Справа № 682/2330/25
Провадження № 2-н/682/207/2025
У Х В А Л А

іменем України

05 вересня 2025 року

Суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області Мотонок Т.Я., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу,

в с т а н о в и л а:

04.09.2025 ОСОБА_1 звернулась до суду та просила видати судовий наказ про виготовлення технічної документації з внесенням відомостей про спільну сумісну власність нежитлових приміщень загального користування та внесення цих відомостей до права власності у договір купівлі житлової нерухомості.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За змістом ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 ЦПК України.

Статтею 161 ЦПК України визначено виключний перелік вимог, за якими може бути виданий судовий наказ.

Так, судовий наказ може бути видано, якщо:

1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку;

2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника;

3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;

4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів;

7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Наказне провадження є особливою формою судочинства, яке має на меті оперативний розгляд заяв та не передбачає проведення попереднього судового засідання для з`ясування вимог заявника, а тому ці вимоги мають бути чіткими та відповідати положенням ст. 161 ЦПК України.

В заяві про видачу судового наказу заявник просить суд видати судовий наказ про виготовлення технічної документації з внесенням відомостей про спільну сумісну власність нежитлових приміщень загального користування та внесення цих відомостей до права власності у договір купівлі житлової нерухомості.

З наведених вище норм закону слідує, що вимога заявника ОСОБА_1 не відповідає положенням ст. 161 ЦПК України, а отже за такою вимогою судовий наказ не може бути виданий.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 42 ЦПК України, при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.

Звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу, всупереч вимогам ст. 163 ЦПК України, заявник ОСОБА_1 не вказала, хто є боржником у справі наказного провадження, та до кого сформульована її вимога.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 161, 163, 165 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мотонок Т. Я.