Суддя Шевченко С. В.
Провадження № 2/644/1505/25
РІШЕННЯ

іменем України

02 вересня 2025 року Індустріальний районний суд м. Харкова в особі головуючого судді Шевченка С.В., за участі: представника позивача Мазуренко А.Л., відповідача та його представника адвоката Голубкова В.Г., секретаря судових засідань Рибалка В.О., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Харківського обласного центру зайнятості в особі Харківської філії Харківського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів

в с т а н о в и в :

Позивач Харківський обласний центр зайнятості в особі Харківської філії Харківського обласного центру зайнятості звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 15 507,65 грн. та суми сплаченого судового збору.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач неодноразово перебував на обліку в статусі безробітного в Харківському міському центрі зайнятості, зокрема у такі періоди: з 14.09.2018 по 18.10.2018, з 31.05.2019 по 12.06.2019, з 29.11.2019 по 18.12.2019, з 08.01.2020 по 20.01.2020, з 04.03.2020 по 16.03.2020, з 21.10.2020 по 02.11.2020, з 19.025.2021 по 04.03.2021 та з 21.02.2022 по 28.06.2022. Згідно поданих заяв про надання (поновлення) статусу безробітного йому надавався (поновлявся) статус безробітного, та відповідно до ст. 22, ч.1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (у редакціях які діяли на момент прийняття рішень по особі) та Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 15.06.2015 № 613, Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 06.04.2020 № 624, які діяли у момент прийняття рішень, призначалась допомога по безробіттю у розмірі встановленому законодавством.

ОСОБА_1 перераховувалась допомога по безробіттю за наступні періоди: за період з 21.09.2018 по 17.10.2018 у сумі 3320 грн. 03 коп., за період з 07.06.2019 по 11.06.2019 у сумі 626,19 грн., за період з 06.12.2019 по 17.12.2019 у сумі 1352,16 грн., за період з 15.01.2020 по 19.01.2020 у сумі 630,84 грн., за період з 04.03.2020 по 15.03.2020 у сумі 1514,02 грн., за період з 21.10.2020 по 01.11.2020 у сумі 1861,78 грн., за період з 19.02.2021 по 03.03.2021 у сумі 2016,92 грн. та за період з 21.02.2022 по 27.06.2022 у сумі 4185,71 грн. Всього у загальному розмірі 15 507,65 грн.

Позивач зазначав, що в заявах про надання (поновлення) статусу безробітного від 14.09.2018, 31.05.2019, 29.11.2019, 08.01.2019, 04.03.2020, 21.10.2020, 19.02.2021 та 21.02.2022 ОСОБА_1 засвідчував власним підписом, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів; ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та відомостей. Між тим, при опрацюванні інформації, яка надійшла у червні 2022 року від Міністерства фінансів України щодо верифікації осіб, які зареєстровані у центрі зайнятості, як безробітні та отримують різні види соціальних виплат, було встановлено, що ОСОБА_1 отримував допомогу на догляд.

Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №60/62 від 13.02.2009р. (дія при прийнятті рішень по особі) та Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Харківським міським центром зайнятості проведено перевірку достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітного та виплати йому матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час його реєстрації та протягом періоду його перебування на обліку як безробітного шляхом надсилання до Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради листа від 29.06.2022р. №ХМЦЗ-01-2201 щодо надання інформації про вид та дату призначення нарахування, надбавки, компенсації допомоги/пенсії.

У відповідь, 06.07.2022р. з Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, Харківський міський центр зайнятості отримав довідку за №10-29/2122/4-02/22 від 06.07.2022р. про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради та йому відповідно до Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1192 від 02.08.2000р., як одержувач допомоги з 01.01.2018р. по 30.06.2022р. на ОСОБА_2 . Про факт одержання даної допомоги ОСОБА_1 особистих консультантів Харківського міського центру зайнятості не повідомляв.

У зв`язку з цим, Харківським міським центром зайнятості складено акт №11/2022 від 11.07.2022р., розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Позивач стверджує, що перебуваючи у Харківському міському центрі зайнятості як безробітний та отримуючи допомогу по безробіттю, ОСОБА_1 відповідно до ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» відносився до категорії зайнятого населення та не мав права отримувати допомогу по безробіттю. Сума допомоги по безробіттю, що підлягає поверненню ОСОБА_1 за період з 21.09.2018 по 17.10.2018 у сумі 3320 грн. 03 коп., за період з 07.06.2019 по 11.06.2019 у сумі 626,19 грн., за період з 06.12.2019 по 17.12.2019 у сумі 1352,16 грн., за період з 15.01.2020 по 19.01.2020 у сумі 630,84 грн., за період з 04.03.2020 по 15.03.2020 у сумі 1514,02 грн., за період з 21.10.2020 по 01.11.2020 у сумі 1861,78 грн., за період з 19.02.2021 по 03.03.2021 у сумі 2016,92 грн. та за період з 21.02.2022 по 27.06.2022 у сумі 4185,71 грн. Загальна сума допомоги по безробіттю, що підлягає поверненню Відповідачем становить 15 507,65 грн.

З метою досудового врегулювання спору, відповідачу направлено лист-претензію №ХМЦЗ-02-2464 від 20.07.2022 з пропозицією в добровільному порядку сплатити суму боргу в сумі 15 507,65 грн. Станом на дату подання позовної заяви кошти не повернуто.

З огляду на наведене, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача матеріальне забезпечення в сумі 15 507,65 грн 65 коп. та понесені позивачем судові витрати.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому такий просить відмовити позивачу в задоволенні пред`явлених позовних вимог з огляду на наступне. Відповідач при поданні заяв про надання статусу безробітного ним подавався вичерпний та достовірний перелік документів відповідно до Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 19 вересня 2018р. №792. Стверджує, що дотримувався обов`язків зареєстрованого безробітного, передбачені ч.2 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» у повному обсязі. При цьому, що його права, передбачені ч.1, ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» в частині інформаційних та консультаційних послуг, тощо, центром зайнятості не виконувались.

До вимоги сторони позивача про стягнення коштів в розмірі 11 321,94 грн. за період з 21.09.2018р. по 03.03.2021р. просить застосувати строк позовної давності.

Представником Харківського обласного центру зайнятості в особі Харківської філії Харківського обласного центру зайнятості подано відповідь на відзив, у якому сторона позивача просить задовольнити пред`явлений ними позов у повному обсязі. На спростування доводів сторони відповідача про те, що при його реєстрації та перереєстрації у центрі зайнятості як безробітного, ним у повній мірі виконувались обов`язки передбачені ч.2 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» (далі Закон), а права Відповідача, передбачені ч.1 ст. 44 Закону, навпаки, не виконувались, представник позивача покликається на наступне: відповідно до Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 №792 визначено перелік документів, на підставі яких особі надається статус безробітного. Під час реєстрації у центрі зайнятості кар`єрний радник вносить до ЄІАС ДСЗ отримані про особу персональні дані: прізвище, власне ім`я , по батькові (за наявності); серію (за наявністю) та номер паспорту громадянина України або іншого документу; задеклароване місце проживання (перебування); число, місяць та рік народження; реєстраційний номер облікової картки платника податків; дані про особу, отримані з реєстрів та баз даних, зазначених у п. 17 цього Порядку.

Не всі відомості про особу, які мають значення для надання статусу безробітного та визначення розміру та тривалості виплати допомоги по безробіттю є доступними у день звернення особи. Так, наприклад, дані про особу з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування є доступні у день звернення, але у такому реєстрі міститься інформація про страховий стаж особи та розмір сплаченого єдиного страхового внеску особою або роботодавцем. Інформація про отримання Відповідачем щомісячної грошової допомоги по догляду за особою з інвалідністю II групи ОСОБА_2 у вищевказаному реєстрі відсутня. Вказаний факт свідчить про те, що потрібна інформація не могла і не була отримана при зверненні особи до центру зайнятості при реєстрації його як безробітного.

Відповідач у заявах про надання (поновлення) статусу безробітного від 14.09.2018, 31.05.2019, 29.11.2019, 08.01.2019, 04.03.2020, 21.10.2020, 19.02.2021 та 21.02.2022 засвідчував власним підписом, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів; та зокрема, не отримує грошову допомогу по догляду за особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду; ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та відомостей. Отже, Відповідач був ознайомлений з тією умовою, що отримання грошової допомоги по догляду за особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, є перешкодою для отримання статусу безробітного та допомоги по безробіттю, проте при виникненні такої обставини не повідомив центр зайнятості.

Відповідно до частини другої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Харківським міським центром зайнятості було опрацьовано інформацію яка надійшла у 16 червня 2022 року від Міністерства фінансів України щодо верифікації осіб, які зареєстровані у центрі зайнятості, як безробітні та отримують різні види соціальних виплат. Відповідно до отриманої інформації було встановлено, що ОСОБА_1 отримував допомогу на догляд.

У зв`язку з чим, та у відповідності до Порядку розслідування страхових випадків та виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики № 60/62 від 13.02.2009 року (далі - Порядок № 60/62, діяв на момент проведення розслідування страхового випадку), Постанови правління Пенсійного Фонду України 13.02.2009 року № 7-1, Харківським міським центром зайнятості направлений запит від 29.06.2022 до Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради щодо надання інформації про період та вид соціальної виплати, яку отримує відповідач.

06.07.2022 Харківським МЦЗ отримано Довідку від Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради від 06.07.2022 №10-29/2122/4-02/22, в якій зазначено, що Відповідач перебуває на обліку в Управлінні та їй відповідно до Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2000 № 1192 (зі змінами) та йому призначено з 01.01.2018 по 30.06.2022 щомісячну допомогу по догляду за особою з інвалідністю II групи ОСОБА_2 .

У зв`язку з чим, Харківським міським центром зайнятості складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 11.07.2022 № 11/2022.

На підставі вищевказаних обставин, директором Харківського міського центру зайнятості прийнятий наказ № 117 від 18.07.2022 про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1 у сумі 15507 грн. 65 коп. та направлено лист-претензію № ХМЦЗ-02-2464 від 20.07.2022 з пропозицією в добровільному порядку сплатити суму боргу направлені відповідачу, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який залишено без реагування та відповіді.

Невиконання відповідачем встановлених законодавством вимог, а саме своєчасне неповідомлення про те, що він отримує державну соціальну допомогу за догляд на непрофесійній основі за особою, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, призвело до безпідставної виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття в загальному розмірі 15 507 грн. 65 коп. за періоди з 21.09.2018 по 17.10.2018, з 07.06.2019 по 11.06.2019, з 06.12.2019 по 17.12.2019, з 15.01.2020 по 19.01.2020, з 04.03.2020 по 15.03.2020, з 21.10.2020 по 01.11.2020, з 19.02.2021 по 03.03.2021 та з 21.02.2022 по 27.06.2022.

Щодо твердження відповідача про порушення позивачем термінів позовної давності позивач покликається на наступне: відповідно до ст. 261 Цивільного Кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст. 261 ЦК України). Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення складений 11.07.2022 за наслідками опрацювання верифікації осіб, які були зареєстровані у центрі зайнятості, як безробітні та отримували різні види соціальних виплат.

Крім цього, відповідно до ч.4 ст. 38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом та Законом України «Про зайнятість населення», адміністративних штрафів, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується.

У судовому засіданні представник позивача вказала, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. В обґрунтування позовних вимог покликалась на доводи та мотиви, що викладені стороною позивача у позовній заяві та відповіді на відзив. Також вказала, що позивачем не пропущено строк позовної давності, в тому числі щодо пред`явлених позовних вимог в частині про стягнення з відповідача матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 11 321,94 грн. за період з 21.09.2018р. по 03.03.2021р., оскільки перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила, а позивачу стало відомо про неправомірне отримання відповідачем допомоги по безробіттю лише з часу отримання підтверджуваної відповіді з Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, після отримання якої було складено відповідний акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №11/2022 від 11.07.2022р.

Представник відповідача адвокат Голубков В.Г. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Просить суд відмовити стороні позивача у задоволенні пред`явлених позовних вимог з підстав та мотивів, що викладені у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача адвокат Голубков В.Г. провив застосувати строк позовної давності до позовних вимог в частині відшкодування відповідачем матеріального забезпечення на випадок безробіття (шкоди) за період з 21.09.2018р. по 03.03.2021р. Представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 30.07.2025р. задоволено клопотання позивача про витребування доказів від Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради щодо інформації про проведені виплати щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю 2-ї групи, встановленої внаслідок психічного розладу, нараховаваних ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 по 30.06.2022.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, ОСОБА_1 неодноразово звертався до Харківського міського центру зайнятості із заявами про надання (поновлення) статусу безробітного та заявами про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю.

У вказаних заявах, які відповідач підписав особистим підписом, останній зазначав: «через відсутність роботи він ( ОСОБА_1 ) не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Пенсію на пільгових умовах та за вислугу років не отримує. Не є зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності. Не отримує відповідно до законодавства: допомогу, компенсацію та/або надбавку по догляду за: дитиною - інвалідом; інвалідом І групи; особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує стороннього догляду або досягла 80-річного віку; грошове забезпечення як батьки - вихователі дитячих будинків сімейного типу, прийомні батьки; грошову допомогу по догляду за інвалідом І чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду. Не є членом особистого селянського господарства, фермером або членом фермерського господарства, не навчається на денній (очній) формі навчання».

Згідно поданих заяв про надання (поновлення) статусу безробітного йому надавався (поновлявся) статус безробітного, та відповідно до ст. 22, ч.1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (у редакціях які діяли на момент прийняття рішень по особі) та Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 15.06.2015 № 613, Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 06.04.2020 № 624, які діяли у момент прийняття рішень, призначалась допомога по безробіттю у розмірі встановленому законодавством.

06.07.2022 Харківським МЦЗ отримано довідку від Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради від 06.07.2022 №10-29/2122/4-02/22, в якій зазначено, що відповідач перебуває на обліку в Управлінні та їй відповідно до Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2000 № 1192 (зі змінами) та йому призначено з 01.01.2018 по 30.06.2022 щомісячну допомогу по догляду за особою з інвалідністю II групи ОСОБА_2 .

У зв`язку з чим, Харківським міським центром зайнятості складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 11.07.2020 № 11/2022.

З вказаного акту розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, слідує, що відповідач відповідно до п.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» не повідомив Харківський міський центр зайнятості про отримання допомоги на догляд.

Отже на період звернення до Харківського міського центру зайнятості відповідач перебував ще і на обліку в Управлінні соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради як такий, що одержував допомогу на догляд за особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу.

При цьому, у заявах про надання статусу безробітного від 14.09.2018р., 31.05.2019р., 29.11.2019р., 08.01.2020, 04.03.2020, 21.10.2020, 19.02.2021 та 21.02.2022 відповідач кожного разу зазначав, що не отримує грошової допомоги на догляд за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.

Кожного разу, підписуючи та подаючи заяву про надання статусу безробітного, відповідач ознайомлювався з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення. Крім того, кожного разу відповідач був проінформований про обробку його персональних даних з метою здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої ним для нарахування та отримання матеріального забезпечення на випадок безробіття.

Фактично відповідачем було отримано допомогу по безробіттю за період за період з 21.09.2018 по 17.10.2018 у сумі 3320 грн. 03 коп., за період з 07.06.2019 по 11.06.2019 у сумі 626,19 грн., за період з 06.12.2019 по 17.12.2019 у сумі 1352,16 грн., за період з 15.01.2020 по 19.01.2020 у сумі 630,84 грн., за період з 04.03.2020 по 15.03.2020 у сумі 1514,02 грн., за період з 21.10.2020 по 01.11.2020 у сумі 1861,78 грн., за період з 19.02.2021 по 03.03.2021 у сумі 2016,92 грн. та за період з 21.02.2022 по 27.06.2022 у сумі 4185,71 грн.

Позивачем видано наказ № 117 від 18.07.2022 про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1 у сумі 15507 грн. 65 коп. за вказані періоди перебування на обліку в Харківському міському центрі зайнятості у зв`язку з поданням особою недостовірних відомостей (з вини особи) безробітного ОСОБА_1

20.07.2022 направлено лист-претензію № ХМЦЗ-02-2464 з пропозицією в добровільному порядку сплатити суму боргу. На лист-претензію позивача, відповідач не відреагував, на час розгляду справи в суді вищевказане матеріальне забезпечення не повернув.

Вирішуючи спір по суті, судом застосовуються викладені нижче норми законодавства.

Безробітним, згідно пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про зайнятість населення», є особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою.

До зайнятого населення також належать: непрацюючі працездатні особи, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, особою з інвалідністю I групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, та отримують допомогу, компенсацію та/або надбавку відповідно до законодавства; батьки-вихователі дитячих будинків сімейного типу, прийомні батьки, патронатні вихователі, якщо вони отримують грошове забезпечення відповідно до законодавства; особа, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, та одержує грошову допомогу на догляд за нею відповідно до законодавства; одинока мати (батько), яка (який) здійснює догляд за дитиною з інвалідністю, та один із батьків, прийомних батьків, батьків-вихователів дитячого будинку сімейного типу, усиновитель, опікун, піклувальник дитини з інвалідністю підгрупи А, які відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» мають право на призначення надбавки на догляд за дитиною.

Особи, зазначені в абзаці шостому цієї частини, мають право на отримання статусу зареєстрованого безробітного та одночасно отримання допомоги по безробіттю відповідно до законодавства». До зайнятого населення не належать іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні і зайнятість яких пов`язана із забезпеченням діяльності іноземних посольств і місій або виконанням своїх професійних чи трудових обов`язків перед роботодавцем нерезидентом.

При цьому, відповідно до пункту першого частини першої статті 43 Закону України «Про зайнятість населення», статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Згідно п.1 ч.1 ст.45 Закону України «Про зайнятість населення», реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється уразі: зайнятості особи.

Відповідно до частини другої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг (частина третя статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»).

Отже, неповідомлення особою обставини, яка не дає право їй для визнання її безробітною свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення».

Згідно із частиною першою статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття » фонд має право перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів фонду та зупиняти виплати з фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду, стягувати відповідно до закону кошти фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року №6-91цс14 та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі №545/163/17 (провадження №61-33727сво18).

Ураховуючи наведене, добросовісність безробітного полягає у своєчасному повідомленні Державної служби зайнятості України, в особі відповідного районного центру, про відсутність або втрату ним права на отримання допомоги по безробіттю.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У статті 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Отже судом встановлено, що відповідач під час звернення та в період перебування на обліку в центрі зайнятості як безробітний, належав до категорії зайнятого населення. Відповідач вісім разів (14.09.2018р., 31.05.2019р., 29.11.2019р., 08.01.2020, 04.03.2020, 21.10.2020, 19.02.2021 та 21.02.2022) звертаючись в Харківський міський центр зайнятості за отриманням статусу безробітного, не подав відомості про отримання ним грошової допомоги по догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, хоча був ознайомлений під особистий підпис з правами і обов`язками безробітного та про відповідальність за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначається матеріальне забезпечення.

Абзацом 5 ч.1 ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що до зайнятого населення також належить особа, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, та одержує грошову допомогу на догляд за нею відповідно до законодавства. Згідно п.1 ч.1 ст.45 Закону України «Про зайнятість населення», реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі: зайнятості особи.

Зі змісту заяв про надання (поновлення) статусу безробітного слідує, що така містить відомості про отримання/неотримання особою грошової допомоги по догляду за за особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, а факт отримання особою такої допомоги відповідно відносить особу до категорії «зайнятого населення» та є обставиною, що виключає надання допомоги по безробіттю.

Відповідно до частини другої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг (частина третя статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»).

Отже, неповідомлення особою обставини, яка не дає право їй для визнання її безробітною свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення.

Відтак ОСОБА_1 зобов`язаний був 14.09.2018р., 31.05.2019р., 29.11.2019р., 08.01.2020р., 04.03.2020р., 21.10.2020р., 19.02.2021р. та 21.02.2022р., під час постановлення на облік в Харківському міському центрі зайнятості повідомити про факт отримання ним грошової допомоги по догляду за інвалідом І чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, однак він такий факт приховав та не повідомляв про це центр зайнятості при поданні заяв про надання йому статусу безробітного. Матеріалами справи підтверджено, що період отримання відповідачем грошової допомоги по догляду за особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу збігається з періодом перебування його (відповідача) на обліку безробітних у Харківському міському центрі зайнятості. Відповідач неправомірно отримав статус безробітного та право на виплату допомоги по безробіттю упродовж перебування на обліку за період з 21.09.2018 по 17.10.2018 у сумі 3320 грн. 03 коп., за період з 07.06.2019 по 11.06.2019 у сумі 626,19 грн., за період з 06.12.2019 по 17.12.2019 у сумі 1352,16 грн., за період з 15.01.2020 по 19.01.2020 у сумі 630,84 грн., за період з 04.03.2020 по 15.03.2020 у сумі 1514,02 грн., за період з 21.10.2020 по 01.11.2020 у сумі 1861,78 грн., за період з 19.02.2021 по 03.03.2021 у сумі 2016,92 грн. та за період з 21.02.2022 по 27.06.2022 у сумі 4185,71 грн.

На час розгляду справи в суді відповідач не повернув позивачу безпідставно отримане матеріальне забезпечення за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття у зазначених сумах.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, пред`явлених стороною позивача.

Таким чином, надані стороною позивача докази суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 матеріального забезпечення за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття в сумі 15 507 грн. 65 коп.

Підсумовуючи, суд доходить висновку, що позовні вимоги Харківського обласного центру зайнятості в особі Харківської філії Харківського обласного центру зайнятості підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача слід стягнути безпідставно отримане матеріальне забезпечення за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття на загальну суму 15 507 грн. 65 коп.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 3028 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Харківського обласного центру зайнятості в особі Харківської філії Харківського обласного центру зайнятості (м. Харків, вул. Шевченка, 137А, ) 15 507 грн 65 коп. та судові витрати з оплати судового збору у розмірі 3028 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення складений 08.09.2025.

Суддя С.В. Шевченко