Справа № 138/1490/25
Провадження №:2/138/834/25
РІШЕННЯ

Іменем України

02 вересня 2025 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі головуючого судді Холодової Т.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Перший відділ державної виконавчої служби у м. Вінниця Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про припинення права на аліменти, -

ВСТАНОВИВ:

02.06.2025 представник позивача адвокат Грабар С.А. звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про припинення права на аліменти. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14.10.2024. Після розірвання шлюбу, на підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21.10.2024 з позивача стягуються аліменти на утримання колишньої дружини, яка проживала з їхньою спільною малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На виконання вказаного рішення судом було видано виконавчий лист, на підставі якого відкрито виконавче провадження № 77792515. Разом з тим, станом на дату звернення з позовом до суду, позивачу стало відомо, що відповідач зареєструвала новий шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_4 ». На думку представника позивача вказані обставини, відповідно до ст. 82 СК України, свідчать про втрату відповідачем права на утримання від відповідача. За таких підстав представник позивача звернувся до суду з даним позовом, в якому просить припинити право ОСОБА_5 на отримання аліментів, які стягуються з позивача ОСОБА_1 та закінчити виконавче провадження з примусового стягнення вказаних аліментів.

Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 09.06.2025 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами.

Ухвалою суду від 14.08.2025 задоволено заяву представника позивача адвоката Грабара С.А. та залишено без розгляду позовну заяву в частині позовної вимоги про закінчення виконавчого провадження № 77792515, відкритого на підставі виконавчого листа № 138/2274/24 від 12.03.2025.

Позивач та його представник адвокат Грабар С.А., належним чином повідомлені про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавали.

Відповідач, належним чином повідомлена про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала щодо їх задоволення.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України вказане дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Вирішуючи питання про прийняття визнання позову відповідачем, суд виходить з наступного.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Проте, якщо визнання відповідачем позову суперечить закону (наприклад, відповідач визнає безпідставний позов) або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (наприклад, малолітніх або недієздатних), суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи.

Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову (такий висновок сформулював Верховний Суд у постановах від 15 червня 2020 року у справі № 588/1311/17, від 15 липня 2020 року у справі № 524/10054/16).

Суд вважає, що за обставин, викладених у позовній заяві та зважаючи на предмет спору, не дослідивши та не надавши оцінку доказам у цій справі, суд позбавлений можливості достеменно встановити наявність або відсутність підстав для задоволення позову.

А тому, враховуючи, що повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову, суд дійшов висновку, що у прийнятті визнання відповідачем позову слід відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі від 22.07.2022, який було розірвано рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14.10.2024.

Від шлюбу у сторін народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Постановою Вінницького апеляційного суду від 23.01.2025 змінено рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21.10.2024 в частині розміру аліментів та вирішено, що з ОСОБА_1 підлягають стягненню аліменти на дружину ОСОБА_6 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів.

Відділом державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 15.04.2025 відкрито виконавче провадження № 77792515 щодо виконання виконавчого листа № 138/2274/24, виданого 12.03.2025 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь дружини ОСОБА_6 аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів.

Як зазначив позивач та не заперечувалось відповідачем ОСОБА_6 25.04.2025 зареєструвала новий шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_4 ». Вказане також підтверджується листом Могилів-Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) наданим на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів за вих. № 571/28.130-а від 22.08.2025, відповідно до якого за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян наявний актовий запис № 62 від 25.04.2025, складений Могилів-Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача, посилаючись на норми, передбачені ст. 82 Сімейного Кодексу України, зазначає, що реєстрація відповідачем нового шлюбу є підставою припинення аліментних зобов`язань між колишнім подружжям, оскільки від цього моменту обов`язок піклуватися про непрацездатну особу покладається на нового чоловіка. Припинення права на утримання внаслідок укладення іншого шлюбу, на думку представника позивача, є справедливим, адже обов`язок по утриманню не може бути покладений одночасно на колишнього і теперішнього подружжя.

Правовідносини, що виникли між сторонами щодо стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, регулюються ст.ст. 75, 84, 91 СК України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19).

Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Особливим видом права жінки на утримання є її право на утримання чоловіком у разі проживання з нею їхньої дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу жінки та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно зі ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Як встановлено судом, аліменти на утримання дружини стягнуті судом відповідно до положень ст.84 СК України. Право дружини на утримання, передбачене зазначеною статтею, припиняється лише на підставі ст. 85 СК України, зокрема: в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини. Право дружини на утримання припиняється також, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини.

Представник позивача, як на підставу припинення права на аліменти на утримання колишньої дружини позивача, з якою проживає дитина віком до трьох років, посилається на те, що відповідач зареєструвала повторний шлюб.

Однак, зазначена обставина відповідно до ст. 85 СК України не є підставою для припинення права дружини на одержання аліментів присуджених їй в порядку ст. 84 СК України.

Натомість, відповідно до ст. 82 СК України, право одного з подружжя на утримання, а також право на утримання, яке особа має після розірвання шлюбу, припиняється у разі поновлення його працездатності, а також реєстрації з ним повторного шлюбу. Право на утримання припиняється від дня настання цих обставин. Право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що: 1) одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги; 2) платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу. Право одного з подружжя на утримання припиняється у випадках, передбачених статтями 83, 85, 87 і 89 цього Кодексу.

Разом з тим, посилання представника позивача на те, що відповідач зареєструвала новий шлюб і дана обставина, на його думку, відповідно до ст.82 СК України є підставою для припинення права відповідача на утримання до досягнення дитиною трирічного віку, не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки ст.82 СК України дані правовідносини не регулює. Виникнення права на утримання за вказаними нормами закону мають різний характер по складу суб`єктів та правових підстав.

Інших підстав для припинення права відповідача на аліменти, які були присуджені за рішенням суду представником позивача в позові не зазначено.

Виходячи з правового аналізу приписів ст.84-85 СК України, які регламентують право матері дитини на утримання у разі проживання з нею дитини та припинення цього права, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 75, 82, 84, 91 СК України, ст. ст. 76-81, 206 ч. 4, 259 ч. 1, 2, 263-265, 273, 275, 279 ч. 5 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити в прийнятті визнання відповідачем ОСОБА_2 позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Перший відділ державної виконавчої служби у м. Вінниця Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про припинення права на аліменти.

В задоволенні позовуОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Перший відділ державної виконавчої служби у м. Вінниця Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про припинення права на аліменти відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Грабар Сергій Анатолійович, адреса для листування: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Третя особа: Перший відділ державної виконавчої служби у м. Вінниця Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), місце знаходження: вул. Соборна, 15а, м. Вінниця, .

Суддя Т.Ю. Холодова