Справа № 643/8760/25
Провадження № 2/643/4169/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2025 Салтівський районний суд міста Харкова у складі: головуючого судді Скотара А.Ю., за участю секретаря судового засідання Серікової Я.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

установив:

ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (далі Товариство) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 33745,60 грн, який обґрунтувало таким: 09.09.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 7051412 про надання споживчого кредиту (далі Договір). За взаємною згодою сторони погодили такі умови договору: відповідно до п. 1.3 тип кредиту кредит, сума кредиту складає 7000 грн. Згідно з п. 1.3 Договору строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору (п. 1.5.1 договору), знижена процентна ставка 1,393% в день, яка застосовується у порядку, передбаченому п. 1.5.2 договору.

ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 7000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача № НОМЕР_1 .

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі не виконав, унаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 33745,60 грн, з яких 7000,00 грн сума кредиту, 12815,60 грн проценти за користування кредитом.

27.05.2024 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 27.05/24-ф за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до відповідача, отже до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 7051412 від 08.09.2023 на загальну суму 19815,60 грн, з якої заборгованість з тіла кредиту 7000,00 грн, заборгованості за процентами 12815,60 грн.

Крім того позивач звертає увагу на пункт 1.1 Договору № 27.05/24-Ф від 27.05.2024, за яким Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Враховуючи те, що на момент укладання Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, строк Договору № 7051412 про надання споживчого кредиту від 09.09.2023 року не сплив, позивачем здійснено нарахування процентів за користування грошовими коштами за 100 календарних днів з 27.05.2024 до 03.09.2024, розмір яких склав 13930,00 грн.

Позивач просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 33745,60 грн, з якої заборгованість за тілом кредиту складає 7000,00 грн, заборгованості за процентами 12815,60 грн (нараховані проценти первісним кредитором), заборгованості за процентами 13930,00 грн (проценти нараховані позивачем за 100 днів), сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 04.06.2025 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Цією ж ухвалою задоволене клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвалою суду від 14.07.2025 продовжено строки розгляду справи на 30 днів, тобто до 03.09.2025.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відзив на позовну заяву відповідачем не поданий.

Суд, дослідивши надані письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини: 09.09.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладений Договір № 7051412 про надання споживчого кредиту (далі Договір). За взаємною згодою сторони погодили такі умови договору: відповідно до п. 1.3 тип кредиту кредит, сума кредиту складає 7000 грн. Згідно з п. 1.3 Договору строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору (п. 1.5.1 договору), знижена процентна ставка становить 1,393% в день та застосовується у порядку, передбаченому п. 1.5.2 договору (а.с. 26-36).

ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 7000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача № НОМЕР_1 (а.с. 97-102).

Згідно з інформацією АТ КБ «ПриватБанк», отриманою на ухвалу про витребування доказів, на ім`я ОСОБА_1 у банку емітовано карту № НОМЕР_2 , на яку 09.09.2023 здійснено переказ коштів на суму 7000,00 грн. Інформація про платника відсутня.

Кредитний договір укладено в електронній формі за допомогою ITC Товариства, доступ до якої забезпечується через Вебсайт або Мобільний додаток «CreditPlus».

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» (далі Закон) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Як установлено судом, договір № 7051412 укладено між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , підписаний останньою електронним підписом «С7576» 09.09.2023 о 14:59:40.

У постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

За таких обставин суд вважає доведеним факт укладання договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем.

Відповідач ознайомлений з умовами кредитування (а.с. 38-41).

Згідно з розрахунком відповідач свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі не виконав, унаслідок чого утворилась заборгованість за період з 09.09.2023 до 26.05.2024 на загальну суму 19815,60 грн, з яких 7000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 12815,60 грн заборгованість за процентами (а.с. 43-54).

Отже, відповідач свої зобов`язання перед первісним кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, чим порушив умови договору.

27.05.2024 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 27.05/24-ф за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до відповідача, отже до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 7051412 від 08.09.2023 на загальну суму 19815,60 грн, з якої заборгованість з тіла кредиту 7000,00 грн, заборгованості за процентами 12815,60 грн (а.с. 58-72).

Згідно з п. 1.1 Договору № 27.05/24-Ф від 27.05.2024, за яким Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

На момент укладання Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, строк Договору № 7051412 про надання споживчого кредиту від 09.09.2023 року не сплив, позивачем здійснено нарахування процентів за користування грошовими коштами за 100 календарних днів з 27.05.2024 до 03.09.2024, розмір яких склав 13930,00 грн (а.с. 55-57).

Рішенням № 251124/1 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінило найменування на нове - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі №910/12525/20 (провадження № 12-61гс21) зроблено висновок, що «відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом».

Таким чином позивачем доведено набуття права вимоги до відповідача за кредитним договором № 7051412 від 09.09.2023.

Щодо розміру заборгованості та її складових суд зазначає таке.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Як убачається з розрахунків заборгованості за договором від 09.09.2023, первісним кредитором нараховано заборгованість з тіла кредиту у розмірі 7000,00 грн, за процентами за період з 09.09.2023 до 26.05.2024 у розмірі 13930,60 грн за відсотковою ставкою 1,99% в день, а позивачем нараховано заборгованість за відсотками за період з 27.05.2024 до 03.09.2024 у розмірі 13930,00 грн за відсотковою ставкою 1,99% в день.

На час розгляду справи судом відповідачем не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України.

Отже позивачем доведені факти укладення кредитного договору із первісним кредитором, наявності за відповідачем заборгованості за договором та відступлення права вимоги, а відтак, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7000,00 грн є обґрунтованими та такими, що мають бути задоволені.

Щодо нарахованих відсотків за користування кредитом суд зазначає таке.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» яким обмежено максимальний розмір денної процентної ставки. Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої статті 8 Закону, не може перевищувати 1 %.

Відповідно до п 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023. Отже до 20.04.2024 застосовується максимальна денна процентна ставка у розмірі 2,5%, з 21.04.2024 до 18.08.2024 застосовується максимальна денна процентна ставка у розмірі 1,5%, з 19.08.2024 застосовується максимальна денна процентна ставка у розмірі 1 %.

Отже, заборгованість за відсотками, яка нарахована первісним кредитором у розмірі 12815,60 грн є обґрунтованою та такою, що має бути стягнута з відповідача, оскільки фактичне нарахування відсотків у розмірі 1,99% в дань здійснено первісним кредитором за перші три місяці за період з 09.09.2023 до 10.12.2023, після чого нарахування відсотків припинилось.

Заборгованість за відсотками, розрахована позивачем за період з 27.05.2024 до 03.09.2024 за ставкою 1,99% в день суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Отже заборгованість за відсотками в період з 27.05.2024 до 18.08.2024 становить 84 дні за ставкою 1,5% в день (105,00 грн) 105 х 84 = 8820,00 грн.

Заборгованість за відсотками в період з 19.08.2024 до 03.09.2024 становить 16 днів за ставкою 1,0% в день (70,00 грн) 70 х 16= 1120,00 грн.

Таким чином заборгованість за відсотками за користування кредитом становить 9940,00 грн.

Ураховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками, що нараховані позивачем за 100 днів, у розмірі, який зазначений позивачем, не є обґрунтованими. Таким чином позовні вимоги в цій частині мають бути задоволені частково, у розмірі, установленому судом.

Згідно з платіжною інструкцією при пред`явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, що становить 88,18%, з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2136,07 гривень (88,18% від 2422,40 грн).

Крім того, у пред`явленому позові позивач просить стягнути з відповідача витрати, понесені ним на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 гривень.

Як убачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024, укладений з адвокатом Столітнім М.М., ордер про надання правничої (правової) допомоги від 10.12.2024, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, заявку № 8219 від 10.12.2024 на виконання доручення до Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024, Акт № 8219 від 10.12.2024 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №10/12-2024 від 10.12.2024, відповідно до якого загальна сума витрат складає 10000 грн (а.с. 73-83).

З п. 4.8 Договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 убачається, що Клієнт здійснює оплату за надані послуги згідно Акту про надання правничої допомоги потягом 30 календарних днів з моменту набуття рішення суду по справі законної сили.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката.

Для того, щоб суд міг визначити розмір понесених витрат на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу, сторона по справі повинна подати детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема, постановами Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 923/560/17, від 10 листопада 2021 у справі № 329/766/18, від 01 вересня 2021 у справі №178/1522/18.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Як убачається з акту прийому-передачі виконаних робіт від 10.12.2024, види робіт занесені до таблиці з зазначенням кількості годин та вартості послуг, всього виконано 10 видів робіт.

Проте погодитись із таким обсягом виконаних робіт суд не може через відсутність доказів їх виконання. Так у п. 9 зазначено такий вид виконаних робіт, як складання та оформлення процесуальних документів, необхідних для розгляду цивільної справи в суді першої інстанції (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви (клопотання), тощо), а у п. 10: представництво інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою, у т.ч. участь у судових засіданнях.

Жодного процесуального документу з моменту відкриття провадження судом і до ухвалення рішення представником позивача суду не подано, справа є малозначною, розгляд справи здійснений судом у спрощеному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, таким чином вказані роботи не виконувались, а відтак не підлягають компенсації через недоведення виконання робіт та, відповідно, понесення цих витрат.

Отже, суд вважає доведеною сумою витрат на правничу допомогу у розмірі: 10000 - 1640,00 - 1640,00 = 6720 грн.

Ураховуючи, що позов задоволений частково, суд стягує на користь позивача з відповідача суму, яка є пропорційною до задоволеного розміру позовних вимог від доведених витрати на правничу професійну допомогу, а саме 88,18% від 6720 грн, що становить 5925,70 грн.

Керуючись ст. 2, 9, 12, 79-81, 137, 141, 247, 263-265, 279 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» суму заборгованості за договором № 7051412 від 09.09.2023, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7000,00 грн, заборгованості з процентів за користування кредитом у розмірі 12815,60 грн за період з 09.09.2023 до 26.05.2024, заборгованості з процентів за користування кредитом у розмірі 9940,00 грн за період з 27.05.2024 до 03.09.2024, а всього у розмірі 29755,60 грн (двадцять дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят п`ять гривень 60 копійок).

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» в рахунок сплаченого судового збору 2136,07 грн (дві тисячі сто тридцять шість гривень 07 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» в рахунок витрат на правничу допомогу 5925,70 грн (п`ять тисяч дев`ятсот двадцять п`ять гривень 70 копійок).

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його оголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .

Суддя А.Ю. Скотар