Справа № 296/4647/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира

в складі: головуючого судді Пилипюк Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Клименко Е. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

30 квітня 2025 року до Корольовського районного суду міста Житомира надійшов позов ТзОВ «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30 квітня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 4392014 (далі по тексту рішення - Договір), відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 15 000 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2 812,5 гривень, які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Позичальник зобов`язався повернути кредит, проценти за користування ним, однак не виконав своїх зобов`язань належним чином.

Кредитор ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, перерахувавши на рахунок відповідача кредитні кошти в розмірі 15 000 гривень.

26 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір №26-01/2022-83, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі, за Кредитним договором № 4392014 від 30 квітня 2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект центр» на підставі Договору 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, відповідно до умов якого ТОВ «Коллект центр» набуло право вимоги до відповідача за Договором № 4392014 від 30 квітня 2021 року.

Позивач зазначає, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконав, заборгованість не погашає, що зумовлює потребу звернення до суду з цим позовом.

Загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором станом на дату звернення до суду становить 62 897,93 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 11 516,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 49 881,93 гривень; заборгованість за комісіями - 1 500,00 гривень.

На підставі наведеного ТОВ «Коллект центр» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № 4392014 від 30 квітня 2021 року в розмірі 62 897,93 гривень, понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 гривень, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000 гривень.

Ухвалою судді від 05 травня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

Станом на день розгляду справи відзив на позов від відповідача до Корольовського районного суду міста Житомира не надійшов.

Представник позивача ТОВ «Коллект центр» у судове засідання не з`явився, попередньо заявив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та надає згоду на заочний розгляд справи.

Відповідач ОСОБА_1 втретє поспіль у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. 25 серпня 2025 року до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшло чергове клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку з тим, що він проходить службу в Збройних Силах України. Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення судового засідання у цій справі, оскільки відповідачу судом було надано достатньо часу для реалізації його процесуальних прав, відповідач мав можливість скористатись правом на правничу допомогу, подати письмовий відзив на позовну заяву. Сама по собі та обставина, що відповідач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі не може слугувати підставою для тривалого відкладення розгляду справи.

Беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення.

За наявності всіх умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Суд установив, що 30 квітня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №4392014 (Кредитний договір).

Відповідно до п.1.1 Кредитного договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору (далі кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором.

Сума (загальний розмір) кредиту становить 15 000 гривень (п.1.2 Кредитного договору).

Кредит надається строком на 15 днів з 30 квітня 2021 року (строк кредитування) (1.3 Кредитного договору).

Термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 15 травня 2021 року (п. 1.4 Кредитного договору).

Згідно з п. 1.5 Кредитного договору загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 4312,50 гривень в грошовому виразі та 42,946,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 19312,50 гривень.

Комісія за надання кредиту становить 1 500 гривень, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово ( п.1.5.1 Кредитного договору).

Проценти за користування кредитом: 2812,50 гривень, які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2 Кредитного договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6 Кредитного договору). Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована (п.1.7 Кредитного договору).

Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п.2.1 Кредитного договору).

Підписанням договору відповідач ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п.1.4. Договору, а у випадку пролонгації не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування.

Вказаний вище договір про споживчий кредит укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п. 6.1 Кредитного договору). Розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту) (п.6.2 Кредитного договору).

Факт отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 15 000 гривень підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс», призначення платежу: кошти згідно договору 4392014.

Відповідно до проведеного позивачем розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором станом на 30 квітня 2025 року становить 62 897,93 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 11 516,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами - 49 881,93 гривень; заборгованість за комісіями 1 500,00 гривень.

26 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 26-01/2022-83, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за Договором про споживчий кредит № 4392014 від 30 квітня 2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 . Наведене підтверджено копією акту приймання-передачі реєстру боржників за договором факторингу №26-01/2022-83 від 26 січня 2022 року, а також реєстром боржників до договору факторингу № 26-01/2022-83 від 26 січня 2022 року.

10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладено договір відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023. Відповідно до п.2.1 вказаного Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатку №1 та №3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.

Як вбачається з Реєстру боржників, який є Додатком № 3 до Договору №1001/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року, ТОВ «Коллект центр» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4392014 від 30 квітня 2021 року в загальній сумі 62 897,93 гривень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд ураховує наступне.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦПК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статей 509,510,526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Загальними умовами зобов`язання є те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (статті 525, 625 ЦК України).

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (статті 612 ЦК України).

Суд установив, що ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 15 000 гривень строком на 15 днів, дата повернення кредиту 15 травня 2021 року. Проценти за користування кредитом: 2 812,50 гривень, які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Комісія за видачу кредиту 1 500 гривень.

Додатком № 1 до Кредитного договору є Графік платежів, відповідно до якого ОСОБА_1 зобов`язався 15 травня 2021 року сплатити 19 312,50 гривень (15 000 + 2 812,50 + 1 500).

Разом з тим, пунктом 2.3 Кредитного договору визначено умови щодо пролонгації строку кредитування, зокрема пункт 2.3.1.1 передбачає, що позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування.

Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.

З розрахунку заборгованості за Кредитним договором, який здійснений первісним кредитором ТзОВ «Мілоан» вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за тілом кредитом, а саме: 16 травня 2021 року у розмірі 750 гривень; 24 травня 2021 року у розмірі 427 гривень; 03 червня 2021 року у розмірі 414 гривень; 08 червня 2021 року у розмірі 402 гривень; 11 червня 2021 року у розмірі 390 гривень; 14 червня 2021 року у розмірі 378 гривень; 18 червня 2021 року у розмірі 367 гривень; 29 червня 2021 року у розмірі 356 гривень.

Вказані обставини свідчать про те, що відповідач вчиняв конклюдентні дії, сплачуючи частково тіло кредиту, проценти та комісію за пролонгацію, внаслідок чого строк кредитування продовжувався.

Відтак, первісний кредитор ТзОВ «Мілоан» правомірно нарахувало відповідачу заборгованість у розмірі 62 897,93 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 11 516,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 49 881,93 гривень; заборгованість за комісіями - 1 500,00 гривень.

Верховний Суд у постанові від 30 листопада 2022 року у справі №334/3056/15 зазначив, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

Із вказаного слідує, що доведення факту повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором, є обов`язком відповідача як позичальника, а не позивача. Відповідач розмір заборгованості не спростував, не надав власного розрахунку чи доказів виконання боргових зобов`язань.

Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію, зокрема за надання кредиту.

З Кредитного договору вбачається, що кредитором встановлена одноразова комісія саме за надання кредиту, а не за його обслуговування, відповідач, підписуючи кредитний договір, погодився з цією умовою договору, а тому виходячи із положень чинного законодавства та існуючої судової практики Верховного Суду, суд дійшов висновку про задоволення вимог позову про стягнення комісії.

Отже, заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором становить 62 897,93 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 11 516,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 49 881,93 гривень; заборгованість за комісіями - 1 500,00 гривень.

Розподіл судових витрат.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи висновок суду про задоволення позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено, що 02.09.2024 укладено договір №02-09/2024-7 про надання правової допомоги між ТОВ «Коллект Центр» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 .

Відповідно до витягу з акту № 3 про надання юридичної допомоги від 31.03. 2025 ФОП ОСОБА_2 надав правові послуги ТОВ «Коллект Центр» в цій справі на загальну суму 16 000 гривень.

Відповідно до положень статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 4 ст.137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати.

Таким чином, витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокатом, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України.

До таких же висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) (п.63).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання ТОВ «Коллект Центр» про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, ст. ст. 509, 510, 511, 525, 526, 536, 553, 554, 651, 1048, 1054, 1055 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» заборгованість за Договором про споживчий кредит в розмірі 62 897 (шістдесят дві тисячі вісімсот дев`яносто сім) гривень 93 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306, код в );

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Дата складання повного рішення суду - 01 вересня 2025 року.

Суддя Корольовського районного суду

міста Житомира Лілія ПИЛИПЮК