Справа №639/3386/24
Провадження №2/639/173/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року

Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Рубіжного С.О.,

за участю секретаря Чубенко О.С.,

позивача/ відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

представника позивача/ відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 ,

представника відповідача/позивача за зусрічним позовом Москаленко І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визнання місця проживання дитини разом з матір`ю,

ВСТАНОВИВ:

12.06.2024 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява позивача ОСОБА_1 , подана його представником адвокатом Певна О.В. до відповідача ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, в якій позивач просить суд зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не перешкоджати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , брати участь у вихованні та вільному спілкуванні зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 2. Встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такі способи участі: - можливість перебування неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вихідні дні за домовленістю, у батька ОСОБА_1 ; - необмежене спілкування батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що сторони з 20.09.2014 перебували у зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_4 від даного шлюбу народився син ОСОБА_5 . Рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 19 жовтня 2023 року шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_5 залишився проживати разом із Відповідачем.

Фактично з самого моменту розлучення, у Позивача з Відповідачем почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дитини, зі сторони Відповідача створювалися штучні перешкоди стосовно неможливості нормального спілкування Позивача з сином.

З моменту розлучення, всі намагання Позивача, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки Відповідач перешкоджає Позивачу бачитись з дитиною, налаштовує сина проти батька, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини через які Позивач не може нормально зустрічатися з сином.

14.03.2024 між колишнім подружжям на підставі вчинення перешкод у спілкуванні батька з неповнолітньою дитиною стався конфлікт, співробітниками УПП стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного примусу або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування та терміновий заборонний припис стосовно кривдника, проте постановою Жовтневого районного суду від 30.05.2024 року провадження по справі було закрито за відсутності події та складу адміністративного правопорушення (копія постанови додається).

Протягом тривалого часу Позивач намагається налагодити зв`язок із сином, приймати участь у його вихованні, розвитку його здібностей та забезпечувати його всім необхідним для нормального розвитку та становлення.

Після числених марних спроб вирішити дане питання шляхом переговорів, взаємних поступок, з метою недопущення страждань та негативного впливу на дитину, а також для запобігання подібних ситуацій між колишнім подружжям, Позивач вимушений звернутися до суду із даною позовною заявою..

Вказана позовна заява містить відомості про те, що документ сформовано в системі «Електронний суд».

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.06.2024 року позов прийнято до розгляду та відкрити загальне позовне провадження у цивільній справі. Призначено підготовче судове засідання.

09 липня 2024 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Москаленко Ірини Борисівни надійшов відзив на позов. В якому просить зобов`язати позивача надати до суду належним чином завірену довідку з місця його роботи та графік його робочого часу та вихідних днів. Позовні вимоги задовольнити частко. Відмовити в задоволені позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною через її недоведеність. Встановити для позивача такий спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, який буде обов`язково містити згоду дитини на спілкування та побачення з батьком, буде враховувати розклад занять та тренувань дитини, а також буде забезпечувати рівність прав батьків щодо дитини. Стягнути з позивача на користь відповідача витрати відповідача на професійну правничу допомогу.

Разом з відзивом 09 липня 2024 року представником відповідача подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_6 , третя особа: Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради поро визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 разом із матір`ю ОСОБА_7 . Прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним та об`єднати в одне провадження. Витребувати від органу опіки та піклування в особі Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради письмовий висновок щодо місця проживання дитини з матір`ю. Стягнути з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом витрати з оплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. та витрати на правову допомогу.

В обгрунтування вимог зазначила, що сторони перебували в шлюбі, від якого мають дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матір`ю.

Дитина з 16.01.2015 року зареєстрована за місцем реєстрації матері за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади м. Харкова, сформованою станом на 05.06.2024 року. Після розірвання шлюбу позивач познайомилася зі своїм теперішнім чоловіком та вони почали жити разом. 27 квітня 2024 року вона уклала новий шлюб та змінила прізвище на - ОСОБА_8 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , віданим 27 квітня 2024 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Відповідач постійно висловлює своє незадоволення, що їх син проживає разом з: своєю матір`ю та сторонньою для дитини особою. Він постійно чинить психологічний та моральний тиск на позивача, погрожує, що забере дитину.

Отже між сторонами немає згоди щодо визначення місця проживання дитини. Угода щодо місця проживання дитини між сторонами не укладалась.

Відсутність укладеної між сторонами угоди щодо місця проживання та узгодженого порядку виховання дитини свідчить про наявність спору, який має бути вирішений судом.

Ухвалою суду від 12 серпня 2024 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визнання місця проживання дитини разом з матір`ю - до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні. Призначено підготовче судове засідання.

16 серпня 2024 року на електронну адресу суду від начальника Служби у справах дітей по Новобаварському району Ломової Н.М., надійшло клопотання про заміну третьої особи, відповідно до якого, пп. 3.2.4 Положення про Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, затвердженого рішенням 25 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 30.04.2024 № 571/24 «Про внесення змін до положень виконавчих органів Харківської міської ради 8 скликання» Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради делеговані повноваження, у тому числі участі у розгляді судами справ щодо захисту та реалізації прав дітей; здійснення представництва інтересів дітей у судах із поданням позовних заяв, висновків (крім висновків про доцільність усиновлення) та наданням інших документів, пов`язаних із захистом житлових, майнових та особистих немайнових прав дітей, на належну, та залучити до участі у справі в якості третьої особи Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради.

Ухвалою суду від 21 серпня 2024 року залучено до участі у цивільній справі № 639/3386/24 до суб`єктного складу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною в якості третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, виключивши із суб`єктного складу третю особу Службу у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради. Копію даної ухвали направилено учасникам справи. Відкладено підготовче судове засідання.

02 вересня 2024 року зареєстровано відзив на позовну заяву, сформований в системі «Електронний суд» представником позивача/відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 .

З якого вбачається, що відповідач ОСОБА_1 ніколи не був проти, щоб дитина проживала разом із матір`ю. Відповідач тривалий час намагався вирішити питання прийняття його участі у вихованні сина шляхом переговорів з ОСОБА_9 , проте після численних марних спроб був вимушений звернутися до суду із позовною заявою про усунення перешкод у спілкуванні зі своїм неповнолітнім сином, встановлення способу участі у вихованні. Відповідач вважає себе відповідальним і люблячим батьком, який бажає брати активну участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею, надавати сину необхідну матеріальну допомогу.

18 вересня 2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, подана представником позивача за зустрічним позовом ОСОБА_10 , яка вважає, що у відзиві відповідач не спростував твердження та аргументи стосовно суті заявлених зустрічних позовних вимог. Відповідач не навів жодних фактів та обставин, які б свідчили, що визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не буде відповідати інтересам дитини. Доводи, викладені у відзиві на зустрічну позовну заяву щодо того, що відповідач є відповідальним і люблячим батьком, сплачує аліменти на дитину та має право на безперешкодне спілкування з дитиною не стосуються предмету зустрічного позову - про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю. Крім того, визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не є перешкодою для батька дитини у спілкуванні з сином, його вихованні та утриманні. Подання відповідачем відзиву на зустрічну позовну заяву свідчить та підтверджує, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дитини. Тобто ініційоване матір`ю дитини питання щодо визначення місця проживання дитини не врегульовано сторонами, а отже має бути вирішено судом.

18 вересня 2024 року на електронну адресу Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Певної Олени Віталіївни, відповідно до якої вона просить суд проводити судові засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, за допомогою додатку EasyСon (https://vkz.court.gov.ua/).

24 вересня 2024 року представником позивача/відповідача за зустрічним позовом адвокатом Певною О.В. подано клопотання про виклик та допит в якості свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які можуть повідомити про створення перешкод з боку ОСОБА_3 у спілкуванні ОСОБА_1 з неповнолітнім сином та ставлення ОСОБА_1 до виконання свої батьківських обов`язків.

Ухвалою суду від 20 вересня 2024 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про проведення судових засідань в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та за допомогою додатку EasyСon по цивільній справі №639/3386/24 задоволено. Забезпечено проведення підготовчого судового засідання призначеного на 24.09.2024 року на 10:00 годин та всіх судових засідань в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів представнику позивача ОСОБА_2 під час розгляду цивільної справи № 639/3386/24 за допомогою додатку Easycon.

14 жовтня 2024 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_10 , в якій представник просила заслухати думку малолітнього ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , для з`ясування його думки щодо місця проживання та ставлення до батьків у присутності соціального педагога (психолога) КЗ «Харківська гімназія №76 Харківської міської ради», в якому навчається дитина, та без участі батьків.

21 жовтня 2024 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача за основним позовом ОСОБА_2 про долучення доказів, а також заперечення на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву про визначення місце проживання разом із матір`ю.

28 жовтня 2024 року представником позивача за зустрічним позовом ОСОБА_10 подано заперечення на клопотання про долучення доказів.

23 грудня 2024 року зареєстровано клопотання представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_10 про визнання доказів недопустимими.

06 січня 2025 року на адресу суду надійшли пояснення Департаменту служб у справах дітей, висновок Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про доцільність встановлення порядку участі ОСОБА_1 у виховання малолітнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та висновок про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвалою суду від 10 березня 2025 року клопотання представника позивача - відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 про виклик свідків - задоволено.

Викликано для допиту в судовому засіданні свідків:

ОСОБА_11 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_12 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_16 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_14 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визнання місця проживання дитини разом з матір`ю. Призначено справу до судового розгляду.

Законом України від 26 лютого 2025 року № 4273-IX внесено зміни до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів, який набув чинності 25.04.2025. Зокрема, змінено найменування Жовтневого районного суду міста Харкова на Новобаварський районний суд міста Харкова.

У судовому засіданні позивача/відповідач за зустрічним позовом та його представник позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові та інших заявах по суті. Що стосується зустрічного позову, про визначння місця проживання дитини разом із матр`ю не заперечували.

Представник відповідача/позивача адвокат Москаленко І.Б. зустрічні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, заперечувала щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , визнала частково, надав пояснення аналогічні відзиву на позовну заяву.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву ро розгляд справи без його участі та просив прийняти рішення у справі з урахуванням висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради №8 від 02.01.2025 року.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 10.01.2015. Батьками зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (том №1 а.с. 61).

Рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 19 жовтня 2023 року у справі №639/5367/23 розірвано шллюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який зареєстрований 20 вересня 2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківсбкого міського управління юстиції, актовий запис №514. уло укладено шлюб, який зареєстрований у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області, актовий запис №514 (том №1 а.с. 62-64).

Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матірю.

27 квітн 2024 року ОСОБА_3 уклавши шлюб з ОСОБА_17 отримала прізвище ОСОБА_18 , про що зроблено відповідний актовий запис №692 від 27.04.2024 року та підтверджується копією свідоцтва про шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 27.04.2024 року (том №1 а.с. 65).

Згідно з довідками про реєстрацію місця проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (том №1 а.с. 15, 66).

Як зазначив позивач/відповідач за зусрічним позовом, з самого моменту розлучення почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дитини. З моменту розлучення, всі намагання ОСОБА_1 , мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки мати дитини перешкоджає Позивачу бачитись з сином, налаштовує проти батька, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини через які батько не може нормально зустрічатися з сином. Вважає що зустрічний позов щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю підлягає задоволенню, оскільки це питання не врегульоване сторонами, а отже має бути вирішено судом

Сторона відповідача/позивача за заустрічним позовом наголошувала, що бажання батька бачитись з сином носять не систематичний характер, мати ніколи не обмежувала спілківання батька з сином, проте дитина сама не бажає спілкуватись з батьком, який зявляється в його житті частіше за все в стані алкогольного спяніння та провакує сварки та конфлікти.

14.03.2024 між колишнім подружжям на підставі вчинення перешкод у спілкуванні батька з неповнолітньою дитиною стався конфлікт, співробітниками УПП стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, постановою Жовтневого районного суду від 30.05.2024 року провадження по справі №639/1800/24 було закрито за відсутності події та складу адміністративного правопорушення (том №1 а.с. 9-12).

06 січня 2025 року на адресу суду надійшов висновок Департаменту служб у справах дітей №8 від 02.01.2025 про доцільність встановлення порядок участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З висновку вбачається, що Департамент служб вважає за доцільне встановити порядок участі участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визначивши час: кожен 1 та 3 тиждень місяця з 10:00 субои до 17:00 неділі; щороку в перід літніх канікул 10 днів для спіьного відпочинку та оздоровлення дитини; щороку з 15:00 6 січян по 20:00 7 січня, у разі неможливості особистої зустрічі спілкування батька з сином за допомогою засобів аудіо та відеозв`язку у зручний для дитини час. (том №2 а.с. 1-3).

З акту обстеження умов проживання вбачається, що ОСОБА_1 мешкає за адресю: АДРЕСА_6 , де створені належні житлово-побутові умови (том №2 а.с. 4).

З висновку Департаменту служб у справах дітей №7 від 02.01.2025 вбачається, що Департамент служб вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом із матір`ю ОСОБА_7 (том №2 а.с. 6-7).

Свідок ОСОБА_11 надала свідчення, що позивач є ії сином, займалась вихованням онука ОСОБА_19 . Після розлучення онук спілкувався з нею, кликав по імені, деллився таємницями. Крайній раз зустрічалсь із дитиною на початку серпня, спілкування було холодним, онук повідомив що більше не зустрінимось. ОСОБА_20 люблячий батько, піклувався про дитину. Вважає що дитину настроювали проти батька.

Свідок ОСОБА_14 надала свідчення, що є сусідкою ОСОБА_21 . Після розлучення мати забрала дитину. ОСОБА_20 жалівся що колишня дружина не дає спілкуватись з дитиною. Батьк гарно ставився до хлопчика. Зараз спілкування з батьком та бабусею не має, дитину на сьогодні не баче зовсім.

Свідок ОСОБА_16 надав посянення, що з ОСОБА_21 дружили сімями, після розлучення спілкування припинилось. ОСОБА_20 добрий батьк, піклующийся за свою дитину. Бачив що дитину ховали від спілкування, батькові на телефон не відповідає.

В судовому засіданні 10 червня 2025 року була заслухана думка неповнолтнього ОСОБА_5 , який пояснив що не хоче спілкватись з батьком, який з ним не грається, спілкуватись по телефону не бажає, вважає що батько підвищує на нього голос. Висловив бажання жити з мамою.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів).

Частиною 3 ст. 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначаено термін контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання ним інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Стаття 141 СК України визначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст. 153 СК України).

Відповідно до положень ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Частинами 1, 2 ст. 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 19 СК України. при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отже, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Враховуючи вищевикладене, суд зауважує, що право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування дитини з батьком відповідає її інтересам. Батько, який проживає окремо від своєї дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. Встановлення стосунків та емоційного контакту малолітньої дитини з її батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити дитину від зустрічей з батьком.

Суд наголошує, що для дитини вкрай важлива комунікація батьків у спілкуванні між собою в питаннях виховання останньої, що батьками, як встановлено судом, не здійснюється. Суд звертає увагу сторін на те, що саме батьки несуть відповідальність по відношенню до малолітньої дитини, та саме вони повинні докласти усіх зусиль для того, щоб у їх дитини виникало прагнення бути як із мамою, так і з батьком.

Під час розгляду справи встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо питаняння виховання дитини.

Встановлено, що сторони, з 2023 року припинили сімейні стосунки та проживають окреио, дитина проживає разом із матірю.

Батько не заперечува факту проживання дитини з матір`ю.

Відповідач/позивач за зустрічним зазначила що не заперечує проти спілкування сина з батьком, проте останній приїждав в нетверезому стані, спровакуваші сварку, після чого дитина не хоче спілкуватись з ним, а вона діючи в інтересах дитини не наполягає.

Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. В силу ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» один із батьків з ким дитина не проживає, має право на спілкування та побачення з дитиною, отримання інформації про дитину. Також дитина має право на отримання інформації про можливість побачення та спілкування з батьком та іншими родичами.

з відповідною пропозицією, висловивши своє бажання побачення з дитиною.

Конструкція статті 159 СК України свідчить про те, що законодавець розмежовує вимоги про встановлення способу участі у вихованні дитини та про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні (див. пункт 50 постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2024 року у справі № 742/1716/23 (провадження № 61-17035сво23)).

Відповідно до вимог чинного законодавства, вирішення питання щодо виховання дитини здійснюється за домовленістю між батьками, органом опіки та піклування або судом.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо участі у вихованні дитини за відсутністю домовленості між собою.

Звертаючись до суду, позивач фактично просить встановити спосіб у вихованні дитини (спікування та систематичне побачення).

Частиною 2 ст. 159 СК України визначено, що під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Враховуючи позовні вимоги та висновок Департаменту служб у справах дітей про доцільність встановлення порядку участі батька у вихованні малолітнього сина суд вважає достатнім вихзначити наступний способи участі одного з батьків у вихованні дитини:

перші два місяці з початку виконання рішення суду, перебування дитини з батьком у першу та третю суботу, другу та четверту неділю кожного місяця - з 14.00 години до 16.00 години в присутності матері ОСОБА_7 за місцем проживання дитини або на нейтральній території, за попереднім узгодженням за добу між батьками місця зустрічі з урахуванням стану здоров`я, інтересів та бажання дитини;

в подальшому перебування дитини з батьком у першу та третю суботу, другу та четверту неділю кожного місяця - з 14.00 години до 17.00 години без присутності матері ОСОБА_7 за місцем проживання батька або на нейтральній території, за попереднім узгодженням за добу між батьками місця зустрічі з урахуванням стану здоров`я, інтересів та бажання дитини. та обов`язком батька повернення дитини до місця ії постійного проживання.

Суд вважає, що після систематичних зустрічей батька та дитини протягом перших двох місцяців та налагодження ємоційного звязку, перебування дитини протягом 2-3 годин за місцем проживання батька небуде порушувати інтереси дитини за наявності ії бажання перебувати у цьому місці.

Визначити спілкування батька та дитини засобами телефонного, поштвого, електронного зв`язку три рази на тиждень за погодженням між батьками безпосередніх днів з 18:00 години до 19:00 години, (присутність матері за бажанням дитини).

З урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені права у подальшому, змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати її найкращим інтересам.

Способом захисту прав може бути пред`явлення позову про зміну способу участі у вихованні дитини, який визначений рішенням суду. Тобто, зокрема, в разі зміни обставин, наприклад, пов`язаних із віком дитини, як мати дитини, так і батько не позбавлені можливості звернутися з позовом про зміну способу участі у вихованні дитини, який визначений рішенням суду (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 вересня 2024 року в справі № 932/665/20 (провадження № 61-7201св24)).

Таким чином, суд з урахуванням всіх обставин справи, інтересів дитини, поступового налагодженя зв`язку між дитиною та батьком, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та вважає, що визначений судом спосіб участі у вихованні та спілкуванні дитини з батьком у формі встановлення порядку спілкування відповідатиме інтересам дитини, створить умови для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку на виховання дитини та здійснення його права на особисте спілкування із малолітнім сином, відповідатиме вимогам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини та саме такий спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею у повній мірі відповідатиме інтересам як батьків, так і дитини, а також буде достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання дитини та відповідатиме найкращим інтересам дитини.

Що стосується зустрічних позовних вимог, суд зазначає що фактично у даному випадку спір щодо місця проживання дитини ініційований матірю дитини, з якою дитина і так фактично проживає, і від якої батько дитини не вимагає зміни його місця проживання.

За встановлених обставин у суду відсутні підстави вважати, що на час звернення вцдповідача/позивача за зустрічним позовом до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, яка фактично проживала і проживає разом з нею, між батьками виник спір саме щодо місця проживання дитини, оскільки батько дитини не вимагає від матері дитини змінити її місце проживання, не порушує в судовому порядку питання про відібрання дитини у матері, при вирішенні органом опіки та піклування питання про визначення місця проживання дитини позивач/відповідач за зустрічним не заперечував, що дитина фактично проживає з матір`ю та не заперечуваd проти подальшого проживання дитини разом з матір`ю.

В той же час, зверненню до суду з позовом про визначення місця проживання дитини має передувати спір між батьками дитини щодо місця її проживання.

При цьому той з батьків, хто звертається до суду з таким позовом має довести, що дійсно батьки не можуть досягнути згоди щодо місця проживання дитини і з цього приводу між ними існує спір.

Вказані обставини підлягають перевірці судом.

Частинами другою, третьої статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Сімейні відносини регулюються лише у тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства.

З огляду на встановлені обставини, суди дійшли правильного висновку про відмову у позові зважаючи на відсутність правових підстав для втручання держави у сімейні відносини, врегульовані за згодою (домовленістю) їх учасників, та недоведеність необхідності захисту інтересів позивача та малолітньої дитини, як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення оскаржених судових рішень.Вказане загалом узгоджується із висновками Верховного Суду у постановах від 10 липня 2024 року у справі № 127/16211/23, від 10 грудня

2024 року у справі № 299/8679/23, від 15 січня 2025 року у справі

№ 755/15383/23, від 25 лютого 2025 року у справі № 562/3371/23.

З урахуванням встановлених обставин, суд доходить висновку, що вимоги про визначення місця проживання дитини заявлені ОСОБА_7 передчасно, оскільки зверненню до суду з відповідним позовом має передувати спір між батьками про визначення місця проживання дитини та, принаймні, існувати на час вирішення справи в суді.

Відсутність між сторонами відповідного спору, унеможливлює вирішення питання в судовому порядку, оскільки завданням цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних чи оспорюваних прав особи.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 141, 153, 157-159 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні - задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 спосіб участі у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 :

1)перші два місяці з початку виконання рішення суду, перебування дитини з батьком у першу та третю суботу, другу та четверту неділю кожного місяця - з 14.00 години до 16.00 години в присутності матері ОСОБА_7 за місцем проживання дитини або на нейтральній території, за попереднім узгодженням за добу між батьками місця зустрічі з урахуванням стану здоров`я, інтересів та бажання дитини;

2)в подальшому перебування дитини з батьком у першу та третю суботу, другу та четверту неділю кожного місяця - з 14.00 години до 17.00 години без присутності матері ОСОБА_7 за місцем проживання батька або на нейтральній території, за попереднім узгодженням за добу між батьками місця зустрічі з урахуванням стану здоров`я, інтересів та бажання дитини. та обов`язком батька повернення дитини до місця ії постійного проживання.

3)визначити спілкування батька та дитини засобами телефонного, поштвого, електронного зв`язку три рази на тиждень за погодженням між батьками безпосередніх днів з 18:00 години до 19:00 години (присутність матері за бажанням дитини).

В задоволені іншої частини позовних вимог - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визнання місця проживання дитини разом з матір`ю - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування учасників справи:

Позивач/відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстровний за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідач/позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, , місцезнаходження за адресою: м. Харків, вул. Чернишевська, б. 55.

Повне рішення складено 05.09.2025.

Суддя С.О. Рубіжний