Справа № 740/3736/25
Провадження № 2/740/1768/25
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2025 року місто Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Роздайбіди О.В.,

при секретарі Дьоміній Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

01 липня 2025 року ТОВ «Таліон плюс» через систему «Електронний суд» звернулося до Ніжинського міськрайонного суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в сумі 15774,00 грн, 2422,40 грн судового збору та 5000,00 грн витрат на правову допомогу.

Позовна заява обґрунтована тим, що 10.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 463749269 у формі електронного документу, відповідно до якого відповідач отримала від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитні кошти (з урахуванням усіх траншів) у розмірі 6600,00 грн.

Відповідно до умов договору відповідач, ознайомившись із істотними умовами оферти, надала згоду (акцепт) на укладення договору шляхом направлення повідомлення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», яке підписано відповідно до абз. 2 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме ввів у спеціальному полі під офертою, яка містить істотні умови договору, одноразовий ідентифікатор, натиснувши іконку «відправити/підписати».

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника НОМЕР_1 , яку позичальник вказав при оформленні кредиту. Відповідач не виконав умови договору, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 15774,00 грн, з яких: 6600,00 грн заборгованість по кредиту, 9174,00 грн заборгованість по процентам за користування кредитом.

У подальшому 03.12.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги за договором факторингу № МВ-ТП/11 ТОВ «Таліон плюс». Таким чином, ТОВ «Таліон плюс» набуло право грошової вимоги до відповідача.

Ухвалою суду від 04.07.2025 у даній справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату проведення судового засідання вважається повідомленим належним чином, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Відповідач про поважність причин не з`явлення суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. На підставі зазначеного, суд відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України, ухвалив без постановлення окремого документу провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

10.10.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 463749269, на підставі якого відповідач отримала кредит у розмірі 6600,00 грн з можливістю отримання наступного траншу протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах цього договору, з визначенням базової процентної ставки 365,00% річних, яка нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості; для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором, необхідно сплатити всі нараховані за перші 20 днів дисконтного періоду проценти у розмірі 858,00 грн (а.с. 20-30).

Довідкою ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» №463749269/11062025/Э від 11.06.2025 та листом ТОВ «ПрофітГід» підтверджується факт перерахування 10.10.2024 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» через ТОВ «ПрофітГід», згідно з Договором про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-757 від 06.09.2023 та на підставі платіжної інструкції відправника, коштів в сумі 6600 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 на суму 6600,00 грн (а.с. 35).

03.12.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № МВ-ТП/11, згідно з яким право вимоги щодо стягнення заборгованості з боржників, указаних у відповідних Реєстрах прав вимоги було відступлено позивачу (а. с. 10 12).

Зокрема, відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги від 03.12.2024 та розрахунку заборгованості, позивач набув права грошової вимоги до відповідача на суму 15774,00 грн, яка складається з 6600,00 грн заборгованості за основною сумою боргу та 9174,00 грн заборгованості по процентам з користування кредитом (а.с. 13 - 17).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

В силу ст.18 Закону України «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями ст. 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Як зазначено в ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачкою не надано суду доказів, які б спростовували докази, надані позивачем, щодо розміру заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача суми сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 гривень.

Згідно з договором про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024, актом приймання-передачі наданих послуг від 30.12.2024 встановлено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 3000,00 грн (а.с. 38-44).

Відповідно до п. 1-4 ч. 4. ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатських робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3 обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, складності справи, спрощеного порядку її розгляду, керуючись у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та її складності, суд дійшов висновку про зменшення розміру витрат ТОВ «Таліон Плюс» на професійну правничу допомогу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, вирішив стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн, а також понесені позивачем витрати за послуги з надання професійної правової допомоги в сумі 3000,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 530, 550, 589, 1054 ЦК України, ст. ст. ст. ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76 83, 89, 95, 133, 141, 247 ч. 2, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 284-289, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» заборгованість за договором № 463749269 від 10.10.2024 у розмірі 15774 (п`ятнадцять тисяч сімсот сімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору та 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», місцезнаходження за адресою: м. Чернігів, вулиця Жабинського, буд. 13, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заочне рішення може бути переглянуто Ніжинським районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення/підписання. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення/підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На заочне рішення протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Роздайбіда