У Х В А Л А

Справа № 932/10045/23

Провадження № 2-з/932/79/25

03 вересня 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді Петуніна І.В., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіна Ліана Леонідівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Голушка Оксана Володимирівна про визнання договорів купівлі-продажу неукладеними, витребування нерухомості з чужого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні та виселення з квартири,-

В С Т А Н О В И В:

27.08.2025 року до Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіна Ліана Леонідівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Голушка Оксана Володимирівна про визнання договорів купівлі-продажу неукладеними, витребування нерухомості з чужого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні та виселення з квартири.

27.08.2025 року ОСОБА_7 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, у якій прохає накласти арешт та заборонити органам та суб`єктам, як здійснюють повноваження у сфері держаної реєстрації прав, вчиняти будь які по відчуженню наступного нерухомого майна:

- квартири АДРЕСА_1 .

- квартири АДРЕСА_2 .

Також прохає заборонити ОСОБА_6 користуватися квартирою АДРЕСА_1 та заборонити ОСОБА_8 користуватися квартирою АДРЕСА_2 .

Заява обґрунтована наступним чином. Враховуючи, що належні ОСОБА_7 квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 було відчужено на підставі підробної довіреності нібито посвідченої нотаріальною конторою Генрика Ясжомб Мачей Ястожомб, нотаріусом Мачей Ястжомб від 24.10.2023 року, архівний номер А2067/2023 та в подальшому вже були перепродані, позивач вважає, що є ризик повторного відчуження спірного майна з метою уникнути виконання рішення суду.

З цих підстав, прохає суд накласти арешт та заборонити органам та суб`єктам, як здійснюють повноваження у сфері держаної реєстрації прав, вчиняти будь які по відчуженню наступного нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 , квартири АДРЕСА_2 , заборонити ОСОБА_6 користуватися квартирою АДРЕСА_1 та заборонити ОСОБА_8 користуватися квартирою АДРЕСА_2 .

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши долучені до неї докази, суд приходить до висновку про її часткове задоволення за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із вимогами п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Частиною 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. В силу вимог п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, видом забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії. Частиною 1 статті 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язані із предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», що є узагальненням судової практики з розгляду цивільних справ певної категорії, яку імплементовано у державі, зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду. Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу. Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно, суд, за клопотанням позивача, може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Так, предметом спору є визнання договорів купівлі-продажу неукладеними, витребування нерухомості з чужого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні та виселення з квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 .

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 101 власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 станом на 26.12.2018 була ОСОБА_7 .

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 101 власником квартири за адресою: АДРЕСА_4 станом на 27.07.2017 була ОСОБА_7 .

Так з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 101 вбачається, що власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 станом на 17.03.2025 є ОСОБА_6 .

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 101 вбачається, що власником квартири за адресою: АДРЕСА_4 станом на 17.03.2025 є ОСОБА_4 .

Відповідно до витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000343 за заявою ОСОБА_7 було відкрито кримінальне правопорушення за ч.4 ст. 190 КК України.

Надані позивачем копії письмових доказів, вказують на реальність спору між сторонами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіна Ліана Леонідівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Голушка Оксана Володимирівна про визнання договорів купівлі-продажу неукладеними, витребування нерухомості з чужого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні та виселення з квартири.

Невжиття заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливить ефективний захист права власності позивачів.

Тому, для того, щоб титульний власник майна залишився незмінним, заяву позивачів про забезпечення позову необхідно задовольнити частково, заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно та нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно з реєстрації чи перереєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого 101, власником якої є ОСОБА_6 та квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого 101, власником якої є ОСОБА_4 .

Такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, забезпечить запобігання ухиленню від виконання рішення, у випадку задоволення позовних вимог, а також усуне виникнення ситуації, коли виконати рішення суду внаслідок зміни титульного власника майна буде неможливо, і, в той же час, відповідач, як титульний власник спірної будівлі, не позбавляється можливості володіти та користуватися своїм нерухомим майном.

У накладенні арешту на спірне нерухоме майно слід відмовити, оскільки арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а у разі потреби - в обмеженні права користування майном, здійсненні опечатування або вилученні його у боржника та переданні на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису. Види, обсяги і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Тобто, арешт є найбільш обтяжливим заходом, який підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби, відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, та полягає у проведенні опису, оголошенні заборони розпоряджатися, а в разі потреби обмеженні права користування майном. Отже, в цій вимозі позивача суд відмовляє внаслідок її неспівмірності позовним вимогам.

Щодо вимоги заборонити ОСОБА_6 користуватися квартирою АДРЕСА_1 та заборонити ОСОБА_8 користуватися квартирою АДРЕСА_2 , суд зазначає, що дана заява не містить належного обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову у запропонований ним спосіб може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по справі № 932/10045/25. Віддак, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні цієї вимоги.

За вказаних підстав, заява ОСОБА_7 про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 158, 260, 352-353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_7 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіна Ліана Леонідівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Голушка Оксана Володимирівна про визнання договорів купівлі-продажу неукладеними, витребування нерухомості з чужого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні та виселення з квартири задовольнити частково.

Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно та нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно з реєстрації чи перереєстрації права власності на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого 101, власником якої є ОСОБА_6 .

Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно та нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно з реєстрації чи перереєстрації права власності на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого 101, власником якої є ОСОБА_4 .

У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Стягувачами за цим виконавчим документом є:

- ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 );

Боржниками за цим виконавчим документом є:

- ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_6 );

- ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_7 ).

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання. Строк пред`явлення ухвали до виконання - до 03.09.2028 року.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду, протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя І.В. Петунін