Провадження № 2/537/1354/2025
Справа № 537/3485/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.09.2025 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Мартишевої Т.О.., за участі секретаря Антохіної Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, згідно вимог якого просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4 000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 2018 року і до повноліття дитини. На обґрунтування позову зазначила, що вона, ОСОБА_4 , уклала шлюб з ОСОБА_2 , який вони зареєстрували 01.06.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянськ міськрайонного управління юстиції Запорізької області, про що зроблений актовий запис № 156. У шлюбі у них народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між ними розірвано 11.10.2017 року. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач, останнім часом, з 2018 року не бере участі у вихованні та утриманні їх спільної дитини. Оскільки відповідач інших утриманців немає, він працездатний, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає він може сплачувати аліменти у розмірі 4000.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28.05.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати без її участі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився про дату, час та місце судового засідання повідомлявся шляхом публікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомив.
Відзиву на позов, заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність учасників справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків.
Сторони по справі з 01 червня 2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бердян6ського міськрайонного суду Запорізької області від 11.10.2017, яке набрало законної сили 10 листопада 2017 року, розірвано.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 18 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, сторони є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
За даними позову дочка сторін проживає разом із матір`ю позивачкою по справі. Відповідач участі у виховані дитини не приймає, матеріально не забезпечує.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Частина 1 ст. 18 Конвенції про права дитини визначає принцип загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини та декларує, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Як встановлено судом, відповідач, в порядку ст. 188 СК України, від обов`язку утримувати дочку ОСОБА_5 не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно ст. 189 СК України між сторонами не укладено.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ненадання регулярної та належної матеріальної допомоги на утримання дочки є порушенням обов`язку ОСОБА_2 піклуватися про свою дитину, а тому суд приходить до висновку, що наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів на її утримання.
Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, ч. 1 ст. 430 ЦПК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.
Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини з 2018 року, з часу коли відповідач перестав брати участь у вихованні та утриманні дитини.
Із даним позовом про стягнення аліментів до суду ОСОБА_1 звернулася 25 травня 2025 року.
Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1). Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років (ч.2).
Отже, ст. 191 СК України не пов`язує дату присудження аліментів з датою, коли відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.
Доказів про те, що позивачка вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача з 2018 року, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, позивачкою не надано та про наявність таких доказів не зазначено, а тому з відповідача на користь позивачки мають бути стягнуті аліменти у відповідності до ч.1 ст. 191 СК України від дня пред`явлення позову - з 25 травня 2025 року.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що обов`язок по утриманню дітей покладено на обох батьків, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дочки у твердій грошовій сумі є законними та обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню.
В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1 211 грн 20 коп.
Керуючись ст. 5, 10, 13, 19, 76, 77, 133, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. 180, 181, 182,183 СК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 26.05.2025 і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір у сумі 1 211 грн 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні 02 вересня 2025 року. Повний текст рішення виготовлений 03 вересня 2025 року.

Суддя : Т.О. Мартишева