БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/217/25
Справа № 356/291/25
РІШЕННЯ (заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2025 року Березанський міський суд Київської області в складі:

Головуючого судді Лялик Р.М.

З участю секретаря Стрижак В.О.

Представника позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Березанського міського суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідачка ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) тривалий час перебувала у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_5 , проживали вони разом за адресою: АДРЕСА_1 .

За час спільного проживання у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Шлюб між відповідачкою ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , зареєстрований Баришівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в день реєстрації народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відразу після народження дитини відповідачка залишила сина ОСОБА_6 у позивачки ОСОБА_2 , яка є рідною сестрою ОСОБА_5 , який проживає неподалік від позивачки в АДРЕСА_1 , пенсіонер, інвалід ІІ групи загального захворювання, ніде не працює, тривалий час зловживає спиртними напоями, сплачувати аліменти не має можливості.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05.04.2024 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 позбавлені батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до рішення виконавчого комітету Березанської міської ради Броварського району Київської області від 24.05.2024 року № 112 надано статус «дитина, позбавлена батьківського піклування» малолітньому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно рішення виконавчого комітету Березанської міської ради Броварського району Київської області від 14.06.2024 року № 123 встановлено опіку над малолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Цим же рішенням призначено ОСОБА_2 опікуном над племінником ОСОБА_6 .

Відповідачка ОСОБА_3 зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає, позивачка дитину утримує сама, створює належні умови проживання та виховання, купує одяг та інші речі, необхідні для нормального розвитку дитини, утримувати дитину самотужки не має змоги.

Місце роботи відповідачки не відоме та не відомо чи взагалі вона працює.

Відтак, позивачка просить суд стягнути з відповідачки на свою користь аліменти на утримання дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідачки, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивачки ОСОБА_2 адвокат Литвиненко О.Л. в судове засідання не з`явилась. 28.08.2025 року через канцелярію суду від неї надійшло клопотання про проведення судового засідання у її відсутність та у відсутність позивачки ОСОБА_2 . Вказала, що заявлений позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з"явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином за зареєстрованою адресою проживання та за адресою проживання, зазначеною в позовній заяві.

За таких обставин, суд прийняв рішення про заочний розгляд за наявними матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивачка проти такого порядку не заперечує, а належним чином повідомлена відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, не повідомила причини своєї неявки та не подала відзиву.

Суд, заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (прізвище після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_8 ) 24.08.2023 року було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , зареєстрований Баришівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 127 (а.с. 10).

Батьками малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 06.01.2024 року Баришівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 11).

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05.04.2024 року позбавлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно їх малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13-15).

Рішенням виконавчого комітету Березанської міської ради Броварського району Київської області від 24.05.2024 року № 112 надано статус «дитина, позбавлена батьківського піклування» малолітньому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16).

Рішенням виконавчого комітету Березанської міської ради Броварського району Київської області від 14.06.2024 року № 123 встановлено опіку над малолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Призначено ОСОБА_2 опікуном над племінником, дитиною, позбавленою батьківського піклування, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 17).

За змістом ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно приписів ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Принципом № 4 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року, закріплено право дитини на здорове зростання і розвиток; з цією метою їй мають бути забезпечені спеціальний догляд і охорона. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питання ми соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Як роз`яснено п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Оскільки із матеріалів справи вбачається, що сторони не дійшли домовленості про сплату аліментів на дитину, позивачка, скористалася правом звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст. 180 СК України.

Як визначено ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

У відповідності до абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки,сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

З урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України суд, ухвалюючи судове рішення, зобовязаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Відтак, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та матеріальним становищем сторін, а також виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Так, при вирішенні питання щодо встановлення розміру аліментів судом враховано матеріальний стан сторін, відомостей про наявність у відповідачки утриманців та інших аліментних зобов`язань суду не надано.

Будь-яких інших доказів на спростування вимог позивачки, а також на підтвердження того, що відповідачка не може надавати матеріальну допомогу, суду надано не було.

За змістом ст.ст. 181, 182 СК України, п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, по своїй правовій природі аліментні зобов`язання є періодичними платежами та підлягають сплаті щомісяця.

Таким чином, виходячи з наданих суду доказів та встановлених обставин, враховуючи положення ч. 1 ст. 183 СК України, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки підлягають задоволенню, а саме стягненню з відповідачки на користь позивачки аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття, оскільки вказаний розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, відповідає інтересам сторін та інтересам неповнолітньої дитини, а також не суперечить чинному законодавству.

Положеннями ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. А відтак, вимога позивачки підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 10.04.2025 року.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

За змістом п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.

Враховуючи ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4-5, 12, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 280-283, 352, 354-355, 430 ЦПК України, ст. ст. 7, 180-182, 183 СК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_3 , виданий 30.08.2023 року органом № 3219, РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 23.10.2014 року Переяслав-Хмельницьким РС УДМС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_6 , аліменти на утримання малолітньої дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10.04.2025 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_3 , виданий 30.08.2023 року органом № 3219, РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 28.08.2025 року.

Суддя Р. М. Лялик