печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

24 липня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Новака Р.В.,

при секретарі - Бурячок А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність заступника начальника відділу Печерського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Любові Іванівни, -

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду м. Києва через систему «Електронний суд» надійшла зазначена скарга, у якій ОСОБА_1 просила визнати неправомірною бездіяльність заступника начальника відділу Печерського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Любові Іванівни в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 та зобов`язати її вжити всі можливі необхідні заходи для виконання заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 24.04.2023 по цивільний справі №757/65909/21-ц в частині стягнення з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судових витрат в сумі 6028 грн 00 коп. А також, винести окрему ухвалу щодо заступника начальника відділу Печерського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Любові Іванівни та направити її органам, до повноважень яких належить притягнення таких осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність в діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення.

28.05.2025 представник Печерського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Соболєв А.Л. через систему «Електронний суд» подав заперечення на скаргу у яких зазначав, що скарга є безпідставною та необґрунтованою. У скарзі заявник посилається на єдину вимогу закону, яка стосується виконання рішення суду, на п. 2 ч. 5 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» щодо порушення строків. Однак закон України «Про виконавче провадження» в чинній редакції не передбачає строків здійснення виконавчого провадження для категорії майнового характеру, а статтею 13 Закону 1404-Vlll визначено строки щодо арешту на майно (кошти) боржника, виставлення платіжних інструкції на примусове списання коштів, строків опису та арешту майна, винесення постанови про зняття арешту. Строків здійснення виконавчого провадження майнового характеру не існує. Тобто відсутня норма закону на підставі якої скаржник просить суд визначити бездіяльність державного виконавця. Також зазначав, що 06.11.2024 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа Печерського районного суду міста Києва від 02.10.2024 № 757/65909/21-ц про стягнення з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 боргу у сумі 6028,00 грн. У ході здійснення державним виконавцем дій направлених на фактичне виконання рішення суду 25.11.2024 на депозитний рахунок Відділу стягнуто кошти у сумі 6899,80 грн, яких з урахуванням стягнення виконавчого збору та витрат для проведення виконавчих дій достатньо для повного виконання рішення суду. Незважаючи на відсутність строків здійснення виконавчого провадження державним виконавцем впродовж 19 календарних днів стягнуто грошові кошти в повному обсязі. 29.11.2024 на електронну адресу стягувача (ІНФОРМАЦІЯ_1), що зазначена у заяві про відкриття виконавчого провадження, направлено вимогу стягувачу надати актуальні реквізити для перерахування коштів. Відповідь на вимогу не надходила. Враховуючи вищезазначені обставини, представник відділу просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю предмету спору оскільки були здійснені всі виконавчі дії для стягнення з боржника на користь ОСОБА_1 грошових коштів.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник скаржника в скарзі просив проводити її розгляд без його участі.

Розгляд справи відбувається в судовому засіданні (ч.1 ст. 211 ЦПК України).

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

В силу вимог вказаних положень закону, суд не вбачає перешкод для розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно до частин 1 та 2 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до положень статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 7 лютого 2014 року, у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.255, ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: відсутній предмет спору. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Оскільки, чинним законодавством не передбачено закриття провадження з розгляду скарги, поданої в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Тому при вирішенні питання щодо закриття провадження скарги на дії державного виконавця суд керується положеннями ЦПК України, якими врегульовано порядок закриття провадження із розгляду позову.

Судом встановлено, що 06.11.2024 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа Печерського районного суду міста Києва від 02.10.2024 № 757/65909/21-ц про стягнення з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 боргу у сумі 6028,00 грн.

У ході здійснення державним виконавцем дій направлених на фактичне виконання рішення суду 25.11.2024 на депозитний рахунок Відділу стягнуто кошти у сумі 6899,80 грн, яких з урахуванням стягнення виконавчого збору та витрат для проведення виконавчих дій достатньо для повного виконання рішення суду.

Незважаючи на відсутність строків здійснення виконавчого провадження державним виконавцем впродовж 19 календарних днів стягнуто грошові кошти в повному обсязі.

Згідно пункту 5 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» не допускається виплата стягувачу стягнутих коштів готівкою або виплата стягнутих коштів іншим особам, які не є стягувачами.

Оскільки заявником у заяві про відкриття виконавчого провадження зазначено банківські реквізити іншої особу ( ОСОБА_2 ), підстави для перерахування стягнутих коштів в законний спосіб відсутні.

Також, у зв`язку з відсутністю договору з АТ «Укрпошта» відсутня можливість перерахування коштів поштовим переказом.

Тому, 29.11.2024 на електронну адресу стягувача (ІНФОРМАЦІЯ_1), що зазначена у заяві про відкриття виконавчого провадження, направлено вимогу стягувачу надати актуальні реквізити для перерахування коштів. Відповідь на вимогу не надходила.

У постанові від 19.10.2023 № 128/31/23 (61-6324св23) Верховний Суд КЦС дійшов до висновку, що зазначивши адресу електронної пошти, особа проінформував у встановлений процесуальний спосіб адресу для електронного листування, чим поклала на себе ризики щодо її актуальності.

У силу принципу диспозитивності на особу, що не вчинила вчасно відповідні процесуальні дії покладається ризик несприятливих наслідків такої бездіяльності. Тобто обов`язок брати активну участь у виконавчому провадженні, в тому числі перевірки електронної адреси зазначеної для листування із виконавчої службою покладається на сторони виконавчого провадження, а ризики за наслідки невчинення відповідних дій (бездіяльності) покладаються на особу яка вчасно не вчинила відповідні дії.

Таким чином, відділом виконавчої служби 25.11.2024 було фактично виконане рішення суду, оскільки на депозитний рахунок Відділу стягнуто кошти у сумі 6899,80 грн, яких з урахуванням стягнення виконавчого збору та витрат для проведення виконавчих дій достатньо для повного виконання рішення суду, проте, у зв`язку із незазначенням стягувачем власних реквізитів для подальшого перерахування коштів та інгоруванням вимоги державного виконавця від 27.11.2024 щодо надання актуальних реквізитів рахунку, відкритого у банку або іншій фінансовій установі виключно стягувача, відділ позбавлений можливості перерахувати кошти на користь ОСОБА_1 .

Крім того, суд звертає увагу на те, що предстаником ОСОБА_1 - адвокатом Поліщуком О.Л. зазначено, що скаржницею було понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4800 грн, проте матеріали скарги не містять жодних доказів на її обґрунтування, під час підготовки скарги на бездіяльність відділу адвокат не звертався до Відділу із запитом щодо надання інформації про виконавче провадження, не відбулось ознайомлення безпосередньо з матеріалами виконавчого провадження, не відбулось хоча б телефонного дзвінка державному виконавцю з метою встановлення інформації про виконавче провадження.

За таких підстав суд вважає, що провадження у справі слід закрити у зв`язку з тим, що предмет спору відсутній.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу (ч. 2 ст. 255 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 13, 133, 211, 223, 255, 256, 261,353-355, 447ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Закрити провадження по цивільній справі № 757/65909/21-ц за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність заступника начальника відділу Печерського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Любові Іванівни.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду відповідно достатей 354-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Р.В. Новак