Провадження № 2-зз/554/55/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2025 року Шевченківський районний суд міста Полтави

в складі: головуючого судді Чуванової А.М.,

за участю секретаря судового засідання Єсліковської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтава клопотання адвоката Якимової Ольги Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, заінтересована особа: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк», -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Якимова О.В. в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, в якій просить скасувати заходи забезпечення позову, застосовані у справі № 2-12365/10, згідно ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 03 грудня 2010 року, за заявою Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань перед банком, а саме: тимчасового обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 08.07.2002 року Великобагачанським РВ УМВС України в Полтавській області, права виїзду за кордон до виконання зобов`язань перед банком.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 03 грудня 2010 року у справі за заявою ПАТ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань перед банком. Ухвалу від 03 грудня 2010 року було направлено до виконання до Державної прикордонної служби України. Зі змісту відповіді Державної прикордонної служби України від 31.03.2025 року вбачається, що станом на 31.03.2025 року у Державній прикордонній службі України виконується ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 03.12.2010 року у цивільній справі № 2-12365/10, якою суд в порядку забезпечення позову за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» тимчасово обмежив у праві виїзду за межі України боржника громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання своїх зобов`язань перед банком.

18 червня 2025 року до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було направлено адвокатський запит № 35. Зі змісту відповіді Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 04.07.2025 року № 38807 вбачається, що згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 04.07.2025 року у відділі ДВС на виконанні не перебуває виконавчий документ № 2- 12365/10, виданий Октябрським районним судом м. Полтави за позовом ПАТ «Приват Банк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . На виконання вищевказаного виконавчого документа відносно ОСОБА_2 27.01.2011 року Великобагачанським районним ВДВС ГТУЮ у Полтавській області було відкрито виконавче

провадження АСВП № 23966111 про стягнення заборгованості на користь ПАТ «ПриватБанк». 31.01.2011 року вищевказане виконавче провадження завершено у відповідності до вимог п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання), що діяв на момент вчинення виконавчої дії.

За таких обставин заходи забезпечення позову у вигляді тимчасового обмеження права виїзду за кордон до виконання зобов`язань перед банком, які фактично виконано, що діють уже понад 10 років є обтяжливими для заявника та вже не є необхідними для забезпечення виконання рішення суду.

Вважає, що строк для примусового виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03 грудня 2010 року у справі № 12365/10 пройшов, зобов`язання було виконано фактично, тому необхідність в тимчасовому обмеженні права виїзду за кордон до виконання зобов`язань перед банком відпала.

На підставі викладеного, заявник просить задовольнити клопотання.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Представник заявника адвокат Якимова О.В. в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі та без участі заявника, вимоги заяви підтримала, просила задовольнити.

Представник АТ КБ «Приват Банк», будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу.

Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 03.12.2010 року у справі №2-12365/10 заяву представника позивача ПАТ «ПриватБанк» про забезпечення позову задоволено. Обмежено ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий В. Багачанським РВ УМВС України в Полтавській області 28.07.2002) у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які пе.редбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Крім статті 33 Конституції законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею (ч.2 ст.441 ЦПК України).

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення (ч.3 ст.441 ЦПК України).

Згідно зі ст.1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну. Пунктом 5 ч.1 ст.6 цього Закону передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Перелік заходів забезпечення позову визначений у ст.152 (у редакції, чинній на момент постановлення ухвали суду), та встановлення заборони виїзду за межі України як вид забезпечення позову у ч.1 ст.150 ЦПК України, та у ч.1 ст.152 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення ухвали суду) не передбачено.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" заява про забезпечення позову у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, шляхом заборони виїзду відповідача за межі України не може бути задоволена, оскільки згідно з ч.1 ст.151 ЦПК України суд вживає лише ті заходи забезпечення позову, які передбачені цим Кодексом. Заборона виїзду відповідача за межі України не може належати і до інших видів забезпечення позову (ч.2 ст.152 ЦПК України), оскільки відповідно до ст.33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом. Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Згідно листа Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 04.07.2025 року № 38807 вбачається, що 27.01.2011 року Великобагачанським районним ВДВС ГТУЮ у Полтавській області було відкрито виконавче провадження АСВП №23966111 про стягнення заборгованості на користь ПАТ «Приват Банк».

31.01.2011 року вищевказане виконавче провадження завершено у відповідності до вимог п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання), що діяв на момент вчинення виконавчої дії.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що редакція Цивільного процесуального кодексу України, яка діяла на час постановлення ухвали про тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України не передбачала такого виду забезпечення позову, то застосування зазначеного способу забезпечення позову під час розгляду цивільної справи про стягнення заборгованості за кредитним договором є помилковим, і на даний час ці заходи обмежують конституційні права ОСОБА_1 , а тому суд дійшов до висновку, що заява про скасування заходів забезпечення позову є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 158 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката Якимової Ольги Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, заінтересована особа: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк»- задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 03 грудня 2010 року по справі № 2-12365/10, у виді обмеження ОСОБА_1 (д.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий В. Багачанським РВ УМВС України в Полтавській області 28.07.2002)) у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань.

Копію ухвали направити до Державної прикордонної служби України, а також учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, або в порядку ч.2 ст. 354 ЦПК України.

Суддя А.М. Чуванова