Справа № 461/9560/24 Головуючий у 1 інстанції: Романюк В. Ф.
Провадження № 22-ц/811/2963/25 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

03 вересня 2025 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду Савуляк Р.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 січня 2025 року у справі за позовом Львівського міського комунальне підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги,-

встановив:

Заочним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 20 січня 2025 року позовні вимоги Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги, - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії, за період з 01.01.12.2021 по 31.03.2024 року, за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) в сумі 3529,93 грн., 15,32 грн. інфляційні втрати, 7,81 грн. 3% річних, 9,21 грн. пеня.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

Однак як убачається з матеріалів апеляційної скарги, така не відповідає вимогам п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, оскільки до апеляційної скарги не додано документи, що підтверджують повну сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В апеляційній скарзі міститься покликання на те, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, з покликанням на п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

За приписами пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Таким чином, для звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» особа повинна мати статус військовослужбовця, а спір у справі повинен бути пов`язаний із проходженням нею військової служби, тобто професійною діяльністю особи, пов`язаною із обороною України.

З матеріалів справи вбачається, що матеріально-правова вимога позивача до відповідача щодо якої він просить ухвалити рішення зводиться до стягнення заборгованості за комунальні послуги.

Зважаючи на таке, спірні правовідносини у даній справі не пов`язані із захистом порушених прав ОСОБА_1 саме як військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, який призваний на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи будь-яким іншим чином пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, не стосуються його соціального та правового статусу як військовослужбовця, а тому відсутні визначені законом підстави для звільнення відповідача ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» у даній справі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 в справі 640/7310/19 погодилась із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для звільнення особи від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки зміст заявлених вимог свідчить, що вони не пов`язані з виконанням особою військових обов`язків та не стосуються його службових обов`язків.

Аналогічним чином Верховним Судом були застосовані положення пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» в ухвалах від 26.07.2023 у справі № 755/25044/14-ц, від 29.06.2023 у справі № 274/1676/22.

За таких обставин, ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір».

Згідно п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 року у розмірі 3028 грн.

Відповідно до пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у редакції чинній на момент подання апеляційної скарги, розмір судового збору встановлюється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

З огляду на пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання апеляційної скарги підлягає до сплати у розмірі 4542 грн. (3028*1,5).

У зв`язку з вищенаведеним, скаржнику необхідно оплатити судовий збір в розмірі4542 грн. за такими реквізитами:

Отримувач коштів ГУК Львiв/Личаківський р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38008294

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0013954

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Львівський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

При заповненні платіжного документа у графі "код платника" платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Згідно ч. 2 ст. 357, ст. 185 ЦПК України, апеляційна скарга, оформлена з порушенням вимог встановлених статтею 356 цього Кодексу, залишається без руху.

Враховуючи допущені при подачі апеляційної скарги недоліки, вважаю за необхідне залишити таку без руху протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали для їх усунення, попередивши апелянта, що у випадку невиконання цієї ухвали у зазначений строк подана апеляційна скарга буде вважатись неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Документ, що підтверджує сплату судового збору або докази про звільнення від такого у визначений судом строк представити Львівському апеляційному суду.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 січня 2025 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення апелянту ухвали, інакше апеляційна скарга буде вважатися неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Суддя Львівського

апеляційного суду Савуляк Р.В.