1 . Постанова обґрунтована тим, що із документів, наданих ОСОБА_1 , вбачається, що житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями номер АДРЕСА_1 належить ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , на праві спільної сумісної власності. Зі слів спадкоємця ОСОБА_12 та ОСОБА_8 є чоловіком і дружиною. ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , на момент його смерті ОСОБА_8 проживала разом із померлим чоловіком, та фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_12 .

Документи, що підтверджують родинні стосунки ОСОБА_12 та ОСОБА_8 нотаріусу не надані.

Також відсутні документи, які підтверджують родинні стосунки ОСОБА_1 та ОСОБА_12 .

Позивач зазначала, що не відомо хто ще подавав заяву про прийнятій спадщини після смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 . Можливо, онука померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини.

Зважаючи на викладене позивач змушена звернутися до суду з цим позовом встановлення факту спільного проживання однією сім`єю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу та визнання права власності на спадкове майно за законом.

Просила суд: встановити факт спільного проживання однією сім`єю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 1955 року до дати смерті ОСОБА_12 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 ; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , право власності на 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка прийняла спадщину за законом після смерті ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , але не оформила спадщину в установленому законом порядку.

Ухвалою судді від 26 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвалою суду від 11 березня 2025 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено.

Ухвалою суду від 16 липня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні.

Представник позивача, адвокат Завгородня В.В. у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, є такою, що належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди сторони позивача, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_13 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження. В графі «батько» записано « ОСОБА_4 », в графі мати записано « ОСОБА_5 ».

Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 ».

Мата позивача ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 14 травня 1954 року зроблено відповідний запис за №20 та видано свідоцтво про народження. В графі «батько» записано « ОСОБА_7 », в графі мати записано « ОСОБА_8 ».

Таким чином, позивач є рідною онукою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Бабуся позивача ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 1955 року проживала однією сім`єю як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу із ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вели спільне господарство, що підтверджується актом від 08 жовтня 2024 року та довідкою № 2, виданою 08 жовтня 2024 року Квартальним комітетом №24 Фортечного району м. Кропивницького.

За час перебування у фактичних шлюбних відносинах ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , побудували будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Будинок належить на праві власності ОСОБА_8 та ОСОБА_12 по 1/2 частці.

ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 82 років ОСОБА_12 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

З заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_12 до нотаріальної контори звернулась ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_11 .

На час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем постійно проживала однією сім`єю як дружина без реєстрації шлюбу бабуся позивача, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується актом від 08 жовтня 2024 року та довідкою № 2, виданою 08 жовтня 2024 року квартальним комітетом № 24 Фортечного району м. Кропивницького, і відповідно до закону прийняла спадщину після його смерті.

Відповідно до заповіту від 14 січня 1982 року ОСОБА_12 на випадок своєї смерті робив розпорядження, відповідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_8 . Заповіт посвідчено державним нотаріусом Другої кіровоградської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 56.

20 лютого 2012 року державним нотаріусом Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я спадкоємця зазначеного в заповіті майна ОСОБА_12 , ОСОБА_8 на 1/2 частку земельної ділянки площею 559,6 кв.м. в межах з планом, розташованої на території Кіровоградської міської ради, АДРЕСА_1 .

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 89 років померла, про що 23 листопада 2023 року Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис № 423.

Після смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 , відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

04 вересня 2024 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Малогон В.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї бабусі.

Відповідач, ОСОБА_2 звернулась до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті своєї бабусі.

Постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії від 02 жовтня 2024 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_8 на весь житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями номер АДРЕСА_1 . Постанова обґрунтована тим, що із документів, наданих ОСОБА_1 , вбачається, що житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями номер АДРЕСА_1 належить ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , на праві спільної сумісної власності. Зі слів спадкоємця ОСОБА_12 та ОСОБА_8 є чоловіком і дружиною. ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , на момент його смерті ОСОБА_8 проживала разом із померлим чоловіком, та фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_12 .

Документи, що підтверджують родинні стосунки ОСОБА_12 та ОСОБА_8 нотаріусу не надані.

Також відсутні документи, які підтверджують родинні стосунки ОСОБА_1 та ОСОБА_12 .

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 3 ст. 1267 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 1267 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

За приписами ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

При цьому, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із подружжя, свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з по господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого; заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що подружжя вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Аналізуючи спірні правовідносини та відповідні їм норми права, суд дійшов висновку, що знайшов підтвердження факт спільного проживання однією сім`єю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 1955 року до дати смерті ОСОБА_12 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Частка будинку, яка за життя належала ОСОБА_12 , була успадкована ОСОБА_8 , право на спадкування після смерті якої є у позивача.

Іншої форми захисту прав спадкоємця на спадкове майно у вигляді спірної частини будинку, окрім визнання права власності на спадкове майно, на думку суду, позивач не має, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав у своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.

Право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі передбачено ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Під ефективним засобом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект і повинен забезпечити поновлення порушеного права та бути адекватним наявним обставинам.

Суд вважає, що ефективним способом захисту порушених прав є визнання за позивачем право власності на спадкове майно.

Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає, що позов є обґрунтованим, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за законом, задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 1955 року до дати смерті ОСОБА_12 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , право власності на 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , але не оформила спадщину в установленому законом порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено 27.08.2025 року.

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Н. Ю. Іванова