БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

01 вересня 2025 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Червонописький В.С. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Меркурій-Торг ЛТД» про забезпечення позову до подачі позовної заяви,-

в с т а н о в и в :

28.08.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю «Меркурій-Торг ЛТД» звернулося до суду з даною заявою, в якій просить забезпечити позовну заяву ТОВ «Меркурій-Торг ЛТД» до ОСОБА_1 про визнання договору позики від 08.05.2018 та договору іпотеки від 08.05.2018 недійсними, до її подачі шляхом накладення арешту на нерухоме майно: а саме: нежитлова будівля загальною площею 348,3 кв.м., навіс В, Д, Е, сарай (тимчасовий) Г, огорожа N, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 106, яке належить ТОВ «Меркурій-Торг ЛТД» (попередня назва ПАТ «Меркурій - Торг»), і на яке у позасудовому порядку має намір оформити право власності ОСОБА_1 використовуючи Договір іпотеки відроку посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Іваненко О.В. в реєстрі за номером № 887.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що між ПАТ «Меркурій-Торг» (після внесення змін в реєстраційні документи ТОВ «Меркурій-Торг ЛТД») і ОСОБА_1 08.05.2018 укладено Договір позики та Договір іпотеки.

У Договорі позики ПАТ «Меркурій-Торг» є позичальником, а ОСОБА_1 - позикодавцем, у договорі іпотеки ПАТ «Меркурій-Торг» є іпотекодавцем, а ОСОБА_1 - іпотеко держателем.

Після укладання вищезазначених договорів ОСОБА_1 не було передано суму позики в визначеному обсязі, розмір якої становить 4 000 000 (чотири мільйони) гривень.

ПАТ (ТОВ) «Меркурій-Торг» ШТД) не було отримано від ОСОБА_1 грошові кошти за Договором позики від 08.05.2018 року у розмірі 4 000 000грн.

Таким чином, ОСОБА_1 не виконав перед ПАТ (ТОВ) «Меркурій- Торг» (ЛТД) зобов`язань згідно із вимогою п.1 за Договором позики від 08.05.2018 року, а відтак Договір іпотеки від 08.05.2018 р. не може мати юридичну силу, так як відповідно до п. 1.1 даного Іпотечного договору Іпотекодавець був зобов`язаний надати Іпотекодавцю Позику у розмірі 4000000,00 (чотири мільйони) гривень, що в свою чергу так і не було здійснено Іпотекодержателем.

Відтак, у заяві про забезпечення позову до його подачі, ТОВ «Меркурій-Торг ЛТД» посилається на те, що ОСОБА_1 не надавши грошові кошти за договором позики та маючи договір іпотеки підписаний у забезпечення договору позики, має намір звернутися до нотаріуса чи державного реєстратора і оформити право власності на майно ТОВ «Меркурій-Торг ЛТД» на себе чи іншу особу, чим позбавити власника його майна та значно ускладнити вирішення справи у суді.

ОСОБА_1 не отримав протягом двох тижнів лист-відповідь ТОВ «Меркурій- Торг ЛТД» за № 12-8/25-вих. від 12.08.2025 р. (копію надаю), що в свою чергу направлений адресату як лист-відповідь на вищезазначену Вимогу про усунення порушень (в порядку ст.35 Закону України «Про іпотеку») від 02.07.2025р., не звертається до суду із позовом. Дані обставини дають підстави вважати про намір ОСОБА_1 позбавити майна ТОВ «Меркурій-Торг ЛТД» приховано та протиправно, так як саме ОСОБА_1 був ініціатором вищезазначеної «Вимоги про усунення порушень (в порядку ст.35 Закону України «Про іпотеку») від 02.07.2025р., а відтак, якби ОСОБА_1 дійсно виконав перед ПАТ (ТОВ) «Меркурій-Торг» (ЛТД) вимогу п.1 за Договором позики від 08.05.2018 року, то в такому випадку отримав би вищезазначений лист-відповідь Товариства на свою ж вимогу. Також, Заявник звертає увагу суду, що строк позовної давності для стягнення коштів за договором позики сплив, та те, що ОСОБА_1 не звертався до суду за стягненням коштів за договором позики саме з підстав не передання коштів товариству.

ТОВ «Меркурій -Торг ЛТД» з метою захисту своїх прав має намір звернутися із позовом про визнання Договору іпотеки від 08.05.2018 року, Договору позики від 08.05.2018 року - недійсними. Ціна даного позову складає - 4 000 000 (чотири мільйони) гривень.

В обґрунтування підстав необхідності забезпечення позову, ТОВ «Меркурій-Торг ЛТД» посилається на те, що сума боргу у розмірі 4 000 000 грн. не існує у ТОВ «Меркурій-Торг ЛТД» перед ОСОБА_1 , що позика не була передана від ОСОБА_1 до ТОВ «Меркурій-Торг ЛТД», а договір іпотеки забезпечує не дійсне зобов`язання. Невжиття такого заходу як заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти дії із майном, що належать ТОВ «Меркурій - Торг ЛТД», може істотно ускладнити або унеможливити виконання майбутнього рішення Броварського міськрайонного суду Київської області у справі про визнання договору іпотеки від 08.05.2018 р. недійсним, існує реальна загроза втрати майна, яке належить Заявнику у разі відчуження об`єкта нерухомості з боку ОСОБА_1 на свою користь чи користь третіх осіб, оскільки ОСОБА_1 заявив свій намір про здійснення незаконного переоформлення права власності у позасудовому порядку в порядку ст.37 Закону України «Про іпотеку», відповідно відповідач ( ОСОБА_1 ) може у будь-який момент відчужити об`єкт нерухомості.

Дослідивши заяву ТОВ «Меркурій-Торг ЛТД» та додані до неї документи, приходжу до висновку про доцільність відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до вимог ч.1 та ч. 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

При зверненні до суду із даною заявою заявником не надані відомості щодо вартості нерухомого майна, яке він просить обтяжити, для визначення співмірності виду забезпечення позову позовним вимогам, станом на день звернення до суду із заявою про забезпечення позову. Оскільки заявником до заяви про забезпечення позову не додано доказів вартості майна, на яке необхідно накласти арешт, суд вважає, що заходи забезпечення позову не є співмірними по ціні (вартості) з вимогами, які заявник планує заявити.

Крім того, суддя вважає не доцільним накладати арешт та обмежувати права ОСОБА_1 на вказане майно, до подачі позову, а отже заяву необґрунтованою.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 150, 153, 157, 260 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.Червонописький