РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2025 року

м. Рівне

Справа № 565/1594/22

Провадження № 22-ц/4815/827/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Боймиструка С.В.,

суддів: Гордійчук С.О., Шимків С.С.,

секретар судового засідання: Хлуд І.П.,

за участю: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Моторного (транспортного) страхового бюро України адвоката Гусєва П.В. на заочне рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 29 червня 2023 року у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" до ОСОБА_2 про визнання недійсним полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів,

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (далі позивач) звернулося до суду з позовом до відповідача про визнання договору страхування (полісу) недійсним з моменту його укладення.

В позовній заяві позивач вказував, що 26.07.2022 року між сторонами по справі було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № ЕР-210251552, згідно якого було забезпечено транспортний засіб «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 (vin-code НОМЕР_2 ). Дію полісу встановлено з 00 годин 00 хвилин 27. 07. 2022 по 26. 07. 2023 включно.

За своїми технічними характеристиками, вищевказаний транспортний засіб відноситься до вантажних автомобілів і у відповідності до ст.35 Закону України «Про дорожній рух», підлягає обов`язковому технічному контролю кожні два роки.

У розділі «Особливі умови використання забезпеченого транспортного засобу» зазначено, що даний транспортний засіб підлягає обов`язковому технічному контролю 26.07.2023 року. Вищевказана дата зазначена з наданої ОСОБА_2 інформації, який вказав, що транспортний засіб має дійсний сертифікат обов`язкового технічного контролю (далі ОТК), а датою наступного походження ОТК є 26.07.2023 року.

У позивача відсутній доступ до бази даних МВС України щодо проходження транспортними засобами ОТК, а тому, як страховик, при укладенні полісів керується виключно інформацією наданою клієнтом.

03.11.2022 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 (vin-code НОМЕР_2 ). З метою розслідування страхового випадку, позивач звернувся до Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України про проходження ОТК вищевказаним транспортним засобом. Відповідно до листа Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ транспортний засіб «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 (vin-code НОМЕР_2 ) підлягає ОТК із періодичністю кожні два роки та строк дії останнього протоколу ОТК закінчився 28.03.2021 року.

Таким чином, відповідачем було навмисно введено позивача в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину.

Покликаючись на викладене, позивач просив визнати недійсним поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно якого було забезпечено транспортний засіб - «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 (vin-code НОМЕР_2 ) з моменту його укладення та стягнути з відповідача судовий збір.

Заочним рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 29 червня 2023 року позов задоволено.

Визнано недійсним Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-210251552, укладеного 26. 07. 2022 р. між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» та ОСОБА_2 , згідно якого було забезпечено транспортний засіб «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 (vin-code НОМЕР_2 ) з моменту його укладення.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з додатковою відповідальністю " Страхова група "Оберіг"" витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, адвокат Гусєв П.В., який діє від імені Моторного (транспортного) страхового бюро України, як особи, яка не брала участі у справі, а суд вирішив питання про її права та інтереси, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції помилково встановив факт введення в оману відповідачем (Полюховичем) позивача (ТДВ "СГ "ОБЕРІГ") щодо істотних умов договору страхування, на підставі чого поліс був визнаний недійсним.

Водночас, на думку апелянта, страховик діяв недобросовісно, оскільки під час укладення договору страхування його не турбувало, чи пройшов обов`язковий технічний контроль застрахований транспортний засіб. МТСБУ вважає, що це дозволяє Страховику отримувати страхові платежі, а в подальшому не виконувати свій обов`язок і перекладати обов`язок з відшкодування шкоди на МТСБУ через подання регресного позову.

МТСБУ аргументує, що Страховик (ТДВ "СГ "ОБЕРІГ"), видавши поліс № EP-210251552 для транспортного засобу Volkswagen LT28 д.н.з. НОМЕР_3 та отримавши страхову премію, фактично визнав дійсність цього полісу. Відтак, Страховик не може суперечити власній попередній поведінці, намагаючись визнати поліс недійсним після настання страхового випадку, і повинен нести відповідальність за належне проведення перевірки технічного контролю транспортного засобу.

Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" подало відзив на апеляційну скаргу у якому не погоджується з доводами апеляційної скарги Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) та просить залишити рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 29 червня 2023 року без змін, а апеляційну скаргу МТСБУ без задоволення.

Узагальнені доводи відзиву зводяться до того, що 26 липня 2022 року ОСОБА_2 уклав електронний страховий поліс щодо транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_3 . Під час укладення полісу Відповідач надав Позивачу інформацію про наявність дійсного сертифіката обов`язкового технічного контролю (ОТК) та вказав дату наступного проходження ОТК 26 липня 2023 року.

Вказує, що відповідач умисно ввів Позивача в оману, надавши неправдиві відомості щодо істотних умов договору страхування (наявності та строку дії протоколу ОТК). Він знав про необхідність проходження ОТК та про те, що на момент укладення полісу транспортний засіб його не проходив.

Специфіка укладення електронних полісів не передбачає можливості Страховику ознайомитись з документами перед оформленням полісу, оскільки електронний поліс генерується системою виключно на підставі даних, поданих Страхувальником. Саме Страхувальник зобов`язаний надати достовірні дані щодо застрахованого транспортного засобу, включно з інформацією щодо проходження ОТК.

Транспортний засіб «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_3 , як вантажний фургон-рефрижератор, підлягає обов`язковому технічному контролю з періодичністю кожні два роки.

Строк дії останнього протоколу ОТК щодо цього транспортного засобу закінчився 28 березня 2021 року. Отже, на момент укладення полісу (26 липня 2022 року) у Відповідача був відсутній діючий протокол ОТК.

Згідно з абзацами 6 та 7 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон № 1961-IV), договори страхування укладаються за умови проходження транспортними засобами ОТК та визнання їх технічно справними, і на строк, що не перевищує строку чергового проходження ОТК.

Вважає, що наявність чи відсутність чинного протоколу ОТК є істотною умовою договору, що прямо впливає на період укладення договору та взагалі на можливість його укладення.

Якби Відповідач надав правдиву інформацію про відсутність дійсного протоколу ОТК, Позивач був би зобов`язаний відмовити в укладенні полісу, оскільки це прямо суперечило б вимогам Закону № 1961-IV.

Зазначає, що Правочин визнається вчиненим під впливом обману, якщо одна зі сторін навмисно ввела іншу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення. Відповідач свідомо повідомив неправдиві відомості, щоб укласти поліс без дійсного протоколу ОТК.

Поліс був укладений з порушенням норм Закону № 1961-IV, зокрема абзацу 6 пункту 17.1 статті 17, що є самостійною підставою для визнання його недійсним відповідно до положень частин 1 статей 203 та 215 Цивільного кодексу України.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 26.07.2022 року між сторонами по справі було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за №ЕР-210251552, згідно якого було забезпечено транспортний засіб «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 (vin-code НОМЕР_2 ). Дію полісу встановлено з 00 годин 00 хвилин 27.07.2022 по 26.07.2023 включно. (а.с.5).

Позивач вказував, що 03.11.2022 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 (vin-code НОМЕР_2 ).

З метою розслідування страхового випадку, позивач 30.11.2022 звернувся до Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України про проходження ОТК вищевказаним транспортним засобом. Відповідно до листа Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ транспортний засіб «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 (vin-code НОМЕР_2 ) підлягає ОТК із періодичністю кожні два роки. Станом на 03.11.2022 інформація про дійсний (наявний) протокол ОТК відсутня. До вказаної у запиті дати видано протокол ОТК №00798-00449-19 строком дії з 28.03.2019 по 28.03.2021.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У зазначеній статті визначено коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи, - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

На відміну від оскарження судового рішення учасниками справи, особа, яка не брала участі у справі, має довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Водночас судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та ухвалення рішення судом першої інстанції є заявник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах, або рішення впливає на права та обов`язки такої особи. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між заявником і сторонами спору не може братися до уваги.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження у справі, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Системний аналіз наведених процесуальних норм права дає підстави для висновку, що суд апеляційної інстанції в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи невирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу. Водночас, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердилися, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.

Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18).

Згідно з вимогами частин третьої та четвертої статті 18 Закону України «Про страхування», факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Крім того, частиною першою статті 981 ЦК України визначено, що договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

Статтею 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховий поліс є єдиною формою внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Згідно з підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Оскарженим рішенням було визнано недійсним Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-210251552, укладений 26.07.2022 р. між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» та ОСОБА_2 , згідно якого було забезпечено транспортний засіб «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 (vin-code НОМЕР_2 ) з моменту його укладення.

Відтак, оскільки зазначений вище Поліс №ЕР-210251552 визнано недійсним з моменту його укладення, то відповідно до статті 41 згаданого вище Закону 1961, шкода заподіяна транспортним засобом «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 (vin-code НОМЕР_2 ), фактично покладена на МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, про що страховик не міг не знати в силу закону, тобто оскаржене рішення стосується обов`язків МТСБУ, яке не було залучено до справи, а тому підлягає перегляду по суті.

Відповідно до статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Відповідно до пункту 17.6 статті 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особливості укладення договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності встановлюються у порядку, визначеному Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 31 серпня 2017 року № 3631, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 вересня 2017 року за № 1197/31065, затверджено зміни до Положення про особливості укладання договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вказаним розпорядженням, починаючи з 07 лютого 2018 року, забезпечена можливість укладання внутрішніх договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (які діють тільки на території України) в електронній формі.

У розділі ІІІ положення про особливості укладання договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженим розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 27 жовтня 2011 року № 673 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2011 року за № 1483/20221, визначено особливості укладання внутрішніх електронних договорів страхування.

Для укладення внутрішнього електронного договору страхування власник транспортного засобу через ІТС виражає намір укласти договір страхування та вносить відомості, необхідні для укладення такого договору, що є заявою на страхування. Перелік відомостей, необхідних для укладення внутрішнього електронного договору страхування, визначається МТСБУ та оприлюднюється на веб-сайті (веб-сторінці) МТСБУ.

Страховик на підставі отриманої через ІТС заяви на страхування формує пропозицію укласти внутрішній електронний договір страхування у формі проекту страхового поліса, що реєструється в єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Пропозиція укласти внутрішній електронний договір страхування направляється страховиком власнику транспортного засобу через ІТС і є чинною до закінчення доби, в якій її було сформовано.

Перелік відомостей, які повинні міститися у пропозиції укласти внутрішній електронний договір страхування, затверджується МТСБУ та оприлюднюється на веб-сайті (веб-сторінці) МТСБУ.

МТСБУ забезпечує можливість перевірки факту реєстрації пропозиції укласти внутрішній електронний договір страхування в єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та оприлюднює на веб-сайті (веб-сторінці) МТСБУ інформацію про спосіб перевірки факту реєстрації пропозиції щодо укладення внутрішнього електронного договору страхування. Інформація про спосіб перевірки власником транспортного засобу факту реєстрації конкретної пропозиції укласти внутрішній електронний договір страхування в єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів повинна міститись у такій пропозиції.

Якщо власник транспортного засобу погоджується з отриманою пропозицією укласти внутрішній електронний договір страхування, він надає страховику через ІТС відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) укласти внутрішній електронний договір страхування і підписує внутрішній електронний договір страхування через ІТС відповідно до законодавства, що регулює організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції.

Внутрішній електронний договір страхування вважається укладеним з моменту одержання страховиком відповіді про прийняття власником транспортного засобу пропозиції укласти внутрішній електронний договір страхування.

Внутрішній електронний договір страхування набирає чинності з початку строку його дії, що зазначений у страховому полісі, але не раніше дати його реєстрації в єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;

Відповідно до пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», частини другої статті 18 Закону України «Про страхування» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», укладаються страховиками за умови проходження зазначеними транспортними засобами обов`язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років;

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137, визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС, за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, відповідно до статті 35 Закону України «Про дорожній рух».

Слід також врахувати, що відповідно до Переліку відомостей, необхідних для укладання внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затверджених протоколом Президії МТСБУ від 25 травня 2017 року № 401/2017, для укладання внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик повинен мати такі відомості:

1) відомості про страхувальника, для фізичної особи: прізвище, ім`я та по-батькові; домашня адреса із зазначенням поштового індексу; адреса електронної пошти; номер контактного телефону; ідентифікаційний номер Державного реєстру фізичної особи - платника податку (ІНПП) у разі його присвоєння; відомості про реквізити документа, що посвідчує особу (для пільговика - документ, що підтверджує його право на зменшення розміру страхового платежу), а саме: назва документа, його серія, номер, дата видачі та орган, що видав документ;

2) відомості про транспортний засіб (ТЗ), щодо якого укладається договір страхування: тип ТЗ; державний номерний знак; марка, модель; рік випуску; ідентифікаційний номер VIN (сімнадцятизначний) ТЗ або в разі відсутності в технічному паспорті відомостей про ідентифікаційний номер VIN, номер кузова (шасі, рами) транспортного засобу - відображається «б/н»; номер кузова (шасі, рами); населений пункт місця реєстрації ТЗ;

3) особливі умови використання забезпеченого ТЗ: ознака використання ТЗ протягом повного строку страхування та номера місяців, в яких використовується ТЗ (у разі укладення договору страхування з обмеженим періодом використання ТЗ протягом року); ознака використання ТЗ як таксі/маршрутне таксі; ознака того, що ТЗ підлягає обов`язковому технічному контролю та дата наступного ОТК (для ТЗ, що підлягає обов`язковому технічному контролю); ознака допущення до керування ТЗ осіб з водійським стажем менше 3 років;

4) інші відомості, необхідні страховику для оцінки ризику;

5) запланована дата початку дії договору страхування та строк страхування;

6) відомості, зазначені в пунктах 1-4 страховик повинен отримати від страхувальника, але має право перевірити їх достовірність шляхом звірки з наявними даними у власних інформаційних реєстрах та з даними державних інформаційних ресурсів.

За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Страховик, отримавши інформацію від страхувальника щодо транспортного засобу та погоджуючись укласти договір страхування на підставі отриманих відомостей транспортного засобу та його технічних характеристик, не був позбавлений можливості додатково здобути інформацію щодо транспортного засобу, перевірити надану відповідачем інформацію.

Однак, вказані дії були вчинені ТДВ «СГ «Оберіг» лише після настання страхового випадку та виникнення у нього обовязку щодо сплати страхового відшкодування страхувальнику, що свідчить про спробу страховика перекласти обов`язок щодо сплати страхового відшкодування на МТСБУ та відповідно в подальшому в порядку регресу на страхувальника, який вже сплатив цьому страховику страховий платіж при укладенні договору страхування.

У постанові від 21 січня 2021 року у справі № 348/2675/17 (провадження № 61-17352св19) Верховний Суд зазначив, що проходження транспортним засобом ОТК може розглядатися як умова укладення договору, а не його істотна умова.

Також необхідно зазначити, що керування водієм транспортним засобом, що підлягає ОТК, але своєчасно його не пройшов, є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності (частини третя-четверта статті 121 КУпАП). У межах розгляду цієї справи не встановлено відомостей про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності.

В контексті доказування слід звернути увагу, що позивач не надав відомостей, що подавались відповідачем для укладення договору страхування, що фактично унеможливлює перевірку обставин відображення чинності протоколу ОТК у полісі. Тобто не можливо, не вдаючись до припущень, вказувати на умисел відповідача.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що за результатом апеляційного перегляду апеляційну скаргу задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано, тому судовий збір сплачений МТСБУ при зверненні до суду апеляційної інстанції в сумі 3721,50 грн. підлягає стягненню з позивача.

Керуючись ст.367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Моторного (транспортного) страхового бюро України адвоката Гусєва П.В. задовольнити.

Заочне рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 29 червня 2023 року скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" до ОСОБА_2 про визнання недійсним полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відмовити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір, сплачений в зв`язку з переглядом справи судом апеляційної інстанції в сумі 3721 гривня 50 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 вересня 2025 року.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.

Шимків С.С.