ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 712/8177/24
Провадження № 22-ц/821/1594/25
Категорія: 304080000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Новікова О.М., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Руденко А.О.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», Комунальне підприємство «Наш Дім Леськи» Леськівської сільської ради

представник ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»: адвокат Пилипець Антон Юрійович

третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Урожай»

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» - адвоката Пилипця Антона Юрійовича на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 червня 2025 року (ухваленого під головуванням судді Стеценко О.С. в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси) у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», Комунального підприємства «Наш Дім Леськи» Леськівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «НВФ «Урожай» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення страхового відшкодування ,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

03 липня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_2 , третя особа, ТОВ «НВФ «Урожай» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення страхового відшкодування.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 26.03.2024 в м. Черкаси по вул. Дахнівська, 34 сталася ДТП за участю транспортного засобу VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , транспортного засобу САЗ 3507, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого належний позивачу автомобіль зазнав механічних ушкоджень.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.04.2024 №712/3975/24 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідальність водія САЗ 3507, д.н.з. НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Страховий ліміт 160 000,00 грн., франшиза 3200,00 грн.

Позивач вказує, що ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» визнало подію страховим випадком та сплатило страхове відшкодування в сумі 81 449,25 грн.

Згідно висновку судового експерта №46 від 12.04.2024 ринкова вартість автомобіля до ДТП становить 217 032,00 грн., вартість ремонту автомобіля без урахування коефіцієнту фізичного зносу становить 285 743,18 грн., ринкова вартість автомобіля після ДТП становить 96 402,00 грн.

Позивач зазначає, що з урахуванням ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» належний їй автомобіль слід вважати фізично знищеним, оскільки вартість його ремонту перевищує ринкову вартість автомобіля до настання ДТП.

З урахуванням висновку експерта, сплаченого страхового відшкодування та з урахуванням заяви про відмову від частини позовних вимог від 23.06.2025, позивач просив стягнути з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» розмір несплаченого страхового відшкодування у сумі 35 980,75 грн., документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору у сумі 1 112,24 грн., документально підтверджені судові витрати на висновок експерта сумі 4 200,00 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 березня 2025 року замінено неналежного співвідповідача ОСОБА_2 на належного співвідповідача КП «Наш Дім Леськи» Леськівської сільської ради.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 червня 2025 року закрито провадження в частині позовних вимог до КП «Наш Дім Леськи» Леськівської сільської ради.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 червня 2025 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 несплачене страхове відшкодування у сумі 35 980,75 грн., витрати на сплату судового збору в сумі 1 211,20 грн., витрати на оплату послуг судового експерта у сумі 4 200,00 грн.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване тим, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Суд вважав, що оскільки позивачеві страхове відшкодування виплачене, однак сума страхового відшкодування не узгоджувалася, а наданий позивачем висновок експерта, складений на його замовлення, не було взято до уваги страховиком, тому зі страховика підлягає стягненню недоплачена сума страхового відшкодування у розмірі 35 980,75 грн (117 430,00 грн.- 81 449,25 грн.) в межах ліміту страхової відповідальності.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 22 липня 2025 року, представник ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»» адвокат Пилипець А.Ю., вважаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції необґрунтованим, постановленим при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просив скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 червня 2025 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до п. 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Таким чином, розмір страхового відшкодування має розраховуватись як різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, та з урахуванням Звіту №36819 від 14.05.2024 року та Висновку вартості придатних залишків №36819/1 від 14.05.2024 становить 81499,25 грн., який і було сплачено страховою компанією потерпілій особі.

Відзив на апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду не надходив.

Фактичні обставини справи, які встановлені судом першої інстанції

Матеріалами справи встановлено, що 26.03.2024 в м. Черкаси по вулиці Дахнівська, 34, сталася ДТП за участю транспортного засобу VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , транспортного засобу САЗ 3507, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого належний позивачу автомобіль зазнав механічних ушкоджень.

Відповідальність водія САЗ 3507, д.н.з. НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про виплату страхового відшкодування.

З листа ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» №26-1 від 17.05.2024 вбачається, що відповідачем прийнято рішення про виплату ОСОБА_1 страхового відшкодування у сумі 81 499,25 грн.

Крім того, в указаному листі повідомлено, що ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» не прийнято до уваги Висновок №46 від 12 квітня 2024 року, складений експертом ОСОБА_4 .

З доданого до позовної заяви знімку з екрану додатку мобільного банкінгу вбачається, що 17.05.2024 ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатило позивачу страхове відшкодування у сумі 81 449,25 грн.

Згідно висновку експерта №46 від 12.04.2024, ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з. НОМЕР_1 , на дату ДТП 26.03.2024 до моменту ушкодження складає 217 032,00 грн., ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з. НОМЕР_1 , після пошкоджень, отриманих при ДТП 26.03.2024 складає 96 402,00 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з. НОМЕР_1 , унаслідок ДТП, що сталася 26.03.2024, складає 217 032,00 грн.

Відповідно до звіту №36819 від 14.05.2024 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з. НОМЕР_1 , ринкова вартість автомобіля 217 241,13 грн., вартість відновлювального ремонту 275 320,68 грн., вартість матеріального збитку 217 241,13 грн.

Як вбачається з висновку вартості придатних залишків №36819/1 від 14.05.2024 вартість ДТЗ у пошкодженому стані VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з. НОМЕР_1 , складає 132 541,88 грн.

Судом досліджено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-217866024, з якого вбачається, що транспортний засіб САЗ 3507, д.н.з. НОМЕР_2 , застрахований у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Умовами полісу №ЕР-217866024 передбачена страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 320 000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну 160 000,00 грн.

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга представника ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»» адвоката Пилипця А.Ю. не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 22 ЦК України встановлено, що збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до частини 1 статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом зазначеної норми закону, обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди.

Ліміт відповідальності страховика визначається умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного з власником (володільцем) транспортного засобу.

Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована, урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон). У разі, коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 цього Закону, відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач визнає той факт, що належний йому автомобіль є фізично знищеним, відтак йому має бути відшкодована шкода у розмірі, який відповідає різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Встановивши, що автомобіль VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок ДТП вважається фізично знищеним, що визнається позивачем, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з страхової компанії на користь володільця транспортного засобу матеріальної шкоди у вигляді різниці між вартістю цього автомобіля до та після ДТП та раніше виплаченим страховим відшкодуванням.

Визначений позивачем розмір страхового відшкодування перебуває в межах страхового ліміту та відповідачем належним чином спростований не був.

Доводи ПрАТ«Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»», що розмір збитків, понесених позивачем внаслідок ДТП страховою компанією визначено відповідно вимог закону на підставі Звіту №36819 від 14.05.2024 року та Висновку вартості придатних залишків №36819/1 від 14.05.2024, що виключає можливість додаткового стягнення, є необґрунтованими.

Згідно з частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь в судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі №904/1017/20).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження №12-57гс21).

Відповідач в силу частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України не надав доказів на спростування розміру збитків, визначених судовим експертом-автотоварознавцем Березовським А.А.. в своєму висновку № 46 від 12 квітня 2024 року.

Доказів, що вказане експертне дослідження проведено з порушенням вимог закону та не є належним доказом по справі, матеріали справи не містять.

Клопотання про призначення по справі судової експертизи відповідачем також подано не було, а тому судом першої інстанції правомірно розрахований розмір збитків, виходячи з вказаного висновку.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, фактично зводяться до переоцінки доказів, яким судом надана належна оцінка.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» - адвоката Пилипця Антона Юрійовича залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», Комунального підприємства «Наш Дім Леськи» Леськівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «НВФ «Урожай» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення страхового відшкодування - залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Л.І. Василенко

О.М. Новіков