Провадження № 2/686/5185/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

25 серпня 2025 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Порозової І.Ю.,

за участю секретаря Кшановської Є.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

В травні 2025 року ТзОВ «Споживчий центр» звернулося до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказало, що 11.12.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір (оферти) № 11.12.2023-100001672, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі - 13000 грн., строком на 140 днів, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 11.12.2023р..

За умовами договору визначено процентну ставку у розмірі 1% в день та передбачено комісію, як плату за надання кредиту в розмірі 15% від суми кредиту, що дорівнює 1950 грн.

ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 21.05.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 30219,75 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 13000 грн., по процентам в розмірі 16249,93 грн., за комісією в розмірі 969,82грн.. За період користування кредитом відповідач здійснила два платежі, на суму 130,00 грн. та на суму 2800,18 грн., які враховано при визначенні заборгованості

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 03.06.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві вказав про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечив.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.12.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір (оферти) № 11.12.2023-100001672, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі - 13000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 11.12.2023р., строком на 140 днів.

За умовами договору визначено процентну ставку у розмірі 1% в день та передбачено комісію, як плату за надання кредиту в розмірі 15% від суми кредиту, що дорівнює 1950 грн.

ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 21.05.2025 року кредитодавцем нараховано заборгованість у розмірі 30219,75 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 13000 грн., по процентам в розмірі 16249,93 грн., за комісією в розмірі 969,82грн..

При цьому, відповідно до п.5 паспорту споживчого кредиту сторони погодили графік платежів, який передбачив строк платежу та суму платежу, зокрема визначено дев`ять платежів на суму 2800,18грн., один платіж на суму 2800,13грн., що в сукупності складає 28 001,75грн., що згідно п.4 паспорту споживчого кредиту визначено, як орієнтовну загальну вартість кредиту, тому сума 30219,75 грн., яку нараховано позивачем є необгрунтованою.

Пунктом 6 вказаного паспорту також передбачено неустойку за невиконання/неналежне виконання споживачем грошових зобов`язань в сумі 130 грн. за кожен такий день.

За період користування кредитом відповідач здійснила два платежі, на суму 130,00 грн. та на суму 2800,18 грн..

Позивачем не розмежовано суму тіла кредиту та процентів за кредитом, що входять в суму 2800,18 грн. та 2800,13 відповідно, тому суму платежу здійсненого позичальником 25.12.2023 року слід відняти вцілому. Відповідно оплата 130 грн. від 11.12.2023 року враховується судом, як пеня за неналежне виконання зобов`язань, оскільки ця сума відповідає відповідним умовам договору.

Таким чином, загальна заборгованість позичальника за договором складає: 25201,57грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту та процентами(28001,75-2800,18=25201,57).

Встановлені судом обставини підтверджується: пропозицією про укладення кредитного договору(оферта); заявкою кредитного договору від 11.12.2023 року, що містить умови видачі кредиту шляхом зарахування на карту № НОМЕР_1 хх-хххх-2763; паспортом споживчого кредиту; додатком до анкети позичальника, які скріплено електронним підписом позичальника; копією паспорту ОСОБА_1 ; довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» від 16.08.2025 року про емітацію карти № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 та зарахування на карту 13000 грн.11.12.2023 року.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Так, відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 статті 1054 цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст.1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

За правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованим вимоги щодо стягнення заборгованості за договором кредиту від 11.12.2023 року на суму 25201, 57 грн..

При цьому, в стягненні комісії в сумі 969,82 грн. позивачу слід відмовити з огляду на наступне.

Комісія передбачена договором, як плата за надання кредиту, сплачується двома платежами, в сумі 980,18грн. та 969,82грн..

За змістом ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.

З урахуванням принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами.

Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

З огляду на оплатний характер кредиту, умова договору про додаткову оплату за його видачу є неправомірною, тому в цій частині позов відхиляється.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 11.12.2023 року в розмірі 25201,57грн..

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 2020,14грн. (2422,40х25201,75/30219,75).

Керуючись ст.ст.280-282, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 1046, 1048, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію» суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, МФО 305299, р/р НОМЕР_4 ) заборгованість за Кредитним договором №11.12.2023-100001672 від11.12.2023 у розмірі 25201,57грн..

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, МФО 305299, р/р НОМЕР_4 ) судовий збір в сумі 2020,14 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 03.09.2025 року.

Суддя: