ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7475/25 Справа № 201/4972/24 Суддя у 1-й інстанції - Покопцева Д. О. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Халаджи О. В.

суддів: Агєєва О.В., Космачевської Т.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні у м. Дніпро апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Соборного районного суду м. Дніпра від 09 травня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення регламентної виплати та визнання вимог незаконними (суддя першої інстанції Покопцева Д.О.),

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення регламентної виплати та визнання вимог незаконними, в якому просив визнати незаконними вимогами МТСБУ стосовно надання особистих реквізитів розрахункового рахунку ОСОБА_2 для проведення регламентної виплати.

Зобов`язати МТСБУ перерахувати на користь ФОП ОСОБА_3 регламенту виплату в розмірі 63798,30 грн.

Стягнути на користь позивача з відповідача витрати на оплату послуг експерта в розмірі 2760,00 грн. та судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Рішенням Соборного районного суду м. Дніпра від 09 травня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.

Зобов`язано Моторне (транспортне) страхове бюро України перерахувати на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 регламентну виплату в розмірі 62 057 гривень 19 копійок.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 4 831грн 93коп.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодився представник МТСБУ ОСОБА_4 , та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Мотивована скарга тим, що у МТСБУ відсутній обов`язок відшкодовувати шкоду на користь погодженої особи з потерпілими, яка надає послуги з ремонту замість потерпілого, оскільки нормою п. 36.4. ст. 36 Закону України № 1961-IV встановлене законодавче обмеження на що суд першої інстанцій не звернув увагу та безпідставно вважає, що МТСБУ повинно відшкодувати шкоду на користь погодженої особи з потерпілими, яка надає послуги з ремонту замість потерпілого.

ОСОБА_4 просив рішення Соборного районного суду м. Дніпра від 09 травня 2025 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Від представника ОСОБА_1 , - ОСОБА_5 , надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначив, що, саме потерпілий обирає напрямок виплати та має надати згоду, щодо напрямку виплати страхового відшкодування (регламентної виплати), наприклад не на особистий рахунок потерпілого, а на рахунок особи, яка надає послуги з ремонту пошкодженого майна у випадку, якщо Страховик/МТСБУ пропонує здійснити виплату на інший рахунок, без згоди потерпілого Страховик/ МТСБУ не має право самостійно перераховувати страхове відшкодування (регламентну виплату) на будь-який рахунок.

ОСОБА_5 просив оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження,з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В даній справі ціна позову становить 66558,30 грн. тобто менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму (3028х30 =90840), а тому справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 27.06.2023рю, ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 59).

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2023р., по справі № 201/1198/23, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке мало місце 19.09.2023р. о 18 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем «Шкода», д/н НОМЕР_3 , під час руху в районі електроопори № 6 по вул. Січеславська Набережна з боку вул. 6-ї Стрілецької Дивізії, у напрямку Центрального моста в м. Дніпрі, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки або безпечного об`їзду перешкоди внаслідок чого, відбулось зіткнення з попутним попереду автомобілем «Шевроле», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Своїми діями ОСОБА_6 порушив п. 12.3 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам. Постанова набрала законної сили 20.11.2023р. (а.с. 19).

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_2 небула застрахована.

Перевіркою на сайті https://policy.mtsbu.ua/ встановлено, що цивільно-правова відповідальності власника наземного транспортного засобу автомобіля Chevrolet Lacetti, д/н НОМЕР_2 , застрахована згідно полісу № AT3221212 ПАТ "НАСК "ОРАНТА".

20.09.2023р. представником ОСОБА_1 , ОСОБА_7 на електронну адресу відповідача була направлена заява про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталася 19.09.2023р. в м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, е/о № 6, за участі автомобіля «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Skoda Super B», д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_6 (а.с. 9), та повідомлення про ДТП з додатками (а.с.10-12).

Згідно висновку експерта № 2110/23 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ), підготованого 11.10.2023р. попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України експертом Дроздовим Ю.В. для подачі до суду, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу - автомобіль «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 86 650, 33 грн.; вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин (розрахованого в порядку, встановленому законодавством) цього колісного транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП, складає: 63 798, 30 грн.; вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин (розрахованого в порядку, встановленому законодавством) 62 057, 19 грн. (без урахування складової ПДВ), вартість матеріального збитку, заподіяного власнику 63 798, 30 грн. (а.с. 29-38). Вартість послуг експерта становить 2760 грн., сплачена позивачем, згідно платіжної інструкції (а.с.57).

Відповідно до рахунку ФОП ОСОБА_3 № 159 від 11.10.2023р., вартість ремонтних робіт автомобіля марки «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_2 у загальному розмірі склала 103 981 грн. (а.с.13), який також було направлено представником позивача на електронну адресу відповідача (а.с. 18).

Згідно витягу з реєстру платників єдиного податку, ФОП « ОСОБА_3 » не є платником ПДВ (а.с.16).

Актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 60 від 31.10.2023р. ФОП ОСОБА_3 надано позивачу послугу у вигляді ремонту автомобіля «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_2 вартість якої становила у загальному розмірі 64 250 грн. (а.с. 58).

У зв`язку з несплатою МТСБУ виплат страхового відшкодування, позивачем було подано скаргу від 28.12.2023р. (а.с. 25-26).

19.12.2023 МТСБУ на адресу представника позивача направила лист № 3-01б/41704 яким зазначило, що згідно п. 36.4. ст. 36 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для перерахування коштів на СТО має бути отримане погодження від потерпілого (іншої особи, яка має право на отримання відшкодування). Закон не передбачає, що МСТБУ зобов`язано здійснювати виплату на СТО за ініціативи потерпілого. МТСБУ не погоджується з проведенням виплати на СТО ФОП ОСОБА_3 .. Оскільки, до цього часу МТСБУ не отримало реквізити розрахункового рахунку ОСОБА_1 , то, наразі МТСБУ не може прийняти рішення про здійснення регламентної виплати.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що МТСБУ покладені на них обов`язки щодо своєчасного направлення страхового відшкодування не виконали.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У статті 6 Конвенції вказано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Положеннями частин 1, 2, 3 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Положеннями ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Пунктом 36.4 ст. 36 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» визначено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ»»,МТСБУ протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Як було встановлено матеріалами справи та не заперечується учасниками справи, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 27.06.2023рю, ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 59).

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2023р., по справі № 201/1198/23, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке мало місце 19.09.2023р. о 18 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем «Шкода», д/н НОМЕР_3 , під час руху в районі електроопори № 6 по вул. Січеславська Набережна з боку вул. 6-ї Стрілецької Дивізії, у напрямку Центрального моста в м. Дніпрі, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки або безпечного об`їзду перешкоди внаслідок чого, відбулось зіткнення з попутним попереду автомобілем «Шевролет», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Своїми діями ОСОБА_6 порушив п. 12.3 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам. Постанова набрала законної сили 20.11.2023р. (а.с. 19).

Цивільно-правова відповідальність водія не застрахована.

20.09.2023 року позивачка через свого представника звернулась до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

Згідно висновку експерта № 2110/23 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ), підготованого 11.10.2023р. попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України експертом Дроздовим Ю.В. для подачі до суду, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу - автомобіль «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 86 650, 33 грн.; вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин (розрахованого в порядку, встановленому законодавством) цього колісного транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП, складає: 63 798, 30 грн.; вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин (розрахованого в порядку, встановленому законодавством) 62 057, 19 грн. (без урахування складової ПДВ), вартість матеріального збитку, заподіяного власнику 63 798, 30 грн. (а.с. 29-38). Вартість послуг експерта становить 2760 грн., сплачена позивачем, згідно платіжної інструкції (а.с.57).

Відповідно до рахунку ФОП ОСОБА_3 № 159 від 11.10.2023р., вартість ремонтних робіт автомобіля марки «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_2 у загальному розмірі склала 103 981 грн. (а.с.13), який також було направлено представником позивача на електронну адресу відповідача (а.с. 18).

20.03.2023 року позивач ОСОБА_1 , через свого представника звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування, в якій наведено рахунок особи, яка надала послуги з ремонту пошкодженого майна, тобто ФОП « ОСОБА_3 ».

З відповіді МТСБУ від 19.12.2023 року вбачається, що для подальшого розгляду справи та прийняття рішення щодо відшкодування заподіяної шкоди МТСБУ має отримати реквізити розрахункового рахунку потерпілої особи, оскільки МТСБУ може надати пропозицію здійснити виплату на рахунок особи, що надає послуги з ремонту пошкодженого майна, а потерпіла особа має право надати свою згоду або відмовитись від такої пропозиції та МТСБУ не зверталось із такою пропозицією до потерпілої особи. Після отримання зазначених документів, МТСБУ повернеться до розгляду питання щодо відшкодування заподіяної шкоди.

Таким чином, останній день регламентної виплати (90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування) - 20.12.2023 року.

На вказану дату МТСБУ покладені на них обов`язки щодо своєчасного направлення страхового відшкодування не виконало.

За таких обставин, виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з МТСБУ на користь ФОП ОСОБА_3 регламентної виплату в розмірі 62057,19 грн, оскільки МТСБУ має відшкодувати розмір шкоди, встановлений у висновку експерта/звіті оцінювача, а не фактичні витрати ремонту транспортного засобу.

Інші доводи, викладені в апеляційні скарзі, зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення було дотримано норми як матеріального так і процесуального права із дослідження всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Ніщо не вказує на те, що судом не дотримано принципу рівності, що витікає із змісту частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Водночас, заявником апеляційної скарги не підтверджено жодних порушень норм процесуального права, через які він не зміг повною мірою реалізувати свої процесуальні права чи які би призвели до ухвалення незаконного рішення, оскільки судом першої інстанції створені умови для того, щоб позивач надав пояснення та докази щодо обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, не ґрунтуються на нормах права, та не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення, а тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення.

Рішення Соборного районного суду м. Дніпра від 09 травня 2025 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: О.В. Халаджи

О.В. Агєєв

Т.В. Космачевська