Справа № 147/1184/25
Провадження № 2-о/147/33/25
УХВАЛА

іменем України

09 вересня 2025 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борейко О. Г.,

із секретарем Криворучко Н. М.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в:

10 липня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 28.07.2023 по 15.04.2025 включно.

Зазначена заява, мотивована наступним.

Заявниця ОСОБА_1 і ОСОБА_3 проживали разом як чоловік і дружина з липня 2023 року по день його смерті, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, відповідно мали взаємні права й обов`язки щодо утримання житла, мали спільні витрати та спільне харчування, піклувалися один про одного і надавали взаємну допомогу, мали намір зареєструвати шлюб. Заявниці, як цивільній дружині надійшло сповіщення №1530 від 17.04.2025, в якому сповіщено, що ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойового завдання при захисті Батьківщини, поблизу населеного пункту Новоолександрівка Донецької області. Таким чином, встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу між Заявницею та загиблим ОСОБА_3 потрібне для реалізації законного права Заявниці на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 10 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 25 серпня 2025 року задоволено клопотання заінтересованої особи Міністерства оборони України Стадника С. І. та постановлено:

- витребувати з Тростянецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Соборна, 90, с-ще Тростянець, Гайсинський район, Вінницька область, 24300) відомості щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

щодо шлюбу: факт державної реєстрації шлюбу; прізвище, ім`я, по батькові іншого з подружжя; дата народження іншого з подружжя; відомості про розірвання шлюбу (за наявності); щодо дітей: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження дітей; відомості про зміну прізвища та/або імені дітей (за наявності); щодо батьків: прізвище, ім`я, по батькові батька та матері; дата народження та дата смерті (за наявності таких відомостей);

- витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) відомості про наявність або відсутність особисторо розпорядження на випадок загибелі (смерті), складеного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якому визначено особу (осіб), яким має бути виплачена одноразова грошова допомога, а також розмір часток у відсотках (за наявності).

09 вересня 2025 року від Тростянецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла витребувана інформація. Зі змісту якої, зокрема, випливає, що рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 28.08.2024, справа №135/860/24, розірвано шлюб громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; в арзіві відділу є в наявності актовий запис про народження сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно з актовим записом у відомостях про батька записано - ОСОБА_3 , у відомостях про матір - ОСОБА_2 ; у зв`язку із народженням ОСОБА_3 зазначено РФ, тому актовий запис про народження ОСОБА_3 відсутній у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, у зв`язку з чим відомості про його батьків встановити неможливо.

Від ІНФОРМАЦІЯ_3 витребувана інформація не надійшла.

09 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника заінтересованої особи Міністерства оборони України Стадника С. І. про залишення заяви без розгляду. Заяву мотивував тим, що відповідно до законодавства про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (зокрема ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та члені їх сімей», Постанови КМУ від 28.02.2022 №168), право на отримання одноразової грошової допомоги (ОГД) у разі загибелі військовослужбовця належить чітко визначеному колу осіб: членам сім`ї, дітям, батькам, утриманцям загиблого, а також особі, яка проживала з військовим однією сім`єю без реєстрації шлюбу - але тільки після підтвердження цього факту судовим рішенням. Якщо суд визнає заявницю членом сім`ї, вона автоматично буде включена до числа отримувачів допомоги. Це неминуче зменшить частки інших осіб - дітей загиблого. Отже постає питання: хто і в якому розмірі має право на виплату. Встановлення факту проживання заявниці однією сім`єю з військовослужбовцем без шлюбу безпосередньо зачіпає права інших осіб і об`єктивно породжує майновий спір щодо розподілу одноразової грошової допомоги. А отже справа не може бути розглянута в порядку окремого провадження і підлягає вирішенню в позовному порядку.

В судове засідання 09.09.2025 з`явилася заявниця ОСОБА_1 .

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та представник Міністерства оборони України до суду не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись в порядку передбаченому ЦПК України.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України подав клопотання про розгляд заяви за його відсутності.

Від ОСОБА_2 , як законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4, не повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду заяви, конверт повернувся до суду, як не вручений з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».

Заслухавши представника заявника, дослідивши зміст заяви та доданих до неї документів, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як передбачено ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно із частиною 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З роз`яснень, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, однією з умов встановлення факту в рамках окремого провадження є відсутність спору про право, тобто якщо встановлення такого факту підтвердить наявність чи відсутність саме неоспорюваних прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зроблено висновок, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

У постанові від 22 березня 2023 року у справі №290/289/22-ц Верховний Суд виснував, що при визначенні юрисдикції спору суд повинен врахувати правову мету звернення заявника до суду та в аналізі застосування частини шостої статті 294 ЦПК України слід виходити з того, що залишити без розгляду заяву, подану в порядку окремого провадження, у зв`язку із встановленням існування спору про право можливо виключно у тому разі, якщо виявлений спір можливо вирішити саме в порядку цивільного судочинства. Якщо ж такий спір вирішити в порядку цивільного судочинства неможливо, суд повинен закрити провадження у справі (або відмовити у відкритті провадження на стадії прийняття поданої заяви) із зазначенням правильного для вирішення такого правового питання виду судочинства.

У порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

У постанові від 13.10.2022 у справі №755/1938/22 Верховний Суд зазначив, що для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ні. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що встановлення факту перебування на його утриманні трьох неповнолітніх дітей необхідне заявникові для звільнення від військової служби.

Під час розгляду справи судом встановлено, що предметом поданої заяви є вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю як жінки (заявниці) та чоловіка ( ОСОБА_3 ) без реєстрації шлюбу, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 для подальшого отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_3 . Разом з тим, як встановлено із заяви, заінтересованою особою зазначено ОСОБА_2 , як законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4, заявник у своїй заяві вказує, що подана заява про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу має розглядатися в порядку окремого провадження. Залучена заінтересована особа - вказана у даній заяві для забезпечення її процесуальних прав, оскільки рішення суду може стосуватися її інтересів.

Водночас як зазначено в заяві, встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу між заявницею ОСОБА_1 та загиблим ОСОБА_3 потрібне для реалізації законного права заявниці на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_3 .

Так, встановлення запитуваного факту дасть змогу заявниці отримати частку одноразової допомоги, що припадає на інших членів сім`ї загиблого, що безумовно призведе до зменшення їх частки одноразової допомоги, тому вплине на їх права та інтереси. Тобто, із вказаної заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Зазначені заявником обставини дають суду підстави вважати, що вимога заявника фактично пов`язана з виникненням, зміною або припиненням особистих майнових прав дитини - сина загиблого ОСОБА_3 .

Суд звертає увагу, на тому, що приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для невиконання публічних обов`язків або створення преюдиційного рішення суду для публічних відносин, зокрема, що стосується виплати грошової допомоги внаслідок загибелі військовослужбовці.

Крім того, визначаючи, чи пов`язується з встановленням зазначеного факту виникнення у заявника певних цивільних прав та обов`язків, суд застосовує положення статті 1 ЦК України. За змістом частини першої статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Із аналізу наведених мотивів суд дійшов висновку про неможливість розгляду заявлених ОСОБА_1 вимог в порядку окремого провадження, оскільки із заяви вбачається спір про право, а тому справа має розглядатися в позовному провадженні.

З огляду на викладене, є недопустимим ініціювання окремого провадження з метою оцінки обставин, які мають становити предмет доказування у позовному провадженні.

Таким чином, вимога заявника про встановлення факту спільного проживання, як чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу - не є вимогою, яка підлягає розгляду в порядку окремого провадження в розумінні положень ст. 293, 315 ЦПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до частини 6 статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Враховуючи характер даних правовідносин, коло осіб, які беруть участь у справі та вимоги, що ставить заявник, суд дійшов висновку, що відповідно до вимог ЦПК України дане питання має вирішуватись у порядку позовного провадження, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про залишення заяви без розгляду, оскільки із викладених у заяві обставин та наданих матеріалів вбачається спір про право, а тому клопотання представника заінтересованої особи про залишення заяви без розгляду є підставним та належить до задоволення.

Також суд вважає за доцільне роз`яснити заявнику його право подачі позову на загальних підставах.

На підставі викладеного, керуючись статтями 15, 293, 294, 315, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника заінтересованої особи Міністерства оборони України - Стадника Сергія Івановича про залишення заяви без розгляду - задовольнити.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Роз`яснити учасникам судового розгляду, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст ухвали складено 11 вересня 2025 року.

Суддя О. Г. Борейко