Справа № 517/674/25
Провадження № 2-др/517/2/2025
28 серпня 2025 року с-ще Захарівка
Захарівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Меєчка О.М.,
за участю секретаря судового засідання Хасанової С.Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Захарівка заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
18 липня 2025 року представник ТОВ «Споживчий центр» через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернувся до Захарівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заочним рішенням Захарівського районного суду Одеської області від 12 серпня 2025 року позов ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
Від представника ТОВ «Споживчий центр» через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування вимог заяви представник посилається на те, що ним у позовній заяві зазначався попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс, і які очікував понести у зв`язку із розглядом справи у розмірі 8422 грн 40 коп. Вказані витрати складалися з витрат на судовий збір (2422 грн 40 грн) та витрат на професійну правову допомогу, які становили 6000 грн. За таких обставин просить суд ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути із ОСОБА_1 та користь позивача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 6000 грн.
У судове засідання представник ТОВ «Споживчий центр» не з`явився, про час, дату і місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 70). Водночас, звернувся до суду із заявою, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності (а.с. 72).
Відповідач у судове засідання не з`явився хоча належним чином, в порядку визначеному статтями 128-131 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду. Із заявами чи клопотаннями до суду не звертався (а.с. 71).
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Так, судом установлено, що заочним рішенням Захарівського районного суду Одеської області від 12 серпня 2025 року позов ТОВ «Споживчий центр» задоволено та стягнуто із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором і судовий збір (а.с. 46-48).
Представник ТОВ «Споживчий центр» просить суд ухвалити додаткове рішення, а саме стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 6000 грн.
Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження витрат правничої допомоги представником заявника надано: копію договору № 01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01 квітня 2025 року, укладеного між ТОВ «Споживчий центр» та адвокатським об`єднанням «Лекс Верітас», в якому вартість послуг за один позов складає 6000 грн; копію звіту про виконану роботу відповідно до договору № 01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01 квітня 2025 року по клієнту ОСОБА_1 від 12 серпня 2025 року, в якому вказаний перелік послуг наданих виконавцем (адвокатом адвокатського об`єднання «Лекс Верітас» Моісеєнком М.Ю.) замовнику ТОВ «Споживчий центр»; копію платіжної інструкції № СЦ00032594 від 13 серпня 2025 року про перерахування позивачем адвокатському об`єднанню «Лекс Верітас» грошових коштів у сумі 6000 грн (а.с. 60-62).
Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Стороною відповідача не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
За таких обставин, витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 6000 гривень обґрунтовані, підтверджені наданими доказами, а отже такими, що підлягають стягненню з відповідача.
На підставі викладеного та керуючись статтями 15, 133, 137, 141, 265, 270 ЦПК України, суд
Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 (шість тисяч) гривень.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку додаткове рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Захарівський районний суд Одеської області.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст додаткового рішення суду складено 28 серпня 2025 року.
Відомості про сторони у справі:
відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя