Справа № 214/8261/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою 19.08.2025, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на його утримання як повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до 30.06.2027.

За результатами автоматизованого розподілу на підставі протоколу матеріали позовної заяви передано судді Євтушенку О.І. 19.08.2025.

У відповідності до ч.6 ст.187 ЦПК України 05.09.2025 на запит суду надійшла відповідь з адресно-довідкового органу про реєстрацію місця проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Однак, ознайомившись із змістом та формою позовної заяви, судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених в ст.ст.175, 177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху, виходячи з такого:

- позивачем не коректно викладено зміст позовної вимоги в аспекті обраного ним способу захисту з урахуванням вимог ч.1 ст.200 Сімейного кодексу України, оскільки стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у процентному співвідношенні до прожиткового мінімуму, визначеного для дитини за віковою градацією, не передбачене діючим законодавством (окрім як у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів), оскільки застосовується при стягненні аліментів на утримання дітей, тобто до досягнення особою повноліття. У зв`язку з цим позивачеві слід відкоригувати зміст прохальної частини позову та привести його у відповідність до вимог закону;

- зважаючи на те, що вимога про стягнення аліментів є майновою, всупереч п.3 ч.1 ст.176 ЦПК України позивачем не зазначено ціну позову, що визначається за сукупністю усіх виплат, але не більше ніж за 6 місяців;

- зі змісту позовних вимог не можливо встановити інформацію про матеріальне становище сторін (розмір доходів, наявність офіційних джерел доходів, місця роботи), а також матеріальне становище ОСОБА_1 (чи має вона власні доходи, чи отримує стипендію), що слід деталізувати із зазначенням доказів, які б підтверджували ці обставини (зокрема, довідки про доходи, довідки за формою ОК-5, ОК-7, згенеровані через мобільний додаток ДІЯ або через електронні кабінети платників податків тощо); у разі неможливості самостійного надання таких доказів позивач не ставить питання про їх витребування у встановленому законом порядку або шляхом генерування судом такої інформації через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» реєстр ДРФО - доходи: Отримання інформації з ДРФО про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації.

Окремо суд звертає увагу позивача на необхідності уточнення кола учасників справи з огляду на характер спору та предмет, який стосується утримання його батьком як повнолітнього сина, який продовжує навчання, а відтак участь у справі матері позивача ОСОБА_3 є доцільною в силу рівності обов`язків батьків по утриманню їх дітей.

Суд зауважує, що дотримання вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову є імперативним правилом, в тому числі і для суду. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, то згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України її необхідно залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення виявлених недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175, 177 ЦПК України, позовна заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду.

Керуючись ст.ст.4, 19, 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, та приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, який не може перевищувати 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

Копію ухвали направити позивачеві для виконання у встановлений судом строк.

У разі невиконання ухвали суду позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернена позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя О.І. Євтушенко