П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 серпня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді Фазикош Г. В.

суддів Собослой Г. Г., Мацунич М. В.

з участю секретаря Гусоньки З. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Рябов Дмитро Сергійович, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 14 лютого 2024 року, постановлену суддею Шепетко І. О., по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення Ужгородського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із скаргою на дії та рішення Ужгородського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

Свою скаргу мотивував тим, що 19 квітня 2019 року головним державним виконавцем Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Беляковим М. І. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58953889 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11.04.2018 року і до досягнення ними повноліття.

У межах даного виконавчого провадження було здійснено арешт банківського рахунку боржника НОМЕР_1 , відкритого у АТ "Ощадбанк".

Відповідно до довідки від 15 листопада 2023 року № 5025, виданої військовою частиною НОМЕР_2 ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 та отримує грошове забезпечення на ІВАN НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Ощадбанк».

12 липня 2023 року у межах даного виконавчого провадження було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої із грошового забезпечення боржника, як військовослужбовця, здійснюється утримання у розмірі 50 %.

Згідно довідки від 18 грудня 2023 року № 5345 військовою частиною за місцем проходження служби боржника здійснюється відрахування по сплаті аліментів, тому, на переконання заявника, відсутні підстави для арешту його банківського рахунку, який призначений для виплати заробітної плати (грошового забезпечення військовослужбовця).

З огляду на це, заявник просить визнати дії та рішення державного виконавця щодо арешту банківського рахунку, призначеного для виплати грошового забезпечення військовослужбовця, незаконними, а накладений арешт скасувати (а.с.1-8, 33-36).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 14 лютого 2024 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та рішення Ужгородського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області відмовлено (а.с.37-46).

Не погоджуючись з даною ухвалою, ОСОБА_1 та його захисник Рябов Д. С. подали апеляційну скаргу. Зазначають, що стягнення відбувається із заробітної плати (грошової винагороди військовослужбовця) боржника, а тому дії та рішення державного виконавця щодо арешту його банківського рахунку, призначеного для виплати грошового забезпечення військовослужбовця, є незаконними. На вказане місцевий суд уваги не звернув та помилково прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги. У зв`язку з цим апелянт просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, смкаргу задовольнити (а.с.50-59).

У судове засідання в апеляційній інстанції учасники справи повторно не з`явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином.

Дослідивши зібрані у справі матеріали, апеляційний суд прийшов до висновків, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що на виконанні в Ужгородського відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження ВП №58953889 з примусового виконання виконавчого листа № 308/3734/18, виданого Ужгородським міськрайонним судом датою 16.04.2019 року, щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11.04.2018 року і до досягнення ними повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів №8-58953889/21 заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на 01.01.2024 року складає 179 045, 22 грн.

Додатково також державним виконавцем на боржника накладено штрафи:

- 01.05.2018 у розмірі 20%, що складає 10 133,32 грн.;

- 01.09.2020 у розмірі 20%, що складає 19 523,62 грн.;

- 01.07.2021 - у розмірі 20%, що складає 28.832,47 грн.;

- 01.08.2022 - у розмірі 20%, що складає 38 832,47 грн.

12 липня 2023 року в межах даного виконавчого провадження державним виконавцем звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які він отримує у військовій частині НОМЕР_4 : зобов`язано військову частину здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 50% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 215 406, 95 грн., а далі у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття.

На підставі вказаного виконавчого провадження державним виконавцем 14.08.2023 року також винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 215 406, 95 грн. Зазначену постанову шляхом накладення КЕП надіслано до 22 банків, що підключені до системи Автоматизованого арешту коштів боржників.

06.11.2023 року скаржник звернувся до відділу ДВС із заявою про визначення поточного рахунку IBAN НОМЕР_5 , відкритого в AT «ОЩАДБАНК» для здійснення видаткових операцій в порядку пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», розділу XIX Інструкції з організації примусового виконання рішень.

13.11.2023 року державним виконавцем було винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій, якою постановлено визначити для боржника - фізичної особи поточний рахунок НОМЕР_5 , відкритий у Філія - Закарпатське обласне управління AT "Ощадбанк", для здійснення видаткових операцій на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року. Постанова скерована до АТ «ОЩАДБАНК» для виконання.

08 грудня 2023 року представником скаржника на електронну адресу Ужгородського відділу ДВС було надіслано клопотання про скасування арешту банківського рахунку ІВАN НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 ).

В матеріалах виконавчого провадження міститься відповідь органу ДВС від 19.12.2023 №8-58953889/23 на клопотання представника скаржника про скасування арешту, в якій повідомлялось про відсутність законних підстав для зняття арешту. Згідно інформації, що міститься у відзиві, вищевказана відповідь надіслана на електронну пошту представника скаржника 21.12.2023 року.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404- VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 10 Закону, заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно(майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1, п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 48 Закону № 1404-VIII передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

При цьому стаття 48 Закону № 1404-VIII встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Статтею 56 Закону № 1404-VIII передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених із боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів із дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Стаття 68 Закону України «Про виконавче провадження» визначає кошти, що складають заробітну плату як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення.

Зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату, здійснюється виконавцем на підставі поданих боржником документів, які підтверджують статус коштів, та виключно із заробітної плати, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок. Отже, у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника, що знаходяться на його рахунку та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалося виявити правову природу (статус) цих грошових коштів як коштів, на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.»

11.04.2023 Верховною Радою України прийнято Закон України № 3048-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану» (далі Закон № 3048-ІХ), який набрав чинності 06.05.2023.

Вказаним Законом, зокрема, викладено у новій редакції пункт 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження».

Цією редакцією змінено порядок розпорядження фізичними особами-боржниками коштами, на які накладено арешт органами державної виконавчої служби чи приватними виконавцями, у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022.

Так, у зазначений період фізичні особи-боржники, на кошти яких накладено арешт виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує 2-х розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови, що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється.

З матеріалів справи слідує, що постановою державного виконавця від 12.07.2023 ВП № 58953889 з заробітної плати ОСОБА_1 у межах виконавчого провадження проводяться утримання щомісяця в розмірі 50 % після відрахування обов`язкових податків та зборів.

Як слідує із постанови про арешт коштів боржника, державним виконавцем не накладено арешт на заробітну плату боржника, а арешт накладено на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

Тобто постанова містить вказівку про нерозповсюдження її дії на спеціальні рахунки, арешт яких забороняється.

Враховуючи, що постанова виконавця містить застереження про непоширення її дії на спеціальні рахунки, арешт яких заборонено законом, після отримання такої постанови саме банк зобов`язаний був відповідно до вимог частини третьої статті 52 зазначеного Закону повідомити виконавця про цільове визначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на такому рахунку.

Такі висновки узгоджуються із правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20).

Однак, АТ «Ощадбанк», на яке нормами ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника виконало.

Зазначене свідчить про те, що банк не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Отже, державний виконавець не мав документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом Суду такі докази також не надані.

При цьому, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна ( коштів ) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Для боржника надання документів, підтверджуючих статус коштів та те, що рахунок боржника має спеціальний режим використання є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку з накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення завданих негативних наслідків.

Такі висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 20.04.2022 у справі №756/8815/20, від 07.10.2022 у справі №401/4103/14-ц.

У поданій скарзі ОСОБА_1 та його представник стверджують, що державним виконавцем було накладено арешт на рахунок, який призначений для виплати грошового забезпечення військовослужбовця.

Проте в матеріалах справи відсутні докази того, що банківський рахунок ІВАN НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 є виключно зарплатним рахунком чи рахунком із спеціальним режимом використання.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та виходив з того, що у справі відсутні докази про спеціальний режим коштів боржника, на які заборонено накладати арешт в рамках виконавчого провадження. Арешт накладено на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, що узгоджується з вимогами закону.

За цих обставин ухвала місцевого суду є законна та обґрунтована, підстав для її зміни чи скасування не має.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Рябов Дмитро Сергійович, залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 14 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 серпня 2025 року.

Головуючий

Судді