Справа № 538/2529/24
Провадження № 2-п/538/4/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року Лохвицький районний суд Полтавської області

У складі: головуючого судді Бондарь В.А.

за участю секретаря

судового засідання Горілей Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду м.Лохвиця цивільну справу за заявою відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із даною заявою, в якій просить скасувати заочне рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 17.06.2025 року, винесеного по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своєї заяви відповідач зазначає, що заочне рішення є незаконним, необґрунтованим та передчасним, з порушенням норм матеріального та процесуального права України. Судом не було повно з`ясовано усіх фактичних обставин справи та не досліджено і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. Крім цього, він не отримував повідомлення про виклик до суду, а відповідно, не мав можливості надати суду свої пояснення та заперечення проти заявлених вимог, які мають істотне значення для розгляду справи.

В судове засідання сторони не з`явилися, належним чином повідомлені судом про розгляд справи. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, щодо задоволення вимог відповідача заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані суду письмові докази по справі, вважає, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1)залишити заяву без задоволення;

2)скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ч. 1 ст. 288 ЦПК України вбачається, що скасування заочного рішення суду можливе за сукупності двох обставин:

1)поважні причини неявки у судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити суд;

2)наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення.

Поважними причинами, на думку суду, можуть бути лише ті обставини, які об`єктивно перешкоджали явці відповідача до суду, і які безумовно, повинні бути документально підтверджені відповідними доказами, і в силу вимог ст. 285 ЦПК України, повинні бути подані відповідачем до його заяви про перегляд заочного рішення. Разом із цим, сама по собі поважність причин неявки у судове засідання не може бути підставою для скасування судом заочного рішення. Для цього відповідач зобов`язаний подати докази, які мають значення для справи та можуть призвести до ухвалення рішення, яке за своїм змістом повністю чи частково протилежне винесеному судом заочному рішенню, або може призвести до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то суд ухвалив би інше рішення.

Таким чином, лише у сукупності цих обставин можливе скасування заочного рішення.

17.06.2025 року Лохвицьким районним судом Полтавської області ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено у повному обсязі та стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" заборгованість за Договором № 4256151 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 29.12.2023 року станом на 26.08.2024 року у розмірі 102930 гривень 00 коп., судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 гривень 00 копійок.

Ухвалюючи заочне рішення від 17.06.2025 року, суд керувався ст. 280 ЦПК України та в резолютивній частині рішення зазначив порядок оскарження заочного рішення.

Виходячи з вищевикладеного заявник вводить в оману суд, що йому не було відомо про заочне рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 17.06.2025 року. Посилання відповідача щодо надсилання заяви про перенесення слухання справи від 16.06.2025 року не відповідає дійсності, оскільки дана заява відсутня в матеріалах цивільної справи, а додана лише до заяви про перегляд заочного рішення (а.с.100).

Крім того суд зазначає, що в провадженні Лохвицького районного суду Полтавської області дана цивільна справа перебувала з 16.12.2024 року, а рішення ухвалено 17.06.2025 року.

Частиною 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» роз`яснено, що оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення. В іншому випадку апеляційний суд відмовляє в прийнятті апеляційної скарги на заочне рішення.

Згідно ч. 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду (ч.3 ст.284 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Лохвицьким районним судом Полтавської області встановлений факт повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, однак відповідач знехтував та не скористався наданими процесуальними правами.

Відповідно до п.12 Розділу XIV Інструкції з діловодства в місцевих га апеляційних судах України від 20.08.2019 № 814, процесуальні документи суду відправляються поштою та можуть вручатися під розписку (на оригіналі процесуального документа, окремому аркуші, заяві, тощо), яка обов`язково долучається до судової справи.

Заявником не доведено того, що він не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки в судові засідання - з поважних причин.

Навмисне неотримання ОСОБА_1 листів надісланих судом на його адресу, а також оголошення на сайті судової влади Лохвицького районного суду Полтавської області не може бути підставою для підтвердження неналежного його повідомлення.

ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи, однак не виявив зацікавленості у реалізації своїх прав, передбачених ст.ст. 49, 83, 178, 284, 285 ЦПК України, не цікавився результатами розгляду справи та звернувся із заявою про перегляд заочного рішення лише 02.07.2025 року , хоча рішення суду по даній справі ухвалено 17.06.2025 року.

Тому, суд, критично ставиться до твердження заявника про позбавлення його можливості бути присутнім в судовому засіданні та захищати свої права, заявник не приймав участі в розгляді даної справи з власного недбальства, а також не скористався своїм правом щодо надання відзиву на позовну заяву.

У пункті 41 рішення від 03.04.2008 року "Пономарьов проти України" ЄСПЛ вказав, що: "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийня ті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків". (Аналогічні міркування див. mutatis mutandis, п. 27рішення Європейського суду з прав людини від 26.04.2007 р. у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14.10.2003 р.).)

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до Постанови ВС/КЦС у справі № 278/2177/15-ц від 17.12.2021 року, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку відносно того, що наданий банком розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України.

Розрахунок заборгованості за Кредитним договором, що наданий ТОВ "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" разом із позовною заявою є належним, достовірним, допустимим та достатнім доказом, що підтверджує наявність заборгованості у ОСОБА_1 , за невиконання ним своїх зобов`язань.

Крім того, заява про перегляд заочного рішення не містять відомостей про виконання відповідачем зобов`язання, у той час, як позивач довів невиконання кредитного договору Відповідачем, належним чином оформленим розрахунком заборгованості. У випадку, якщо Відповідач не погоджується із наданим розрахунком, останній повинен надати до суду контр-розрахунок та докази здійснення платежів на погашення кредитної заборгованості.

Відповідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, для перегляду рішення необхідна сукупність декількох обставин. При відсутності хоча б однієї з них заочне рішення не підлягає перегляду.

Заявником не надано жодного доказу по поважності причини неявки у судові засідання та відсутні будь-які докази котрі мали би істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд, вважає, що рішення по справі є таким, що відповідає нормам процесуального і матеріального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

ВС України також зробив аналогічний висновок - правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 288 ЦПК, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Однак непоодинокими є випадки, коли суди скасовують заочні рішення, не переконавшись, чи є достатні для цього підстави, передбачені законодавством. Деякі суди не проводять оцінки поважності причин неповідомлення відповідачем про причини своєї неявки в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не оцінюють надані відповідачем докази на предмет їх істотного значення для правильного вирішення справи, і скасовують заочні рішення лише на підставі поданої відповідачем заяви та його усних доводів, які не підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами у справі.

Всі обставини викладені заявником у заяві про перегляд заочного рішення не ґрунтуються на нормах матеріального чи процесуального права.

Нових обставин справи не встановлено, обставин які б впливали на правильне вирішення справи немає, з огляду на вищевикладене можна дійти до висновку що немає законних підстав для скасування заочного рішення від 17.06.2025 року, ухваленого Лохвицьким районним судом Полтавської області..

З огляду на вищевикладене, суд знаходить заяву відповідача про перегляд заочного рішення необґрунтованою та не вбачає підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 280-289 ЦПК України, суд , -

у х в а л и в :

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Лохвицького

районного суду Полтавської області В.А. Бондарь