Справа № 307/5990/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 серпня 2025 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослой Г.Г.

суддів Мацунич М.В., Кожух О.А.

з участю секретаря Ормош О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Гаврилець Микола Богданович, на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2024 року у справі № 307/5990/23 (Головуючий: Сойма М.М.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" звернулося в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 21 листопада 2007 року між АКБ «Форум» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 0441/07/26-CL, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 48 000 доларів США 00 центів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13 % річних із строком повернення кредиту до 20 листопада 2017 року. Банк виконав свої зобов`язання, надавши останній кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору.

Позичальник належним чином не виконувала зобов`язання за кредитним договором, в зв`язку з чим, 21 липня 2011 року Тячівським районним судом Закарпатської області у цивільній справі № 2-953/11 за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором ухвалено рішення, яким вимоги банку задоволено та стягнуто з відповідача суму боргу в розмірі 500 640, 23 гривень.

26 березня 2019 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА"" було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА"" набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі, за договором кредиту № 0441/07/26-CL.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 грудня 2019 року замінено стягувача у справі № 2-953/11 на ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА"".

Станом на дату подання позову дане рішення суду не виконано, в зв`язку з чим, просили стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА"" 3% річних та інфляційні втрати у розмірі 97 940, 62 гривні, 20 000, 00 гривень витрат на професійну правничу допомогу та судовий збір у розмірі 2 684, 00 гривні.

Рішенням Тячівського районного суду від 22 жовтня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА"" 3% річних в розмірі 18 064, 00 гривень та інфляційні витрати в розмірі 71 329, 78 гривень від простроченої суми грошового зобов`язання, визначеної в рішенні Тячівського районного суду Закарпатської області від 21 липня 2011 року за період з 11 грудня 2020 року по 23 лютого 2022 року.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА"" 20 000, 00 гривень витрат на професійну правничу допомогу та судові витрати в розмірі 2 684, 00 гривні.

В решті вимог позову відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 в інтересах якої діє представник адвокат Гаврилець М.Б. подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення, як таке що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для часткового задоволення заявлених позовних вимог відсутні, так як матеріали справи не містять доказів та позивачем не зазначено в позовній заяві щодо отримання виконавчого листа за рішенням Тячівського районного суду від 11 липня 2011 року та його звернення до примусового виконання, даних щодо можливого часткового погашення заборгованості із урахуванням того, що рішення було винесено уже більше 13 років тому, а натомість у матеріалах справи наявна ухвала суду від 21.04.2020 року, якою у задоволенні товариства про видачу дубліката виконавчого листа по справі №2-953/11 та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання відмовлено.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку із наступних підстав.

ОСОБА_2 та її представник адвокат Гаврилець М.В. у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчить розписка про вручення їм поштового відправлення, а представник товариства, який також не з`явився у судове засідання повідомлений, про що свідчить довідка про доставку їм електронного документа і їх неявка не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч 2 ст. 372 ЦПК України.

Встановлено, що 21 листопада 2007 року між АКБ «Форум» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 0441/07/26-CL, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 48 000 доларів США 00 центів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13 % річних строком по 20 листопада 2017 року.

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 21 липня 2011 року в цивільній справі № 2-953/11 за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» задоволено частково та стягнуто із ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 500 640 гривень 23 копійки.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 грудня 2019 року, яка набрала законної сили 27 січня 2020 року, у справі № 2-953/11 замінено стягувача ПАТ «Банк Форум» на його правонаступника ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА"".

Відповідно до ч 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (Боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частина перша статті 598 статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за належне виконання зобов`язання.

Рішенням Тячівського районного суду від 21 жовтня 2011 року стягнуто заборгованість по кредиту не вирішувалось питання стягнення інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних.

Даний спір виник внаслідок несвоєчасної сплати відповідачем стягнутих на підставі рішення суду про стягнення договором коштів.

Правовий аналіз положень статтей 526,599,611,625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором позики, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносини сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє права кредитора на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу за увесь час прострочення.

Зазначена позиція підтверджена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі №127/15672/16-ц (провадження №14-254 цс 19).

Право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували зверненню із таким позовом.

При постановленні рішення, суд першої інстанції обгрунтовано вважав, що із ОСОБА_2 підлягає стягненню передбачені статтею 625 ЦК України інфляційних втрат та 3 % річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором та рішенням суду за останні три роки, які передують подачі цього позову до суду, тобто, за період з 11 грудня 2020 року по 23 лютого 2022 року включно, а саме: 3% річних в розмірі 18 064, 00 гривень та інфляційні витрати в розмірі 71 329, 78 гривень від простроченої суми грошового зобов`язання, визначеної в рішенні Тячівського районного суду Закарпатської області від 21 липня 2011 року.

Разом з тим, суд вирішив питання щодо вимоги про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, із урахуванням вимог ст..ст. 137,141 ЦПК України та договору про надання правової допомоги від 03 січня 2023 року, а також заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом наданих послуг, виконаних адвокатом, акт приймання передачі наданих послуг,і відповідно судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000, 00 гривень та по оплаті судового збору 2 684, 00 гривні підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374,375,381-384 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Гаврилець Микола Богданович, залишити без задоволення.

Рішення Тячівського районного суду від 22 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 серпня 2025 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом: Г.Г.СОБОСЛОЙ