Провадження № 2/742/1777/25
Єдиний унікальний № 742/3544/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Коваленка А.В., за участю секретаря судових засідань Риндя Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та перерозподіл аліментів, -

ВСТАНОВИВ :

І.Зміст позовних вимог та заперечень сторін.

У липні 2025 року позивач звертаючись до суду з заявою просить суд, стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 8,33 % від усіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того просить здійснити перерозподіл сплати аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 (мати синів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ) по 8,33 % на кожну дитину, загалом 16,66 % доходу відповідача; на користь ОСОБА_3 (мати дочки ОСОБА_9 ) 8,33 % доходу на утримання дочки ОСОБА_9 та 8,33 % на утримання ОСОБА_3 до досягнення донькою трьох років; на користь ОСОБА_4 8,33 % доходу відповідача на утримання їхньої спільної дочки.

Аргументує свої вимоги тим, що вона є матір`ю неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні. Батьком дитини є ОСОБА_2 , який на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, тому вона звернулась з відповідним позовом до суду.

ІІ.Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 09 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 12 год 00 хв 03 вересня 2025 року.

ІІІ. Позиції сторін.

В судове засідання позивач не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить слухати справу без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV.Фактичні обставини встановлені судом.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_6 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.5)

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 13.06.2012, витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 18.05.2018, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 (а.с.4)

V.Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 8,33 % від усіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

У відповідних положеннях ст.3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини 1989 року, що 27 вересня 1991 року набула чинності для України, зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач працездатного віку, неповнолітня дочка проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні.

Оцінюючи докази у справі, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини щомісячно у розмірі 8,33 % від його доходу, до досягнення дочкою повноліття, починаючи з 08.07.2024 року - часу звернення до суду з позовною заявою.

Такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст.7 СК України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Щодо позовних вимог про здійснення перерозподілу сплати аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 (мати синів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ) по 8,33 % на кожну дитину, загалом 16,66 % доходу відповідача; на користь ОСОБА_3 (мати дочки ОСОБА_9 ) 8,33 % доходу на утримання дочки ОСОБА_9 та 8,33 % на утримання ОСОБА_3 до досягнення донькою трьох років; на користь ОСОБА_4 8,33 % доходу відповідача на утримання їхньої спільної дочки.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач надав заяву в якій визнав вказані позовні вимоги.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Позивач не залучила до участі у справі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 як належних співвідповідачів, у звязку з чим суд відмовляє у прийнятті визнання відповідачем позову у даній частині, оскільки визнання позову відповідачем суперечить правам вищевказаних осіб.

У позовній заяві позивач вказує, що на даний час відповідач вже має встановлені аліментні зобов"язання на утримання двох дітей від ОСОБА_5 (20 % доходу), дочки від ОСОБА_3 (10 % доходу), самої ОСОБА_3 до досягнення дитиною 3 років (10 % доходу) та дочки ОСОБА_10 (10 % доходу). Загальна частка аліментних зобов"язань становить 50 % доходу відповідача, що є гранично допустимим розміром утримань за законом (ст.70 ЗУ "Про виконавче провадження").

Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З аналізу наведених норм матеріального та процесуального права можна дійти висновку, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Згідно із частинами першою-третьою статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Судом встановлено, що позовні вимоги щодо перерозподілу стягуваних з відповідача аліментів заявлені до ОСОБА_2 , який є неналежним відповідачем та незалучено до участі в справі в якості відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на користь яких рішенням судів стягнені аліменти на утримання дітей.

Встановивши, що позовні вимоги щодо перерозподілу аліментів заявлені до неналежного відповідача, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог .

VI.Судові витрати.

Згідно з ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню частково судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись вищевикладеним, на підставі ст.12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини -

задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_3 ) на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно у розмірі частини всіх видів доходу (заробітку), яка становить 8,33 % , але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття починаючи з 08.07.2024 року - часу звернення до суду з позовною заявою.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_2 , на користь держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення, в частині стягнення аліментів за один місяць, підлягає до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Анатолій КОВАЛЕНКО