Справа № 526/1107/25
Провадження № 2/526/920/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 серпня 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі судового засідання Лопушняк Т.П., за участі представника позивача-відповідача Сергієнко В.І., представників відповідача-позивача Жага Е.Г., Варченко П.М., розглянувши в м. Гадяч у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Аграрного приватно-орендного підприємства «Великообухівське» про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки (паю) та зустрічним позовом Жага Едуарда Григоровича, що діє в інтересах Аграрного приватно-орендного підприємства «Великообухівське», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за виконані роботи,

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що 21.02.2022 між ОСОБА_1 (далі позивач-відповідач) та Аграрним приватно-орендним підприємством «Великообухівське» (далі відповідач-позивач, підприємство) було укладено договір оренди земельної ділянки. Після укладання договору відповідач-позивач порушує його умови, не виплачує орендну плату в розмірі та строки, передбачені договором. Позивач-відповідач письмово звернувся до підприємства з заявою про намір розірвати договір оренди через систематичне порушення його умов та листом відповідача-позивача було відмовлено у виплаті орендної плати, а також повідомлено, що було проведено рекультивацію земельної ділянки, випилювання кущів, чагарників та дерев, викорчовування пеньків та інше, щоб привести земельну ділянку у стан придатний для сільськогосподарського виробництва й затрачені кошти підуть у зарахування майбутньої орендної плати за земельну ділянку із розрахунку 5500,00 грн. за 1 га. Позивач-відповідач вважає, що це не зазначено в договорі та стосується інших договірних відносин. Позивач-відповідач направив письмове повідомлення про намір розірвати договір, воно отримано підприємством, але залишилося без реагування. На підставі цього просить достроково розірвати договір оренди земельної ділянки між ними та стягнути з підприємства судові витрати.

Ухвалою суду від 14 квітня 2025 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін.

До суду надійшла зустрічна позовна заява представника АПОП «Великообухівське», яка з урахуванням уточнення позовних вимог мотивована тим, що в 2021 році до директора підприємства звернулася ОСОБА_2 з проханням отримати позику в сумі 23500 грн. для виготовлення технічної документації на три земельні ділянки. В подальшому власники земельних ділянок, в тому числі ОСОБА_1 (позивач за первинним позовом та відповідач за зустрічним позовом), запропонували взяти в оренду земельні ділянки, але повідомили, що виконання сільськогосподарських робіт на них є неможливим у зв`язку з неналежним станом (чагарники, дерева та багаторічні бур`яни). Директор підприємства запропонував виконати роботи з рекультивації земельних ділянок, на що власники, в тому числі ОСОБА_1 , погодилися. Вважає, що були досягнуті всі істотні умови договору підряду предмет договору, ціна та строк виконання робіт. Далі було затверджено калькуляцію собівартості робіт з рекультивації земельних ділянок, яка замовниками була погоджена, заперечення не надходили. Між сторонами було досягнуто згоди, що вартість послуг рекультивації буде вираховуватися з орендної плати за користування земельними ділянками, а 21.02.2022 між сторонами, в тому числі з ОСОБА_1 , були укладені договори оренди землі. Після закінчення робіт було складено акт приймання-передачі виконаних робіт, але не підписаний ОСОБА_1 . В вересні 2024 року від ОСОБА_1 надійшов лист про проведення повного розрахунку за договором оренди земельної ділянки кадастровий номер :00:003:0500 за 2022 2024 роки та повернення земельної ділянки. У відповідь було направлено лист з пропозицією підписати акт виконаних робіт та узгодити взаєморозрахунки по орендній платі, який був отриманий ОСОБА_1 , але відповідь від нього не надійшла, на зустріч не з`явився. Вказує, що вартість робіт склала 105610 грн., також 12093,42 грн. 3% річних та 54774,83 грн. індекс інфляції. З урахуванням викладеного, просить зобов`язати ОСОБА_1 прийняти виконані роботи з рекультивації земельної ділянки кадастровий номер :00:003:0500 шляхом підписання акту виконаних робіт від 20.05.2022 на суму 105610 грн. та стягнути з ОСОБА_1 на користь підприємства заборгованість за виконані роботи в розмірі 105610 грн., а також 12093,42 грн. 3% річних та 54774,83 грн. індекс інфляції.

Ухвалою суду від 06 травня 2025 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву, об`єднано в одне провадження позови та здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження в загальне позовне провадження з призначення підготовчого засідання на 10.06.2025.

Представником позивача-відповідача надано відзив на зустрічну позовну заяву, в якому вказано, що жодної домовленості про укладення договору підряду не було, договір підряду не укладався ні в усній, ні в письмовій формі, істотні умови договору, а також вартість будь-яких послуг відсутня. Вказує, що зі звітами про виконані роботи, фотодоказами ознайомився тільки при отриманні зустрічної позовної заяви та жоден з наданих відповідачем-позивачем документ не підписаний ОСОБА_1 . Просить повністю відмовити у задоволенні зустрічного позову. Щодо первісного позову, то вказує, що земельна ділянка була взята в оренду без будь-яких недоліків, а роботи, які проводилися після укладення договору оренди, були направлені для досягнення цілей, для яких земельна ділянка взята в оренду.

Ухвалою суду від 26 червня 2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 15.07.2025.

Позивачем-відповідачем надана заява про розгляд справи без його участі, але за участі його представника. Позовні вимоги за первісним позовом визнає повністю, а за зустрічним не визнає.

Представник позивача-відповідача пояснив, що первісний позов просить задовольнити через систематичне порушення умов договору, орендна плата не виплачувалася. Зустрічний позов необґрунтований, докази договору підряду відсутні, просить відмовити. Земельна ділянка недоліків не мала.

Представник відповідача-позивача Варченко П.М. пояснив, що до позовної заяви додано усі бухгалтерські документи, переписка через месенджери. Усний договір було укладено з ОСОБА_1 про виконання робіт за умовами, що затрати на рекультивацію будуть враховані в орендну плату. Затрати спочатку ніхто не знав. Просить відмовити у задоволенні первісного позову, а зустрічну позовну заяву задовольнити.

Представник відповідача-позивача Жага Е.Г. пояснив, що первісний позов не визнають, зустрічний просить задовольнити. Кошти за проведені роботи повинні враховуватися в залік орендної плати. Перед укладенням договору оренди було досягнуто всі умови договору підряду. Заборгованість відсутня.

Щодо первісного позову, то судом встановлено наступне.

Згідно договору оренди землі від 21.02.2022, укладеного між позивачем-відповідачем (Орендодавець) та відповідачем-позивачем (Орендар), Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :00:003:0500, площею 1,0900 га, яка знаходиться на території Лисівської сільської ради Миргородського району Полтавської області (далі Договір).

Договором сторони передбачили, зокрема нормативна грошова оцінка земельної ділянки 71613,88 грн. (п. 3 Договору); земельна ділянка, яка передається в оренду, немає недоліків, які можуть перешкоджати її ефективному використанню (п. 4); договір укладено на 20 років (п. 6); орендна плата нараховується у розмірі не менше 14% від нормативної грошової оцінки 10025,94 грн. (п. 7); орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року (п. 9); пеня 0,3% за кожен день прострочення (п. 12); розірвання договору оренди в односторонньому порядку (п. 37).

З інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 13.11.2024 вбачається, що Договір зареєстрований 21.02.2022 за № 47033258.

Листом позивача від 13.09.2024 повідомлено відповідача про бажання достроково розірвати договір оренди за систематичне порушення умов Договору, яке виразилося у систематичній невиплаті орендної плати.

Листом відповідача від 05.10.2024 повідомлено позивача про те, що на земельній ділянці позивача було проведено рекультивацію земельної ділянки, випилювання кущів, чагарників та дерев, викорчовування пеньків та інше, щоб привести земельну ділянку у стан придатний для сільськогосподарського виробництва й затрачені кошти підуть у зарахування майбутньої орендної плати за земельну ділянку із розрахунку 5500,00 грн. за 1 га.

Листом позивача від 13.11.2024 повідомлено відповідача про намір розірвати Договір відповідно до п. 37, повернути земельну ділянку та провести повний розрахунок до Договором. (лист отримано відповідачем 05.12.2024).

З відомостей Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 08.04.2025 вбачається, що за період з січня 2022 року по лютий 2025 року орендна плата відповідачем за користування (оренду) земельної ділянки позивачу-відповідачу не нараховувалася та не виплачувалася.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

За приписами ст. 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Права та обов`язки орендодавця та орендаря встановлені статтями 24 та 25 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

За положеннями ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право, крім іншого, вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно з ч. 3, 4, 5 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Таким чином, законодавець допускає розірвання договору в односторонньому порядку в разі, якщо це передбачено умовами договору.

Статтею 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено правовий висновок щодо підстав для розірвання договору оренди землі з урахуванням пункту "д" частини першої статті 141 ЗК України, а саме підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, аналіз змісту статей 24, 25 Закону України "Про оренду землі" та пункту "д" частини першої статті 141 ЗК України дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підставу для розірвання договору оренди. При цьому факт несплати орендної плати стосується випадків як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому ніж визначено договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Також, п. 37 Договору сторони передбачили, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається при порушенні умов виконання даного договору сторонами. В разі розірвання договору орендодавець зобов`язаний проінформувати орендаря в письмовій формі не пізніше, ніж за шість місяців до завершення виробничого сільськогосподарського року (тобто з 1 листопада по 22 лютого).

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Укладаючи договір оренди землі сторони узгодили усі умови (пункти) договору, визначили його зміст, а тому зазначений договір оренди землі укладено з усіма погодженими сторонами умовами.

Відповідно до частини третьої статті 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Вказані правові висновки щодо одностороннього розірвання договору оренди землі викладені в постановах Верховного Суду від 02 вересня 2019 року у справі №623/2421/16-ц, від 16 січня 2019 року у справі №420/550/16-ц, від 30 січня 2019 року у справі №623/2422/16-ц.

Оскільки п. 37 Договору передбачено можливість розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку, що не суперечить ч. 4 ст. 31 Закону України «Про оренди землі», а відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні, суд приходить до висновку, що вимога про розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку відповідає чинному законодавству та умовам укладеного сторонами договору оренди землі.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Станом на час розгляду справи відповідач-позивач не надав суду доказів своєчасної сплати ним орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки.

Щодо зустрічного позову, то судом встановлено наступне.

За положеннями пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині третій статті 203 ЦК України закріплено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти: 1) правочини між юридичними особами; 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У статті 641 ЦК України визначено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна зі сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до частин першої, третьої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Умова про предмет договору підряду є істотною. Предметом договору підряду є індивідуалізований результат праці підрядника на який спрямована узгоджена воля сторін.

Умова щодо предмета договору підряду уточнюється ціною підрядних робіт.

Ціна договору підряду - це грошова сума, належна підрядникові за виконане замовлення. За статтею 843 ЦК України у договорі підряду визначається або конкретна ціна роботи, або способи її визначення. Отже, ціна може бути визначена в тексті договору підряду безпосередньо, або у договорі підряду може зазначатися спосіб визначення ціни. Крім того, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі, який містить постатейний перелік затрат на виконання робіт, є додатком до договору та його невід`ємною частиною.

За відсутності цих умов ціну може встановити суд на основі звичайно застосовуваних за аналогічні роботи цін з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами.

Таким чином, закріплене у ЦК України визначення договору підряду дає підстави для висновку про те, що це консенсуальний, двосторонній та оплатний договір. При цьому консенсуальність договору підряду означає, що він визнається укладеним у момент одержання акцепту особою, що направила оферту.

Відповідно до статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів установлюються в договорі підряду. Якщо в договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

При цьому в оферті та в акцепті щодо виконання підрядних робіт повинна бути чітко виражена воля осіб щодо істотних умов договору.

Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами ч.ч. 1, 2 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим кодексом.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 89 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Досліджуючи надані докази (фотокопії електронних листів та розписок, скріншоти переписок, а також дорожні листи техніки), суд вважає, що відповідачем-позивачем не надано належних і допустимих доказів, що вони мають будь-яке відношення саме до земельної ділянки позивача-відповідача, оскільки сам представник відповідача-позивача у відзиві вказує, що рекультивація проводилася відносно трьох земельних ділянок.

Також, суд вважає позицію представника позивача-відповідача щодо оренди земельної ділянки без недоліків слушною, оскільки в п. 4 та п. 5 укладеного договору оренди від 21.02.2022 чітко вказано, що недоліків, які можуть перешкодити її ефективному використанню, та інших особливостей, які можуть вплинути на орендні відносини, немає.

Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін» (under the diminant sinfluence of the party).

За вимогами частини першої статті 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право в подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 02 жовтня 2012 року у справі № 23/236, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) закон покладає саме на замовника.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення заборгованості за виконані роботи мають ґрунтуватись на належним чином укладеному договорі підряду. Проте такий договір між сторонами не укладався, а в матеріалах справи відсутня проектно-кошторисна документація та інші додатки до договору підряду, підписані саме обома сторонами даної цивільної справи, з чітким переліком видів робіт та їх орієнтовною вартістю, тому відсутні правові підстави для задоволення зустрічних позовних вимог.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення первісних позовних вимог, а саме розірвання договору оренди землі, та відсутністю підстав для задоволення зустрічного позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 968,96 гривень, оскільки позовна заява подана через систему «Електронний суд» (1211,20Х0,8).

Керуючись ст. 12, 81, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Аграрного приватно-орендного підприємства «Великообухівське» про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки (паю) задовольнити.

Розірвати договір оренди землі від 21.02.2022 № б/н, укладений між ОСОБА_1 та Аграрним приватно-орендним підприємством «Великообухівське», щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :00:003:0500, площею 1,0900 га, яка знаходиться на території Лисівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, право оренди якої зареєстроване 21.02.2022 виконавчим комітетом Великобудищанської сільської ради в Державному реєстрі речових прав за № 47033258.

Стягнути з Аграрного приватно-орендного підприємства «Великообухівське» на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.

У задоволенні зустрічного позову Жага Едуарда Григоровича, що діє в інтересах Аграрного приватно-орендного підприємства «Великообухівське», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за виконані роботи відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 03 вересня 2025 року.

Повне найменування сторін:

Позивач-відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач-позивач: Аграрне приватно-орендне підприємство «Великообухівське», місцезнаходження: Полтавська область, Миргородський район, с. Велика Обухівка, вул. Молодіжна, 18, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 03772594.

Головуючий: В. Г. Черков