ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 705/3170/25
Провадження № 22-ц/821/1326/25
Категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Гончар Н. І., Карпенко О. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 адвоката Яроміч Ольги Володимирівни на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 червня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства, -

в с т а н о в и в :

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Міністерства оборони України, ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Просила внести відповідні зміни до актового запису № 238 від 09.05.2025, складеного Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ).

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.06.2025 матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства передано на розгляд до Вижницького районного суду Чернівецької області, за підсудністю.

Ухвала мотивована тим, що з метою визначення зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2 судом був зроблений запит до Єдиного державного демографічного реєстру та отримано відповідь № 1445862 від 04.06.2025, згідно якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту позовних вимог, які є предметом позову, а саме: про встановлення факту батьківства після смерті батька дитини ОСОБА_3 не вбачається обставин, що дозволяють позивачеві обрати підсудність справи, а також у ньому не міститься підстав для застосування правил виключної або альтернативної підсудності справи.

Судом вказано, що у даному випадку підсудність справи має визначатись згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.06.2025, представник ОСОБА_1 адвокат Яроміч О. В. подала через підсистему «Електронний суд» апеляційну скаргу, вважаючи ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу для продовження розгляду до Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно застосував положення ст. 27 ЦПК України та не врахував ч. 1 ст. 28 ЦПК України, яка передбачає альтернативну підсудність у справах про визнання батьківства.

Вказує, що позивачка є матір`ю новонародженої дитини та постійно проживає у с. Городецьке Уманського району Черкаської області.

Усі свідки, які можуть підтвердити факти, що мають значення для справи (спільне проживання з батьком дитини, спільне ведення господарства тощо), також мешкають у межах територіальної юрисдикції Уманського міськрайонного суду.

З огляду на найкращі інтереси дитини та принцип доступності правосуддя, передача справи до Вижницького районного суду Чернівецької області суттєво ускладнює реалізацію права на ефективний судовий захист та створює необґрунтовані процесуальні перешкоди для матері дитини.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідачів не надходив, що згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо, зокрема, передачі справи на розгляд іншого суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а відповідно стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним із аспектів яких є доступ до суду.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Постановляючи ухвалу про направлення справи за підсудністю до Вижницького районного суду Чернівецької області, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак вважав, що даний позов не може бути прийнятий до розгляду Уманським міськрайонним судом Черкаської області та підлягає направленню за підсудністю.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

У ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Право альтернативної підсудності закріплено у ст. 28 ЦПК України.

Так, ч. 1 ст. 28 ЦПК України визначено, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Дана стаття встановлює випадки альтернативної підсудності, за якої позов за вибором позивача може бути пред`явлений в одному з двох і більше судів (ч. 16 ст. 28 ЦПК України).

Суд не має право обмежувати вибір позивача для розгляду справи у конкретному суді.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (ст. 8 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів»).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Частиною 9 ст. 187 ЦПК України передбачено, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У справі, що переглядається, при зверненні до суду ОСОБА_1 було заявлено вимогу про встановлення батьківства ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно сина ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Городецьке Уманського району Черкаської області.

Отже, предметом спору у даній справі є встановлення батьківства, що відповідно до приписів ст. 28 ЦПК України можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що альтернативна підсудність є пільговою, вона встановлена для невеликої категорії справ, які мають особливо важливе значення для громадян. Специфіка цього виду територіальної підсудності полягає в тому, що залежно від характеру матеріальних правовідносин та предмета спору, особистих обставин (стан здоров`я, наявність малолітніх дітей, тощо) позивач може обирати серед декількох судів, які будуть компетентними розглянути таку справу.

Оскільки спір про визнання батьківства віднесений до переліку справ, підсудність яких визначається за вибором позивача, положення діючого процесуального законодавства та зміст спірних правовідносин надають право позивачу обирати на власний розсуд суд, який має розглядати його позовну заяву, та враховуючи, що ОСОБА_1 має дитину, яка народжена ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно якої і заявлено вимогу про встановлення факту батьківства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку про визначення підсудності вказаного позову за зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_2 .

Згідно з матеріалами справи, зареєстрованим місцем проживання позивачки ОСОБА_1 є с. Городецьке Уманського району Черкаської області, що територіально відноситься до Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Таким чином, в даному випадку, підсудність справи має визначатись згідно з ч. 1 ст. 28 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до положень ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а оскаржувана ухвала судді першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права, з направленням справи для провадження розгляду до Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Яроміч Ольги Володимирівни - задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 червня 2025 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Текст постанови складено 04 вересня 2025 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: Н. І. Гончар

О. В. Карпенко