Справа №155/745/25
Провадження №2/155/460/25
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03.09.2025 м.Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Санакоєва Д.Т. при секретарі судових засідань Федонюк О.М., розглянувши у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

07 травня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 в якому просить стягнути з останнього на свою користь борг за борговою розпискою в сумі 102000 гривень 00 копійок.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 січня 2025 року, ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_1 102000 грн, в якості безпроцентної позики та зобов`язався повернути в строк до 14 лютого 2025 року. Однак відповідач свої зобов`язання не виконав, борг не повернув.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій він просить розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи у тому числі й шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про що у матеріалах справи наявні відповіді докази, у встановлений судом строк без поважних причин відзив не надав, будь яких клопотань, заяв чи заперечень від нього на адресу суду не надходило.

Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу.

Однак з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього.

Згідно з Постановами ВС від 21.12.2022 у справі №757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30.11.2022 у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св33, 31.08.2022 у справі №760/17314/17), якщо адресат відмовився від отримання судової повістки, то вона вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки.

Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду.

Окрім того, відповідач повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи шляхом опублікування оголошення на офіційному вебсайті «Судова влада України.

Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити її правову позицію щодо предмета спору.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи та справу можливо розглянути у його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України наявні всі умови для ухвалення у даній справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.8 ст.178 ЦПК у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини приходжу до наступного висновку.

Судом встановлено, що 14 січня 2025 року в м. Луцьк Волинська область, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підписали розписку відповідно до якої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав від ОСОБА_1 у борг грошові кошти у розімірі102000 гривень в якості безпроцентної позики. Всю вказану суму боргу ОСОБА_2 зобов`язався повернути у строк до 15 лютого 2025 року (а.с.6).

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставам виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України).

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Відповідно до ч1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Пред`являючи даний позов, позивач зазначив, що у визначений договором строк відповідач борг не повернув, що зумовлює необхідність захисту його порушених прав.

Факт укладення договору позики між сторонами та факт отримання відповідачем коштів на виконання умов цього договору підтверджується особистою розпискою ОСОБА_2 від 14.01.2025 року. Розписка підписана ОСОБА_2 як отримувачем коштів.

Зміст розписки, наданої позивачем, містить зобов`язання повернути позику у визначений термін, а тому засвідчує не лише факт отримання коштів відповідачем від позивача, а й зобов`язання їх повернення із конкретно визначеним терміном.

Таким чином розписка, яка міститься в матеріалах справи у повному обсязі підтверджує, що між позивачем і відповідачем є наявний факт правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Наявність оригіналу боргової розписки у позивача, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане.

Саме до такого правового висновку прийшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 31.10.2018 року при розгляді справи № 707/2606/16-ц (провадження № 61-28762св18).

Оскільки відповідач в судові засідання не з`явився, відзив на позов, заперечення, чи будь якій пояснення не подав, враховуючи ту обставину, що позивач, як позикодавець, має право вимагати повернення боргу, а відповідач, як позичальник, позику в установлений розпискою строк не повернув, то таку суму боргу слід стягнути на користь позивача в примусовому порядку.

Крім того, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в сумі 1211,2 гривень.

Керуючись ст.4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 265, 280-282 ЦПК України, ст.526, 527, 533, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за борговою розпискою від 14 січня 2025 року в розмірі 102000 (сто дві тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення у повному обсязі складено 03.09.2025 року.

Cуддя Горохівського районного суду

Волинської області Д.Т.Санакоєв