(2/199/1063/25)
РІШЕННЯ

Іменем України

20.08.2025

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Євсюкова П.А.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп», де третя особа Державне підприємство «Національні інформаційні системи», про визнання добросовісним набувачем, про усунення перешкод у розпорядженні майном, про скасування державної реєстрації обтяження рухомого майна шляхом виключення запису щодо заборони відчуження,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 01.04.2017 р. він придбав автомобіль марки Volkswagen Caddy, 2007 р.в., сірого кольору, р/н НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 , у ОСОБА_2 та в цей же день здійснив перереєстрацію автомобіля у територіальному сервісному центрі 8044 РСЦ Міністерства внутрішніх справ у Волинській області; жодних обтяжень в день реєстрації та під час подальшої експлуатації не було, однак, після звернення до сервісного центру МВС України від 07.09.2024 р. позивач дізнався, що на автомобіль, який перебуває у його приватній власності з 2017 року, накладено обтяження за договором автопакет, серія та номер: 1-А/13-В, виданий 02.03.2007 р., в якому ОСОБА_1 не є ані боржником, ані будь-якою іншою стороною та немає жодного відношення до його учасників. З цього питання позивач звертався до відповідача засобами телефонного зв`язку, та відповідач запропонував два шляхи вирішення проблеми: або позивачу сплатити 21 000 (двадцять одну тисячу) грн. боргу ОСОБА_3 (боржника за кредитним договором), або звернутися з заявою до відповідача, однак в останньому випадку питання зняття обтяження буде вирішено на користь позивача 50/50.

16.09.2024 р. позивач звернувся до відповідача для роз`яснення причини існування обтяження, а також з проханням про вилучення з Єдиного державного реєстру обтяжень рухомого майна; 24.09.2024 р. позивач отримав лист - пояснення від ТОВ «Дніпрофінансгруп» щодо історії накладання обтяження на автомобіль в 2008 році, що належав ОСОБА_3

26.09.2024 р. позивач повторно звернувся до відповідача з уточненням, що обтяження, яке було накладено у 2008 р., не є причиною звернення позивача до відповідача, оскільки на момент здійснення покупки (2017 рік) жодних обтяжень за зазначеним автомобілем не було. Проте, ані у другому, ані у третьому листі відповідача позивач так і не отримав відповіді про підстави накладання обтяження на автомобіль, що перебуває у власності позивача з 2017 року, а обтяження не було знято.

Предмет позову становлять наступні вимоги:

-визнати позивача добросовісним набувачем транспортного засобу Volkswagen

Caddy, № шасі НОМЕР_2 ;

-виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про реєстрацію обтяження, що були внесені 24 лютого 2021 року за №28591359 реєстратором ОСОБА_4 , Дніпропетровська регіональна філія державного підприємства „Національні інформаційні системи", Дніпропетровська область; на автомобіль легковий, VOLKSWAGEN CADDY, Номер об?єкта: НОМЕР_2 , що належить позивачеві на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 01 квітня 2017 року.

Відповідач позов не визнав.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_3 02.03.2007 р. було укладено договір «Автопакет» №1-А/13-В. З метою забезпечення виконання умов договору «Автопакет» №1-А/13-В від 02.03.2007 року боржником було передано в заставу автомобіль Volkswagen Caddy, сірого кольору, шасі № НОМЕР_2 , тип-легковий, 2007 р.в., реєстраційний номер № НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_5 , виданого РЕГ Луцького МРВ ДАІ УМВС України у Волинської області. Згідно договору №GL48N718070_І_2.1 про відступлення прав вимоги від 17.07.2020 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстрованого в реєстрі за №508, право вимоги за кредитним договором № А-1/13-В від 02.03.2007 р., укладеним з ВАТ КБ «Надра» перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів, зокрема ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6 ) та ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_7 ), кредитор - ПАТ КБ «НАДРА» відступив права вимоги на користь ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» (новий кредитор) разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

У зв`язку з відступленням прав вимоги за договором «Автопакет» №1-А/13-В від 02.03.2007 р. на користь ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» було зареєстровано обтяження застави рухомого майна, автомобіля Volkswagen Caddy, сірого кольору, шасі № НОМЕР_2 , тип-легковий, 2007 р.в., реєстраційний номер № НОМЕР_4 , на підставі договору «Автопакет» №1-А/13-В від 02.03.2007 року. ОСОБА_3 заборгованість за договором «Автопакет» №1-А/13-В від 02.03.2007 року не сплачена та станом на 10.01.2025 року складає 296 654,47 грн.

Згідно витягів про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 04.04.2008 р. встановлено, що, починаючи з 04.04.2008 р., на автомобіль марки Volkswagen Caddy, сірого кольору, шасі № НОМЕР_2 , тип-легковий, 2007 р.в., реєстраційний номер № НОМЕР_4 , було накладено обтяження 69501882. Окрім того, в матеріалах кредитної справи №1-А/13-В наявна копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 від 27.02.2007 року. На вищезазначеному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу наявна особлива відмітка «Довідка-рахунок ЄГП-235886 20.02.2007 Кредит ФВАТ КБ «Надра» ВІДЧУДЖЕННЯ ЗАБОРОНЕНО» (а.с. 74 - 76).

У відповіді на відзив позивач зазначив, що на день реєстрації та підчас експлуатації транспортного засобу жодних обтяжень не було, на підтвердження чого позивач надає витяг з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 04.03.2019 р., та він є добросовісним набувачем на підставі ст. 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна (а.с. 97 100).

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав повністю, просив суд його задовольнити.

Відповідач та третя особа не скористалися правом брати участь у судових засіданнях.

Процесуальні дії у справі:

-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2024 р. позов залишено без руху;

-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.12.2024 р. заяву прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у цивільній справі;

-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 11.04.2025 р. участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76 80 ЦПК України, встановлено, що позивач з 01.04.2017 р. є власником автомобіля марки Volkswagen Caddy, 2007 р.в., сірого кольору, р/н НОМЕР_1 , №шасі НОМЕР_2 , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 . Вказаний транспортний засіб було придбано позивачем у ОСОБА_2 та право власності позивача було зареєстровано у СЦ 8044 РСЦ МВС у Волинській області (а.с. 18-19).

На підставі витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, дата запиту на отримання якого 04.03.2019 р., судом встановлена відсутність обтяжень на цей транспортний засіб (а.с. 20-21).

На підставі витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, дата видачі якого 07.09.2024 р., судом встановлено, що на належний позивачу транспортний засіб зареєстровано обтяження у виді застави рухомого майна 24.02.2021р. о 16:06:20 за №28591359 реєстратором Тісенкова Євгенія Леонідівна, Дніпропетровська регіональна філія державного підприємства «Національні інформаційні системи»,документ підстава: договір авто пакет, серія та номер якого 1-А/13-В, виданий 02.03.2007 р., видавник ОСОБА_3 (а.с. 22).

На підставі договору про відступлення прав вимог (а.с. 37 40) судом встановлено, що договір був укладений між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ`ФК «Дніпрофінансгруп» 17.07.2020 р., за яким право вимоги за кредитним договором № А-1/13-В від 02.03.2007 р., укладеним з ВАТ КБ «Надра», перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Згідно договору, його учасники погодили, що новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів, зокрема ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6 ) та ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_7 ), кредитор - ПАТ КБ «НАДРА» відступив права вимоги на користь ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» (новий кредитор) разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

У зв`язку з відступленням прав вимоги за договором «Автопакет» №1-А/13-В від 02.03.2007 р. на користь ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» було зареєстровано обтяження застави рухомого майна, автомобіля Volkswagen Caddy, сірого кольору, шасі № НОМЕР_2 , тип-легковий, 2007 р.в., реєстраційний номер № НОМЕР_4 , на підставі договору «Автопакет» №1-А/13-В від 02.03.2007 р. ОСОБА_3 заборгованість за договором «Автопакет» №1-А/13-В від 02.03.2007 р. не сплачена та станом на 10.01.2025 р. складає 296 654,47 грн. (а.с. 37 -40, 46-47, 54 - 55).

На підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 81), яке було видано ОСОБА_3 , судом встановлено, що свідоцтво містить особливі відмітки наступного змісту: довідка рахунок НОМЕР_9 23.02.2007 кредит иФВАТ КБ «Надра» відчуження заборонено ОСОБА_5 ПР/КЕР.

На звернення позивача до РСЦ ГСЦ МВС у Волинській області 14.10.2024 р. надана відповідь, згідно з якою ОСОБА_6 рекомендовано звернутися до Волинської регіональної філії ДП «»Національні інформаційні системи» (а.с. 59-61), оскільки не є можливим надати документи, що стали підставою для реєстрації за позивачем транспортного засобу 01.04.2017 р.

Суду не надано доказів звернення позивача до Волинської регіональної філії ДП «»Національні інформаційні системи».

Правовідносини між учасниками справи виникли з захисту прав позивача, як власника транспортного засобу.

Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

За ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Поняття застави міститься у ст. 1 Закону України «Про заставу»: застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання або в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Цим Законом визначаються основні положення про заставу. Відносини застави, не передбачені цим Законом, регулюються іншими актами законодавства України (ст.2 Закону України «Про заставу»).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.

Правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна визначений Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», згідно з яким (ч. 3 ст. 9), якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків:

1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження;

2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна.

Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.

Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

Отже, застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави.

В розумінні ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відомості про припинення обтяження можуть реєструватися держателем або реєстратором Держреєстру тільки на підставі заяви обтяжувала або рішення суду.

Відповідно до вимог ст. 44 зазначеного вище закону обтяження вважається припиненим з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. При цьому, вказані відомості вносяться державним реєстратором, а в разі відмови державного реєстратора вчинити зазначені дії, вони можуть бути оскаржені в передбаченому законом порядку.

Підстави припинення застави визначенні у статті 28 Закону України «Про заставу», відповідно до якої застава припиняється: з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави; в інших випадках припинення зобов`язань, установлених законом.

Вимоги щодо доказів визначені у ст.ст. 76 80 ЦПК України.

За статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (стаття 80 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Верховний Суд наголосив на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначив, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно він не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Визнання добросовісним набувачем не є окремою вимогою позову, а є обставиною, яку відповідач (добросовісний набувач) доводить у справі про витребування майна.

Стаття 388 ЦК України, на яку посилається позивач, передбачає, що власник може витребувати майно від добросовісного набувача лише якщо воно було викрадене або вибуло з його володіння поза його волею, що робить доведення добросовісності ключовим для набувача.

В даній справі же позивачем є власник рухомого майна, яке перебуває у його власності та фактичному користуванні, відтак, заявлення такої окремої вимоги, як визнання добросовісним набувачем, в даному випадку є помилковим.

Як встановлено судом, позивач посилається на відсутність застави транспортного засобу станом на 01.04.2017 р. та надає витяг з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ (а.с. 20), втім, даний витяг сформований майже через 2 роки після набуття позивачем у власність транспортного засобу - 04.03.2019 р.; набуття рухомого майна у власність мало місце 01.04.2017 р. (а.с. 18).

Отже, для суду відсутні підстави для висновку про стверджувану позивачем обставину відсутність застави рухомого майна станом на 01.04.2017 р., у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати підлягають віднесенню на рахунок позивача.

Керуючись ч. 1 та ч. 3 ст. 13, ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 19, ст.ст. 23, 89, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 258, ст.ст. 264, 265, 273, п. 1 ч. 1 ст. 274, ст. 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Дата складення повного судового рішення 01.09.2025 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї

-