Справа № 454/189/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2025 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

за участю секретаря Кочмар Н-Г.М.,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Белзької міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власнсті на майно на набувальною давністю,

в с т а н о в и в:

Представник позивача адвокат Матвійчук Г.М. звернулася в суд з позовом та просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 ідеальну частину житлового будинку АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Свої вимоги мотивує наступним.

Позивач є власником 1/2 ідеальної частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_2 , відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 24.06.2022р. державним нотаріусом Сокальської державної нотаріальної контори Львівської області Хома В.О. у спадковій справі № 2-689 за 2021р.

Власником іншої 1/2 частини вказаного будинку з відповідною частиною надвірних будівель, є ОСОБА_3 . З витягу № 383563001 від 19.06.2024р. вбачається, що реєстрація права власності на відшукувану ідеальну частину вказаного будинку за ОСОБА_3 проведена приватним нотаріусом Сироїд Г.І. через дванадцять років з часу укладення договору купівлі-продажу між ним та ОСОБА_4 13.07.2018р. на підставі дублікату Договору купівлі-продажу, виданого 11.07.2018р., номер запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 47155982. ОСОБА_3 жодного дня у зазначеному будинку не проживав а лише був зареєстрованим у ньому. Позивачці відомо, що у померлого є дочка ОСОБА_2 , яка з огляду на те, що по даний час право власності на будинок залишається зареєстрованим за ОСОБА_3 свої спадкові права не реалізувала. З 2006 року приміщення у будинку, які перейшли у власність ОСОБА_3 ним як житло не використовувалися, не доглядалися, внаслідок чого втрачено їх житловий стан та приміщення частково знищено. Для того, щоб запобігти руйнуванню будинку в цілому та відновити стан знищеної частини будинку, а також вирішити питання узаконення права на земельну ділянку для будівництва та обслуговування вказаного будинку позивачка змушена звернутися до суду із вказаним позовом.

Позивач в судове засідання не прибула, її представник подала заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позов підтримують повністю, просили задовольнити.

Представник відповідача Белзької міської ради в судове засідання не прибув, суду надійшла заява міського голови про розгляд справи у відсутності їхнього представника, проти позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, причини неявки суду не повідомила.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Сокальської державної нотаріальної контори Хома В.О., встановлено, що ОСОБА_1 набула право власності на 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель у АДРЕСА_1 .

Право власності на вказану частину житлового будинку внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про що свідчить копія Витягу №303513325 від 24.06.2022р., який долучений до матеріалів справи.

Згідно довідки виданої КП ЛОР «Червоноградське МБТІ № 102 від 22.02.2021р. встановлено, що станом на 31.12.2012р. реєстрація права власності на житловий будинок у АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_5 1/2 частки та ОСОБА_4 1/2 частка.

05.10.2006 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали договір купівлі продажу 1/2 частини житлового будинку у АДРЕСА_1 відповідно до якого останній прийняв у власність частину житлового будинку площею 41,1кв.м. який складається з кухні, двох коридорів, кладової (загальна площа будинку 66,8кв.м.). Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу Сироїд Г.І.

На даний момент право власності на 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель у АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 , що підтверджено Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

На адвокатський запит ЦНАП Сокальської міської ради Львівської області повідомив, що актовий запис про смерть гр. ОСОБА_3 проведена Червоноградським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області 31.01.2019р., актовий запис № 100.

Також, з технічного паспорта встановлено, що загальна площа приміщень будинку садибного типу становить 58,3кв.м. (змінилася за рахунок демонтування кладової, знесено сарай та вбиральню).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

Як роз`яснено в п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статтей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Разом з цим в п.п.9, 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем своєї сестри ОСОБА_5 , яка з 2006 року до часу своєї смерті в 2021 році вільно, безперешкодно володіла вказаним майном, і володіє ним по даний час, однак не може зареєструвати своє речове право на нього.

З врахуванням зазначеного, суд визнає позов підставним.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 право власності за набувальною давністю на 1/2 ідеальну частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Белзька міська рада, адреса: м.Белз, вул. Домініканська 1, Львівської області, .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

Головуючий: Л. Ю. Фарина