ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4665/25 Справа № 214/5416/24 Суддя у 1-й інстанції - Попов В.В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

справа № 214/5416/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання Дяченко Д.П.

сторони:

позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2025 року, яке ухвалено суддею Поповим В.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні,

УСТАНОВИВ:

В червні 2024 року Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу постачання теплової енергії за типовим договором.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що АТ «Криворізька теплоцентраль» з 01 жовтня 2013 року є виконавцем послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання для буд. АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 площею 50,8 кв.м. належить на праві приватної власності відповідачу.

02 грудня 2017 року ОСОБА_1 набув права власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Згідно із рішенням виконкому Криворізької міської ради № 127 від 14 березня 2018 року житлове приміщення за вказаною адресою переведено в нежитлове.

Рішенням виконкому Саксаганської районної у місті ради № 231 від 19 червня 2019 року нерухомому майну за вищезазначеною адресою присвоєно нову поштову адресу АДРЕСА_2 . Дане приміщення знаходиться у багатоквартирному житловому будинку.

АТ «Криворізька теплоцентраль», як виконавцем послуги з постачання теплової енергії, 01 жовтня 2021 року на своєму офіційному сайті: https://tec.dp.ua було розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання. Так як протягом 30 днів з дня опублікування Типового договору на адресу позивача не надходило документів про рішення власників багатоквартирного буд. АДРЕСА_1 про обрання моделі договірних відносин, з 01 листопада 2021 року з ОСОБА_1 фактично укладено Типові індивідуальні договори про надання послуги з постачання теплової енергії.

У позивача Типовий договір з відповідачем обліковується за такими реквізитами - № 5069/жб від 01 листопада 2021 року.

Факт поставки теплової енергії у період з 01 листопада 2021 року по 31 березня 2024 року підтверджується актами подачі та припинення подачі теплоносія на житловий будинок АДРЕСА_1 . Подача та припинення подачі теплоносія здійснюється на виконання рішень Виконкому Криворізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону.

В буд. АДРЕСА_1 встановлено комерційний прилад обліку теплової енергії, згідно з показами якого у період з 01 листопада 2021 року по 31 березня 2024 року відповідачем за адресою: АДРЕСА_2 за Типовим договором № 5069/жб було спожито теплову енергію у розмірі 18,19 кал на загальну суму 94 296 грн 19 коп, а також було надано послугу з абонентського обслуговування на суму 296 грн 66 коп.

Так, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем як споживачем послуг з централізованого опалення своїх зобов`язань щодо своєчасної та в повному обсязі оплати за надані послуги, у нього за період з 01 листопада 2021 року по 31 березня 2024 року виникла заборгованість у розмірі 94 296 грн 19 коп, яку останній у добровільному порядку не погашає.

На підставі наведеного вище позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту теплову енергію за Типовим договором № 5069/жб від 01 листопада 2021 року за період з 01 листопада 2021 року по 31 березня 2024 року у розмірі 94 296 грн 19 коп. Окрім того просить стягнути пеню у розмірі 2 951 грн 87 коп, 3% річних у розмірі 2 423 грн 49 коп, інфляційні втрати у розмірі 2 447 грн 64 коп та плату за абонентське обслуговування у розмірі 296 грн 66 коп, а всього стягнути 102 415 грн 85 коп та судові витрати у справі.

Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за спожиту теплову енергію за Типовим договором № 5069/жб від 01 листопада 2021 року за період з 01 листопада 2021 року по 31 березня 2024 року у розмірі 94 296 грн 19 коп, пеню у розмірі 2 951 грн 87 коп, 3% річних у розмірі 2 423 грн 49 коп, інфляційні втрати у розмірі 2 447 грн 64 коп та плату за абонентське обслуговування у розмірі 296 грн 66 коп, а всього стягнуто 102 415 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судовий збір у розмірі 3 028 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що ним було надано письмову заяву до АТ «Криворізька теплоцентраль», про укладання між нами Договору купівлі-продажу теплової енергії, на що позивачем було відмовлено. Вказане підтверджується письмовим листом за вихідним номером 906-30 від 15 лютого 2021 року. Разом із заявою, позивачем, як того вимагали АТ «Криворізька Теплоцентраль», були надані робочий проект з розрахунку теплового навантаження та документи щодо права власності на майно. Крім того, протягом 2021 року 2024 року позивач звертався із заявами до АТ «КТП» з вимогою укласти договір, однак заяви ігнорувалися та відповіді позивач не отримав.

Зазначає, що у нього відсутні будь-які договірні відносини із АТ «Криворізька теплоцентраль», зважаючи на відмову позивача у укладені між сторонами письмового договору, та у зв`язку із, відсутністю з їхнього боку наданих послуг на адресу позивача, отже підстав для стягнення з позивача грошових коштів немає та не могло бути.

Також апелянт зазначає, що акт подачі теплоносія, на який посилався суд першої інстанції, як на факт поставки теплоенергії, взагалі не передбачений жодним нормативно правовим актом, та навіть умовами Публічного договору від 01 листопада 2021 року, на який посилається сам позивач та суд.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на думку позивача, рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, представника АТ «Криворізька теплоцентраль» - Черненко Є.І, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просила залишити без змін рішення суду першої інстанції, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як установлено судом та убачається із матеріалів справи, на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 02.12.2017 року є власником квартири АДРЕСА_3 .

Згідно рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради № 127 від 14 березня 2018 року житлове приміщення за вказаною адресою переведено в нежитлове та рішенням виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради № 231 від 19 червня 2019 року нерухомому майну за вищезазначеною адресою присвоєно нову поштову адресу - АДРЕСА_2 .

Відтак відповідач у справі є споживачем послуг, що надаються АТ «Криворізька теплоцентраль» як постачальником теплової енергії для потреб опалення.

Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію за Типовим договором № 5069/жб від 01 листопада 2021 року за період з 01 листопада 2021 року по 31 березня 2024 року становить 94 296 грн 19 коп, пеня - 2 951 грн 87 коп, 3% річних - 2 423 грн 49 коп, інфляційні втрати - 2 447 грн 64 коп та плата за абонентське обслуговування - 296 грн 66 коп.

Правильність нарахування підтверджується відповідними розрахунками.

Розмір нарахованого боргу відповідачем не спростовано.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для їх задоволення та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_2 , в загальному розмірі 102 415 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідач у справі є споживачем послуг, що надаються АТ «Криворізька теплоцентраль» як постачальником теплової енергії для потреб опалення.

Законом України від 03 грудня 2020 року № 1060-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг», який набрав чинності 01 травня 2021 року, до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» внесено зміни, у тому числі й щодо організації договірних відносин між виконавцями житлово-комунальних послуг та споживачами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (з урахуванням змін), надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Частиною 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено можливість укладання 3-х різних моделей договорів про надання комунальних послуг, яка обирається виключно за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги, а саме: індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку; колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою; договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір. Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії). У той же час, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

АТ «Криворізька теплоцентраль», як виконавцем послуг 01 жовтня 2021 року, на своєму офіційному веб-сайті: https://tec.dp.ua розміщено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (типовий індивідуальний договір), який є публічним договором приєднання. Протягом 30 днів з дня опублікування типового індивідуального договору, на адресу позивача від відповідача не надходило жодних документів які б підтверджували наявність рішення власників багатоквартирного будинку про обрання моделі договірних відносин.

Договір про надання послуг з централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення між АТ «Криворізька теплоцентраль» та відповідачем не укладався, але житлово-комунальні послуги відповідачу надавались, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Відтак, відсутність укладеного договору про надання послуг з централізованого опалення не виключає обов`язок відповідача оплачувати житлово-комунальні послуги, а у випадку ухилення від виконання такого обов`язку нести відповідальність в порядку, встановленому законом.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, у постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі № 176/456/17 (провадження № 61-63св18), а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 14-280цс18.

Таким чином, з 01 листопада 2021 року між позивачем та відповідачем, як споживачем, послуги з постачання теплової енергії, фактично укладено типові індивідуальні договори про надання послуги з постачання теплової енергії, які обліковуються за № 4081/жб та № 4081/жб/1.

Так, відповідно до п. 5 Типового договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Факт поставки теплової енергії у період з 01 листопада 2021 року по 31 березня 2024 року підтверджується актами подачі та припинення подачі теплоносія на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Подача та припинення подачі теплоносія здійснюється на виконання рішень Виконкому Криворізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону.

Обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315.

Згідно з приписами п. 19 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21 серпня 2019 року № 830 (далі Правила № 830), комерційний облік послуги здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку, що забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуг у будівлі, її частини (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 24 Правил № 830, розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутностіпропорційно опалювальній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу.

Згідно п. 10 Методики розподілу, базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є опалювана площа приміщень, зазначена у договорі про надання послуги з постачання теплової енергії.

Пунктом 2 Правил № 830 встановлено, що опалювальна площа (об`єм) приміщенняце загальна площа (об`єм) приміщення без урахування площі лоджій, балконів, терас.

В будинку по АДРЕСА_1 встановлено комерційний прилад обліку теплової енергії.

Позивач протягом опалювальних періодів із листопада 2021 року по березень 2023 року включно, здійснював нарахування відповідачу за надані послуги з теплопостачання та надсилав останньому відповідні Рахунки-фактури та Акти передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг), однак відповідач не здійснював оплату за надані послуги, у зв`язку з чим утворились вищевказані суми заборгованості. Крім того, відповідачем не здійснювалась оплата за абонентське обслуговування.

У період з 01 листопада 2021 року по 31 березня 2024 року відповідачем за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, буд. 4 прим. 13 за Типовим договором № 5069/жб було спожито теплову енергію у розмірі 18,19 Гкал на загальну суму 94 296 грн 19 коп, а також було надано послугу з абонентського обслуговування на суму 296 грн 66 коп.

Статтею 9 Закону Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 ЦК України).

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Правовідносини, які склалися між сторонами щодо надання та отримання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК), - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Беручи до уваги зазначене, правовідносини і зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанови Верховного Суду України від 14 листопада 2011 року у справі № 6-40цс11, від 20 червня 2012 року у справі № 6-68цс12, від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13; постанова Верховного Суду від 17 січня 2020 року у справі № 369/88/17, провадження № 61-4924св18).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення АДРЕСА_4 , а тому зобов`язаний нести витрати по його утриманню, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення доводи апеляційної скарги відповідача про те, що ним було надано письмову заяву до АТ «Криворізька теплоцентраль», про укладання між нами Договору купівлі-продажу теплової енергії, на що позивачем було відмовлено, оскільки якщо б з відповідачем було б укладено договір купівлі-продажу теплової енергії, то станом на 01 листопада 2021 року він був би не чинним у зв`язку з набранням чинності Законом України від 03 грудня 2020 року № 1060 «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг».

Заборгованість нараховано за період з 01 листопада 2021 року по 31 березня 2024 року таким чином, зауваження відповідача щодо не укладання договору купівлі-продажу теплової енергії в лютому 2021 року не заслуговують на увагу і не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що одразу після відмови в укладанні договору, йому було припинено надання будь-яких послуг із постачання теплової енергії, не підтверджено належними та допустимими доказами та спростовується актами подачі/припинення подачі теплоносія в житловий будинок. Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач звертався до позивача зі скаргами про надання не якісної послуги.

Колегія суддів зауважує, що аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову,що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає 102 415 грн, що менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 04 вересня 2025 року.

Головуючий:

Судді: