Дата документу 04.09.2025 Справа № 332/1495/23
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 332/1495/23 Пр. № 22-ц/807/104/25Головуючий у 1-й інстанції: Сінєльнік Р.В. Суддя-доповідач: Гончар М.С.
УХВАЛА

04 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кухаря С.В., Подліянової Г.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору у справі за позовом ОСОБА_1 до ЗАПОРІЗЬКОГО ОБЛАСНОГО ЦЕНТРУ ЗАЙНЯТОСТІ про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2024 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу (т.с.3 а.с.1-17).

Ухвалою апеляційного суду від 29 серпня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2024 року у цій справі залишено без руху з підстав несплати судового збору (т.с.3 а.с.26). Встановлено, що позивачем 30 серпня 2024 року в установлений апеляційним судом строк усунуто вищезазначені недоліки апеляційної карги, а саме: надано через систему «Електронний суд» до апеляційного суду платіжну інструкцію про сплату судового збору на суму 1288,32 грн. від 30 серпня 2024 року (т.с. 3 а.с.30), яка фактично надійшла до апеляційного суду 02 вересня 2024 року (вх.№12625) (т.с. 3 а.с.28-29).

Постановою Запорізького апеляційного суду від 06 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 у цій справі залишено без задоволення, рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2024 року у цій справі залишено без змін (т.с.3 а.с.65, 66-70).

Постановою Верховного Суду від 25 червня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 06 листопада 2024 року у цій справі скасовано, передану справу на новийрозгляд до суду першої інстанції (т.с.3 а.с.117-126).

17 липня 2025 року через систему «Електронний суд» до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про повернення судового збору (вх. № 10582 - т.с.3 а.с.143-145), в якій остання просила надати подання про необхідність повернення судового збору у сумі 1288,32 грн. (платіжна інструкція від 30.02.2024 року (т.с. 3 а.с. 30).

У період з 07 липня 2025 року по 14 серпня 2025 року включно суддя доповідач перебувала у щорічній відпустці (довідка т.с. 3 а.с. 142). Ухвалою апеляційного суду від 15 серпня 2025 року (т.с. 3 а.с. 166, 170-171) вказану справу витребувано у суду першої інстанції, остання надійшла до апеляційного суду 28 серпня 2025 року (т.с. 3 а.с. 172).

До цього, листом від 15 серпня 2025 року в порядку ст. 12 ч. 5 ЦПК України апеляційний суд також роз`яснив заявникові ОСОБА_1 таке (т.с. 3 а.с. 167): «…в силу вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: …3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом…

При цьому, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 у своїй вищезазначеній заяві просить Запорізький апеляційний суд повернути їй судовий збір у розмірі 1288,32 грн., раніше сплачений нею за апеляційну скаргу, яка вже була розглянута по суті постановою Запорізького апеляційного суду від 06 листопада 2024 року у цій справі та у тому числі вже була скасована постановою Верховного Суду від 25.06.2025 року і дану справу передано на новий розгляд до Заводського районного суду м. Запоріжжя, як суду першої інстанції, на новий розгляд.

Однак, підстави для повернення судового збору передбачені ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. 13 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд в порядку ст. 12 ч. 5 ЦПК України, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: … , вважає за необхідне роз`яснити позивачу ОСОБА_1 у цій справі її право:

- вирішувати питання про всі її судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи у вигляді судового збору тощо, понесених із розглядом цієї справи судами першої, апеляційної та касаційної інстанції, саме у Заводському районному суді м. Запоріжжя, як суді першої інстанції, в якому дана справа перебуває на НОВОМУ розгляді, в порядку ст. 141 ЦПК України, ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» за результатами розгляду останньої судом першої інстанції по суті;

- та, відповідно, подання нею заяви Запорізькому апеляційному суду про повернення їй її вищезазначеної заяви до апеляційного суду без розгляду, щоб Заводський районний суд м. Запоріжжя, як суд першої інстанції, мав можливість розглядати дану справу по суті вже 01 вересня 2025 року, а не надсилати дану справу Запорізькому апеляційному суду для розгляду вищезазначеної заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору на виконання вищезазначеної ухвали апеляційного суду від 15.08.2025 року…».

29 серпня 2025 року неможливо було замінити суддю Кочеткову І.В. у цій справі в автоматизованому порядку іншим суддею та утворити склад суду з 3-х суддів у цій справі, оскільки в автоматизованому розподілі в цей день були присутні лише 2 судді: Гончар М.С. та Подліянова Г.С., які вже й так були раніше визначені для розгляду вищезазначеної заяви заявника у цій справі (т.с. 3 а.с. 162). У період з 30 серпня 2025 року по 31 серпня 2025 року мали місце вихідні дні. В автоматизованому порядку 01.09.2025 року суддею Кухар С.В. у цій справі замінено суддю Кочеткову І.В. у зв`язку з тривалою хворобою останньої (термін лікування не визначено т.с. 3 а.с. 174-175).

Ухвалою апеляційного суду від 01 вересня 2025 року (т.с. 3 а.с. 176) вищезазначену заяву ОСОБА_1 було призначено до розгляду без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання. В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши зміст вищезазначеної заяви заявника ОСОБА_1 про повернення судового збору (т.с. 3 а.с. 143-144), додатки до неї (т.с. 3 а.с. 145-161) та матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні останньої з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Законодавство України однією з умов розгляду справи судом визначило сплату судового збору в розмірі та у випадках, визначених законом. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, підстави для звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (ст. 1 Закону України "Про судовий збір"). Відтак держава визначає сплату судового збору як передумову звернення до суду, а тому й судовий збір повинен бути сплачений до подачі позовної заяви до суду.

Стаття 9 Закону України "Про судовий збір" встановлює, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 44 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" №10 від 17 жовтня 2014 року, питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу.

Підстави повернення судового збору передбачені статтею 7 Закону України "Про судовий збір". Зокрема, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Отже, стаття 7 Закону України "Про судовий збір" містить вичерпний перелік підстав повернення судового збору.

Із змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що заявник просить апеляційний суд повернути їй сплачений нею раніше при її подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, яка апеляційним судом була розглянута саме по суті та в задоволенні якої апеляційним судом було відмовлено у повному обсязі (постанова Запорізького апеляційного суду від ь06 листопада 2024 року - т.с. 3 а.с. 66-70 - та якою у тому числі у мотивувальній її частині вже було вирішено апеляційним судом у тому числі питання про цей судовий збір позивача в порядку ст. 141 ч. 1 ЦПК України, а саме прямо в тексті постанови зазначено: «…Також в силу вимог ст. 141 ч. 1 ЦПК України в разі відмови позивачу в задоволенні її вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі, остання не має права на компенсацію за рахунок відповідача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом…» (т.с. 3 а.с. 70).

При вищевикладених обставинах, апеляційним судом встановлено, що підстави саме для повернення вищезазначеного судового збору за вищезазначеною заявою ОСОБА_1 апеляційним судом в порядку ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» у цій справі відсутні.

ОСОБА_1 не скористалась у цій справі роз`ясненим їй раніше листом Запорізького апеляційного суду в порядку ст. 12 ч. 5 ЦПК України від 15.08.2025 року (т.с. 3 а.с. 167) її правом подання нею заяви про повернення їй її вищезазначеної заяви до апеляційного суду без розгляду та надання можливості саме Заводському районному суду м. Запоріжжя, як суду першої інстанції, вже при новому розгляді цієї справи по суті знов після скасування всіх вищезазначених судових рішень Верховним Судом (постанова від 25.06.2025 року т.с. 3 а.с. 117-176) вирішити питання про всі її судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи у тому числі у вигляді судового збору тощо, понесених із розглядом цієї справи судами першої, апеляційної (у тому числі) та касаційної інстанцій.

Керуючись ст. 7 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 141, 264 ч. 1 п. 6, 381 ч. 2 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору у цій справі відмовити.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Повна ухвала апеляційним судом у цій справі складена 04.09.2025 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кухар С.В. Подліянова Г.С.