Справа № 953/7977/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2025 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Муратова С.О., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів, -

встановив:

До Київського районного суду м. Харкова 04.08.2025 в системі «Електронний суд» надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2016 року народження, в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 2025 року і до повноліття дитини.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05.08.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів залишено без руху з наступних підстав.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124), а статтею 18 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону № 2453-VI).

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, вважаю, що подана позовна заява не відповідає вимогам п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, відповідно до якої позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Однак, в прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2016 року народження, в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 2025 року і до повноліття дитини.

Тобто, не зазначає у якій саме частці позивач просить стягнути аліменти.

На підставі викладеного, суд вважав за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду.

Згідно резолютивної частини вказаної ухвали Київського районного суду м. Харкова від 05.08.2025, позивачу надано 5-денний строк, з дня отримання цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

Копія вказаної ухвали про залишення вказаної позовної заяви без руху 06.08.2025 доставлена до електронного кабінету та надіслана одержувачу ОСОБА_1 в її електронний кабінет.

Враховуючі, що недоліки, вказані в ухвалі суду, позивачем у встановлений відповідно до ухвали суду строк і до теперішнього часу не виконані, суд вважає необхідним повернути позовну заяву позивачу, роз`яснивши, що повернення позовної заяви, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою позовною заявою після усунення її недоліків.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів - вважати неподаною та повернути позивачу з усіма додатками.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не є перешкодою для повторного звернення з такою самою позовною заявою після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення позивачу даної ухвали суду.

Суддя С.О. Муратова