Провадження № 2/522/2632/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2025 року Суддя Приморського районного суду м. Одеси Ковтун Ю.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором № 456961-КС-003 про надання кредиту від 23.04.2024, що становить 74614,07 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 26564,42 грн, суми прострочених платежів по процентах - 48049,65 грн, а також стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 23.04.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 456961-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 20000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 . Також, 29.04.2024 між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 456961-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику додатково кредит в сумі 7 000,00 грн. До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором № 456961-КС-003 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти на загальну суму 18864,40 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 , належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у неї станом на 26.11.2024 утворилась заборгованість за Договором № 456961-КС-003 про надання кредиту, в розмірі 74614,07 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 26564,42 грн; суми прострочених платежів по процентах - 48049,65 грн.

Ухвалою Приморського районного суд м.Одеси від 03 лютого 2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Витребувано від АТ «А-БАНК» наступну інформацію:

- чи випускалась банківська картка № НОМЕР_1 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 );

- виписку про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки НОМЕР_1 за період з 23.04.2024 по 08.10.2024. (а.с. 51)

03.03.2025, на виконання ухвали суду від 03.02.2025, на адресу суду від АТ «А-БАНК» надійшов лист № 20.1.0.0.0/7-20250221/1239 від 25.02.2025, в якому повідомлено, що картка НОМЕР_1 емітована на ім`я ОСОБА_1 . Також до листа надано рух коштів по рахунку за період з 23.04.2024 по 08.10.2024, з якого зокрема вбачається, що 23.04.2024 на рахунок відповідачки надійшли кошти у розмірі 20000,00 грн та 29.04.2024 у розмірі 7000,00 грн (а.с. 144 - 194).

17.02.2025 на адресу суду від відповідачки ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зокрема зазначила, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що наявний в матеріалах справи Договір позики (у вигляді паперової копії) було створено у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що він підписувався електронним підписом уповноваженою на те особою. Зазначила, що вона не укладала Договір позики, який долучає представник позивача в якості копій до позовної заяви, відповідно не погоджувала зазначені в поданих документах процентні ставки, строки кредитування, комісії, штрафні санкції та інші кабальні умови кредитування. Жоден поданий позивачем доказ не підтверджує, що саме цю редакцію договору вона розуміла та узгодила із позивачем. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази часу та способу генерування одноразового ідентифікатора, його направлення їй, підтвердження нею пропозиції щодо укладення договору, зокрема, довідка про ідентифікацію клієнта. Наведене вказує на неукладеність оспорюваного правочину - Договір про надання кредиту від 23.04.2024 №456961-КС-003, в тому числі в електронній формі, відтак відсутні докази погодження нею кредитних умов, відповідно до яких позивач звернувся з позовними вимогами. Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у ч. 3 ст. 509 та ч. 1. 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційно принципу верховенства права. Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно. Оскільки заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 48049,65 грн, не є співрозмірною кредиту у розмірі 26564,42 грн., суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором. Тому при ухваленні рішення просить зменшити розмір відсотків, щонайменше до розміру залишку заборгованості за тілом кредиту - 26564,42 грн. Також зазначила, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є виключно первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Матеріали справи не містять жодного належного, достатнього та допустимого доказу перерахування суми позики (платіжне доручення, квитанція, чек тощо). Інформаційні довідки та розрахунки позивача не є належними первинними або платіжними документами, що достовірно підтверджують переказ грошових коштів, тому є неналежними та недопустимими доказами (а.с. 54 - 57).

19.02.2025 на адресу суду від представника позивача - Виноградова Ю.Е. надійшла сформована 18.02.2025 в системі «Електронний суд» відповідь на відзив, в якій зокрема зазначив, що до позовної заяви були додані візуальні форми послідовності дій клієнта щодо укладення кредитного договору та додаткової угоди, у яких детально відображені всі дії ТОВ «Бізнес Позика» та відповідача щодо укладення кредитного договору та додаткової угоди в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». 23.04.2024 між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 456961-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Аналогічним чином шляхом обміну електронними повідомленнями була укладена додаткова угода до кредитного договору, у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», підписана з використанням одноразового ідентифікатора «UA-1053». Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Заявником/Кредитором та Боржником/Позичальником не був би укладений. Під час укладення кредитного договору та додаткової угоди сторони погодились укласти кредитний договір та додаткову угоду з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Кредитний договір укладений між позивачем та відповідачем не є договором приєднання (у розуміння ст. 634 Цивільного кодексу України). Кредитний договір не підписувався відповідачем з накладенням кваліфікованого електронного підпису відповідача і не мав бути підписаним таким чином, оскільки кредитний договір між сторонами був укладений шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. Щодо перерахування позивачем на рахунок відповідача кредитних коштів в розмірі 20000,00 грн та 7000,00 грн до позовної заяви була додана довідка, сформована технологічним оператором платіжних послуг ТОВ «Платежі Онлайн», який надає послуги позивачу на підставі Договору про надання послуг № ПГ-5 від 04.11.2020. Номер картки для перерахування коштів за кредитним договором був вказаний відповідачем при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. ТОВ «Бізнес Позика» не є банківською установою, не відкриває позичальникам банківські рахунки та не випускає на ім`я позичальників банківські картки, тому перерахування кредитних коштів та зарахування платежів позичальників за кредитними договорами здійснюється посередниками ТОВ «Бізнес Позика» на підставі відповідних договорів з посередниками за допомогою платіжних систем посередників. ТОВ «Бізнес Позика» не має жодного відношення до банківського рахунку відповідача крім того, що на вказаний ним під час укладення кредитного договору номер банківської картки (відкритий під нього банківський рахунок) здійснюється перерахування кредитних коштів. Розрахунок заборгованості ґрунтується на умовах кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи. Всі платежі відповідача за кредитним договором були враховані у розрахунку заборгованості за кредитним договором. Відповідач не був позбавлений можливості надати свій розрахунок заборгованості за кредитним договором. Всі істотні умови кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту (у випадку її встановлення), строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо - встановлені не у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами), а у кредитному договорі, який уклав відповідач шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Посилання позичальників на принцип «розумності» та «добросовісності» не є правовою підставою для зменшення суми процентів за користування кредитом, які позичальник зобов`язаний сплатити відповідно до умов кредитного договору та норм Цивільного кодексу України (а.с. 61 - 109).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення є 28 серпня 2025 року.

Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» 23.04.2024 направлено ОСОБА_1

пропозицію (оферту) укласти Договір № 456961-КС-003 про надання кредиту (а.с. 20 - 22).

23.04.2024 ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 456961-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою (а.с. 23 - 25).

23.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 456961-КС-003 про надання кредиту.

Відповідно до п. 2.1 Договору Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 20000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правил про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА».

Строк на який надається кредит: 24 тижнів (п. 2.3. Договору).

Відповідно до п. 2.4. Договору стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1,50000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,14874498, фіксована.

Загальний розмір кредиту: 20000,00 грн. Строк дії договору: до 08.10.2024. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 59269,61 грн. Загальні витрати за кредитом: 39269,61 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 19646,74 процентів. Денна процентна ставка: 1,16 процентів (п.п. 2.6., 2.7., 2.8., 2.9., 2.10., 2.11. Договору).

Відповідно до п. 7.12. Договору спосіб перерахування Позичальнику кредиту: в безготівковій формі, шляхом переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на поточний (картковий) рахунок Позичальника, якій відповідає банківській платіжній картці, що наведена в розділі 8 Договору.

В розділі 8 «Реквізити та підписи Сторін» в графі «Позичальник» зазначено номер електронного платіжного засобу: НОМЕР_3 .

Кредитний договір був підписаний відповідачкою ОСОБА_1 23.04.2024 о 10:27:43 одноразовим ідентифікатором UA-7934 (а.с. 17 - 19).

Також 23.04.2024 о 10:25:32 відповідачкою був підписаний паспорт споживчого кредиту одноразовим ідентифікатором UA-7934 (а.с. 15 - 16).

29.04.2024 ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Додаткову угоду № 1 до Договору № 456961-КС-003 про надання кредиту від 23.04.2024 (а.с. 28).

29.04.2024 ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Додаткової угоди № 1 до Договору № 456961-КС-003 про надання кредиту від 23.04.2024, на умовах визначених офертою (а.с. 29 - 25).

29.04.2024 о 12:51:11 ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором UA-6998 було підписано паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого загальна сума кредиту 27000,00 грн, строк кредитування 163 днів, процентна ставка 419,2919177 відсотків річних, фіксована (а.с.26).

29.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 456961-КС-003 про надання кредиту від 23.04.2024.

Відповідно до п. 1 Договору Кредитодавець та Позичальник підтверджують, що станом на 29.04.2024 сума неповернутого Позичальником Кредиту становить: 20000,00 грн; сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом становить 1608,25 грн.

Відповідно до п. 2.1 Додаткової угоди Кредит збільшується на 7000,00 грн.

Після збільшення суми кредиту, загальна сум отриманого та неповернутого Позичальником Кредиту та Додаткового кредиту складатиме 27000,00 грн.

Згідно п. 4 Додаткової угоди загальна сума отриманого кредиту становить: 27000,00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка: 33035,4 процентів, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 79209,62 грн (а.с. 27).

Додаткова угода була підписана відповідачкою 29.04.2024 о 12:53:01 одноразовим ідентифікатором UA-1053 (а.с. 17 - 19).

Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» № 76/12 від 02.12.2024 ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція ТОВ БІЗПОЗИКА. Номер транзакції 41385-72951-83643, сума 20000,00 грн, дата та час проведення 23.04.2024 10:28:16, номер платіжної картки НОМЕР_3 , перерахування коштів ОСОБА_1 за кредитним договором № 456961-КС-003 від 23.04.2024 (а.с 33).

Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» № 231/12 від 02.12.2024 ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція ТОВ БІЗПОЗИКА. Номер транзакції 41438-44133-23773, сума 7000,00 грн, дата та час проведення 29.04.2024 12:53:34, номер платіжної картки НОМЕР_3 , перерахування коштів ОСОБА_1 за Додатковою угодою від 29.04.2024 до кредитного договору № 456961-КС-003 від 23.04.2024 (а.с 34).

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість відповідачки за кредитним договором № 456961-КС-003 від 23.04.2024 станом на 26.11.2024 становить 74614,07 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 26564,42 грн; суми прострочених платежів по процентах - 48049,65 грн (а.с. 13).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачкою було укладено: Договір № 456961-КС-003 про надання кредиту від 23.04.2024 та Додаткову угоду № 1 від 29.04.2024 до Договору № 456961-КС-003 про надання кредиту від 23.04.2024, за умовами яких відповідачка отримала грошові кошти шляхом їх перерахування на її банківський картковий рахунок.

Вказаний договір та Додаткову угоду до договору було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільний телефону позичальника. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказаний договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 порушено умови укладеного нею договору, в зв`язку з чим в неї виникла заборгованість станом на 26.11.2024 в загальному розмірі 74614,07 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 26564,42 грн; суми прострочених платежів по процентах - 48049,65 грн.

Посилання відповідачки на те, вона не укладала договір позики, що позивачем не надано доказів, що саме цю редакцію договору вона розуміла та узгодила із позивачем та що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази часу та способу генерування одноразового ідентифікатора, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Так, у розділі 8 Договору № 456961-КС-003 про надання кредиту від 23.04.2024 вказано, зокрема: Позичальник: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , паспорт: НОМЕР_4 , номер електронного платіжного засобу: НОМЕР_3 , номер телефону: НОМЕР_5 .

Доказів на спростування відповідності анкетних даних ОСОБА_1 в зазначеному договорі матеріали справи не містять.

Таким чином, договір підписано електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.

Доказів про те, що персональні дані відповідачки (ідентифікаційний номер, номер та серія паспорту, реквізити банківської картки на яку кредитором здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані товариством для укладення кредитних договорів від її імені, а не нею, відповідачкою до суду не надано. До правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно неї шахрайських дій відповідачка не зверталась, як і не оскаржувала правомірність (дійсність) укладеного договору.

Доводи відповідачки про те, що розмір нарахованих відсотків значно перевищує розмір заборгованості за кредитом суд не бере до уваги, оскільки розмір відсотків відповідачка погодила сама, підписавши кредитний договір у електронній формі.

Щодо посилання відповідачки на те, що позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника спонукає Позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 3 статті 21 Закону України «Про споживче кредитування», сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

Відповідно до статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Таким чином, включення у договори із споживачем умов, які є несправедливими, є підставою для визнання таких умов недійсними.

Проте, відповідачка не оспорювала укладений між нею та позивачем договір та до суду з позовом про визнання його недійсним в цілому або в його частині не зверталася.

Доводи відповідачки про те, що позивачем не надано первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту суд відхиляє, адже фактичне надання коштів кредиту підтверджено відповідно інформаційними довідками ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» № 76/12 та № 231/12 від 02.12.2024 та надійшовшими на адресу суду, на виконання ухвали суду від 03.02.2025, листом АТ «А-БАНК» № 20.1.0.0.0/7-20250221/1239 від 25.02.2025 та рухом коштів по рахунку відповідачки за період з 23.04.2024 по 08.10.2024, з якого зокрема вбачається, що 23.04.2024 на рахунок відповідачки надійшли кошти у розмірі 20000,00 грн та 29.04.2024 у розмірі 7000,00 грн.

Також не може бути підставою для відмови у позові те, що подані позивачем документи на підтвердження суми боргу не є документами первинного бухгалтерського обліку.

Оскільки товариство не є банківською установою, то, відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може.

При цьому, чинне законодавство України не містить вимог щодо засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватись розмір заборгованості. Відповідно застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування.

Відповідачкою не спростовано належними доказами, що рахунок на який були перераховані кошти їй не належить.

Не погоджуючись із розміром заборгованості відповідачка не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок, складений позивачем, враховуючи узгоджені між сторонами умови договору, в тому числі щодо нарахування та розміру процентів.

Крім того, суд звертає увагу на те, що саме відповідачка має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, і вона не була позбавлена можливості надати суду виписку зі свого рахунку на підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладеного договору у відповідні дати. Також відповідачка не була позбавлена можливості надати докази на підтвердження відсутності в неї відповідного рахунку.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати у виді судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 205, 207, 526, 610, 626, 638, 1046, 1047, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» ст.ст. 10-13, 81, 89, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (, місце знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) заборгованість за Договором № 456961-КС-003 про надання кредиту від 23.04.2024, у загальному розмірі 74614,07 (сімдесят чотири тисячі шістсот чотирнадцять грн 07 коп.) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (, місце знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) судовий збір в розмірі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Юлія КОВТУН