Справа № 442/2056/25 Головуючий у 1 інстанції: Павлів З.С.
Провадження № 22-ц/811/1752/25 Доповідач в 2 інстанції: Савуляк Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що 25 червня 2019 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3 . У шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №442/3930/2021 від 31 серпня 2021 року шлюб між сторонами розірвано.

На підставі судового наказу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 червня 2021 року по справі №442/3932/21 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі частини від видів заробітку боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

На момент звернення до суду з позовом, дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Позивачка вважала, що така форма стягнення аліментів в розмірі від усіх доходів платника є нестабільною та неефективною, оскільки: дохід платника є прихованим, батько дитини перебуває закордоном, не працевлаштований в Україні; виплати фактично не відповідають реальним потребам дитини; дитина має серйозні медичні показання, що потребують значних фінансових витрат.

Позивачка вказувала на те, що дитина страждає на вроджену ваду серця відкрита артеріальна протока. З метою порятунку її здоров`я 06 березня 2024 року була проведена операція, після якої дитина потребує довготривалої реабілітації, яка також включає витрати на ліки, консультації лікарів, обстеження та спеціальне харчування. В дитини були ускладнення після операції, а саме: вогнищева алопеція та рубці.

Крім того, позивачка, враховуючи важкий стан дитини після операції та потребу в постійному догляді, була змушена піти у відпустку по догляду за дитиною без збереження заробітної плати, з 31 березня 2024 та по теперішній час вона залишилась без доходу. Втрата доходу матері суттєво погіршила фінансовий стан сім`ї та можливість забезпечити всі необхідні витрати для реабілітації дитини.

Відповідач ухиляється від належного матеріального забезпечення дитини, створення їй належних умов для життя та розвитку, не допомагає придбанням продуктів харчування, одягу засобів гігієни, а також необхідних медикаментів.

Просила змінити спосіб стягнення аліментів з частки від доходу на тверду грошову суму, визначений судовим наказом Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 червня 2021 року по справі №442/3932/21 та стягувати з відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 8000 грн., які підлягають індексації, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 квітня 2025 року позов задоволено частково.

Змінено спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 09.06.2021 у справі №442/3932/21.

Вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі 4000 (чотири тисячі) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави 1211,20 гривень судового збору.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржила представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тяжкому стану здоров`я дитини, наявності вродженої вади серця, необхідності в реабілітації після складної операції та додатковим ускладненням у вигляді вогнищевої алопеції. Не враховано також часті захворювання дитини через послаблений імунітет, що потребує регулярного медичного нагляду, збалансованого харчування та тривалого відновлення.

Зазначає, що суд першої інстанції жодним чином не дослідив платоспроможність відповідача, його спосіб життя та витрати, майновий стан, а взяв до уваги виключно твердження відповідача, без будь яких належних та допустимих доказів.

Наголошує на тому, що позивачем не надано суду відомостей про види і розмір доходів, які він отримує, жодних офіційних доказів ні на підтвердження працевлаштування, ні на підтвердження відсутності доходів ним не надано. Водночас наявні електронні докази (фото з особистої сторінки у соціальній мережі) свідчать про перебування відповідача за кордоном та активне життя, що виключає повну відсутність доходу та вказує на ймовірне приховування реального матеріального становища.

Зазначає, що суд першої інстанції не врахував відсутність у відповідача на утриманні інших дітей, батьків-пенсіонерів, він є здоровим та працездатним, у нього не змінився сімейний стан, а також не дослідив докази та не встановив таку обставину як погіршення матеріального стану матері.

Просить рішення Дрогобицького районного суду Львівської області від 23 квітня 2025 року змінити в частині розміру аліментів та стягувати з відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 8 000 грн., які підлягають індексації, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення

дитиною повноліття.

16 червня 2025 року від представника ОСОБА_3 ОСОБА_5 надійшов відзив на апеляційну скаргу. Не погоджується з доводами, викладеними в апеляційній скарзі. Зазначає, що позивачка покликалась на значні витрати, пов`язані з утриманням дитини, проте, не надала доказів таких витрат, як і доказів необхідності і вартості медичних обстежень. Наголошує на тому, що сам факт перебування відповідача за кордоном, не свідчить про отримання високих доходів та не може слугувати підставою для задоволення позову. Стверджує, що відповідач намагається максимально приймати участь в вихованні дитини, при наявності вільних коштів, надає допомогу понад встановлений розмір аліментів.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 квітня 2025 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, є дата складення повного судового рішення 02 вересня 2025 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частинами 1,2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом та матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 до ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 серпня 2021 року у справі №442/3930/21 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Судовим наказом Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 червня 2021 року у справі №442/3932/21 ухвалено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 травня 2021 року і до повноліття дитини.

ОСОБА_1 скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про зміну способу стягнення аліментів, шляхом їх присудження у твердій грошовій сумі.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції, беручи до уваги те, що відповідач перебуває за кордоном, на даний час не працевлаштований, його молодий вік, а також ту обставину, що дитина хворіє, потребує постійних обстежень, лікувань, реабілітацій, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково та з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі по 4000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком.

Ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За змістом наведеної норми суд визначає аліменти у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором за заявою одержувача аліментів, і водночас змінює спосіб стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів.

При цьому, закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, - визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів.

Вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 просила змінити розмір та спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що форма стягнення аліментів в розмірі 1/4 від усіх доходів платника є нестабільною та неефективною, оскільки: дохід платника є прихованим, батько дитини перебуває закордоном, не працевлаштований в Україні; виплати фактично не відповідають реальним потребам дитини; дитина має серйозні медичні показання, що потребують значних фінансових витрат. Вказувала, що дитина страждає на вроджену ваду серця відкрита артеріальна протока, з метою порятунку її здоров`я була проведена операція, після якої дитина потребує довготривалої реабілітації, яка також включає витрати на ліки, консультації лікарів, обстеження та спеціальне харчування. Окрім цього, в дитини були ускладнення після операції, а саме: вогнищева алопеція та рубці. Враховуючи важкий стан дитини після операції та потребу в постійному догляді, позивачка була змушена піти у відпустку по догляду за дитиною без збереження заробітної плати та залишилась без доходу.

Тобто, позивачка в даній цивільній справі визначила предметом позову зміну способу та розміру стягнення аліментів - їх присудження в твердій грошовій сумі в розмірі 8000 грн.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно виходив з того, що спосіб стягнення аліментів, визначених судовим наказом Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 червня 2021 року по справі №442/3932/21, може бути змінений за позовом стягувача.

При цьому, суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, дійшов висновку, про часткове задоволення позову, а саме про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн., з врахуванням того, що відповідач перебуває за кордоном, не працевлаштований та з огляду на його молодий вік.

Однак, з таким висновком колегія суддів не погоджується.

Відповідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві, покладається законом рівною мірою на обох батьків і такий обов`язок є безумовним. Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей.

Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання.

Зокрема, при вирішенні такого спору визначальним є обов`язок батьків утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання. Тобто такий обов`язок превалює над можливістю платника таке утримання надавати. При цьому, в обов`язковому порядку судом враховуються всі обставини, які впливають на розмір аліментів.

У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; та інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (частина третя статті 182 СК України).

Висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 та від 16 червня 2021 року у справі № 643/11949/19 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

Колегія суддів, вважає частково обґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що визначений судом першої інстанції розмір аліментів не відповідає вимогам ст. 182 СК України щодо необхідного та достатнього розміру аліментів для забезпечення потреб та інтересів дитини.

Малолітня дитина проживає разом із матір`ю, відтак саме на неї лягає основний тягар по утриманню та вихованню дитини.

При цьому колегія суддів враховує, що розмір аліментів для сплати у розмірі 4000 грн. на дитину є недостатнім для утримання дитини, яка проживає разом із матір`ю, за умови, що батько може надавати значно більше коштів на утримання дитини.

Суд першої інстанції не врахував, що відповідач є молодою та працездатною особою, проживає в країні Євросоюзу, де середня заробітна плата є набагато вища, ніж в Україні, ним не надано будь-яких доказів про те, що він за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов`язків по утриманню дитини та сплачувати аліменти.

Також, на виконання вимог ст.12, 82 ЦПК України відповідачем не надано суду відомостей щодо наявності у нього на утриманні інших осіб.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що в справі відсутні відомості про те, що відповідач має постійне місце роботи, чи отримує постійний стабільний дохід.

Необхідно зазначити, що в силу наведених вище вимог закону, на обох батьків у рівній мірі покладається забезпечення дитині належного утримання до досягнення нею віку вісімнадцяти років.

Таким чином, колегія суддів вважає, що з урахуванням потреби дитини та її стану здоров`я, відсутності у відповідача на утриманні інших дітей та батьків-пенсіонерів, а також те, що обов`язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька, доцільно буде стягувати з ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини в розмірі 6 000 грн.

Визначений розмір аліментів на переконання колегії суддів дозволить зберегти баланс між потребами дитини та потребами відповідача.

Такий розмір аліментів відповідатиме інтересам та потребам дитини, буде необхідним для вирішення побутових та соціальних потреб, які виникатимуть в процесі її розвитку.

При цьому, колегія суддів зазаначає, що відсутні докази, які б в сукупності привели до висновку про те, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі 8 000 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, у твердій сумі підлягає індексації та не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Крім того, присудження аліментів за рішенням суду не обмежує відповідача у праві надання додаткової матеріальної допомоги на дітей добровільно.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи.

Враховуючи викладене, рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 квітня 2025 року, слід змінити в частині розміру присуджених аліментів, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі 6 0000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Щодо розподілу судового збору.

Згідно з ч.13 ст.141ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору за подачу позову до суду (що становив 1211,20 грн.) та за подачу апеляційної скарги (1816,80 грн).

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 75% судового збору, що підлягав сплаті за подачу позову та апеляційної скарги, а саме: 2271 грн (із розрахунку: 908,4 + 1362,6).

Іншу частину витрат по сплаті судового збору віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 квітня 2025 року змінити.

Позов задоволити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 09.06.2021 у справі №442/3932/21.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі 6 000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 2271 гривень судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 02 вересня 2025 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.