Провадження № 2/524/1857/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2025 Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представників позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представників відповідачів ОСОБА_5 , Черкащенко А.А., ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , третьої особи ОСОБА_9 , представників третіх осіб ОСОБА_10 , Сьорі С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №19 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Комунального підприємства «Благоустрій Кременчука», Департаменту житлово-комунального господарства Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Департаменту освіти Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, треті особи: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 про відшкодування шкоди

УСТАНОВИВ:

В судовому засіданні представник третьої особи, адвокат Ульянов Р.А., заявив клопотання про зупинення провадження у справі № 524/12497/24 до набрання законної сили вироком суду у справі № 524/14743/24.

Клопотання було обґрунтовано тим, що від обставин, встановлених у справі № 524/14743/24, безпосередньо залежить розгляд даної справи про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я малолітньої дитини, оскільки у вказаній справі встановлюється характер вини посадових осіб Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №19 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Також представник третьої особи просив врахувати висновки Полтавського апеляційного суду у справі 524/11774/24 зі схожим предметом та підставами.

В судовому засіданні позивачі та їх представники проти задоволення клопотання заперечували.

Представники відповідачів та представник третьої особи клопотання просили задовольнити.

Вислухавши заявлені клопотання, думку учасників процесу з приводу нього, суд вважає за можливе відмовити у задоволенні клопотання з таких підстав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.251, п.1 ч.1 ст.253 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21) вказано, що «метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

З огляду на вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статі і 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду».

Отже, підставами для зупинення провадження по справі, відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України є:

-об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи; тобто, неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються судом у іншій справі;

-пов`язаність справи з іншою, в якій суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на докази у цій справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення;

-обґрунтованість судового рішення, в якому має бути проаналізовано, чи дійсно від наведених обставин залежить вирішення спору в цій справі, та належно мотивовано, що зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи зумовлюється виявленням в ній саме обставин, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено і саме це і є першопричиною перешкоди у здійсненні правосуддя в справі, що зупиняється.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, вирок суду у справі 524/14743/24 є обов`язковим для суду в цивільній справі лише у разі розгляду питань щодо правових наслідків дій чи бездіяльності осіб, стосовно яких він буде ухвалений, тобто ОСОБА_9 та ОСОБА_11 і лише в питаннях чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони вказаними особами.

В свою чергу позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в даній цивільній справі були заявлені до юридичних осіб, які не є учасниками кримінального провадження.

На переконання суду, в даній справі з урахуванням предмету та підстав заявленого позову, суд не позбавлений можливості самостійно встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду, а саме: а) наявність моральної шкоди; б) неправомірні рішення, дії чи бездіяльність заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; г) вину заподіювача шкоди.

Крім того, суд наголошує на тому, що в розумінні ЦПК України постанова Полтавського апеляційного суду, ухвалена за результатами розгляду апеляційної скарги в іншій справі не є новою обставиною для твердження про неможливість розгляду даної справи.

З огляду на викладене суд не вбачає підстав для зупинення провадження.

Керуючись ст. 251, 258-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката Ульянова Руслана Анатолійовича про зупинення провадження по справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала в порядку ст. 353 ЦПК України оскарженню не підлягає.

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ