Справа №676/5248/24
Номер провадження 2/676/358/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.

з участю секретаря Михайловської І.А.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільському цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на майно. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кам`янці-Подільському померла ОСОБА_5 . Померла ОСОБА_5 являлась матір`ю позивача та ОСОБА_3 . До дня смерті і на день смерті ОСОБА_5 була зареєстрована і проживала в квартирі АДРЕСА_1 . На час відкриття спадщина в зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі. У зв`язку із смертю ОСОБА_5 відкрилась спадщина на все належне їй майно, яке складається із 2/5 частки в квартирі АДРЕСА_1 . Дана квартира відповідно свідоцтва про право власності на житло від 11.12.1997 р. на праві спільної сумісної власності належала: ОСОБА_6 , батькові, ОСОБА_5 , матері, позивачу, ОСОБА_2 , відповідачам, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_6 . Його частку в зазначеній квратирі успадкувала мати, ОСОБА_5 11 січня 2024 р. за заявою позивача заведено спадкову справу до майна ОСОБА_5 . Відповідач протягом тривалого часу проживає в рф і заяву про прийняття спадщину не подавала. Разом з тим, позивач не заперечує право ОСОБА_3 на частку в спадковому майні. Разом з тим нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку в квартирі, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на квратиру та роз`яснила про необхідність звернення до суду. Просить визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/5 частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 61,6 кв.м. в тому числі житловою площею 36,5 кв.м., яка складається з коридору площею 10,0 кв.м., кімнати площею 11,8 кв.м., туалет площею 1,3 кв.м., ванни площею 2,7 кв.м., кімнати площею 8,0 кв.м., кімнати площею 16,7 кв.м., кухні площею 7,6 кв.м., кладової площею 1,1 кв.м., балкону площею 1,0 кв.м., лоджії площею 1,4 кв.м.

Рух справи.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.09.2024 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05.05.2025 р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В суді представник позивача позов підтримала, просить задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені своєчасно належним чином судовою повісткою за зареєстрвоаним місцем проживання у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи в повному обсязі, суд встановив наступне.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 від 13.01.2024 р.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на 2/5 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 , батькові, ОСОБА_5 , матері, позивачу, ОСОБА_2 , відповідачам, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11 грудня 1997 року, виданого відділом приватизації державного житлового фонду міськвиконкому.

Право власності зареєстровано в Кам`янець-Подільському МБТІ за ОСОБА_7 та членами його сім`ї: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і записано в реєстрову книгу за № 32-11241 від 11.12.1997 р.

До майна ОСОБА_5 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 Приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріаріального округу заведена спадкова справа № 148-2024 на підставі заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини, поданої 14 червня 2024 р.

Відповідно свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 від 28.05.2008 р., ОСОБА_2 є сином ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та спадкоємцем першої черги згідно ст. 1261 ЦК України.

Згідно довідки відділу реєстрації місця проживання юридичного управління Кам`янець-Подільської міської ради № 809/04-09 від 09.04.2024 р. за відомостями, які містяться у реєстрі територіальної громади за адресою АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 .

Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 листопада 2000 року ОСОБА_5 є спадкоємцем майна ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з 1/5 частки квартири за номером двадцятим, що знаходиться в будинку за номером четвертим по АДРЕСА_3 .

Листом № 329/ 2024 від 29.07.2024 р. нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину узв`язку із тим, що у позивача відсутнє свідоцтво про право власності на житло та роз`яснено про необхідність звернутись до суду для визнання права власності на спадкове майно.

Наведене підтверджується матеріалами спадкової справи.

Норми права, застосовані судом.

За приписами ст. 1216, ст. 1220 ч.ч. 1, 2, ст. 1222, ст. 1223 ч.ч. 2, 3, ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця; у разі відсутності заповіту спадкування здійснюється за законом, при цьому, діти спадкодавця належать до першої черги за законом.

Здійснюючи своє право на спадкування, спадкоємець за законом:має право прийняти спадщину або не прийняти її (ст. 1268 ч. 1 ЦК України); спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї (ст. 1268 ч. 3 ЦК України); незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ч. 5 ЦК України); спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ч. 1 ЦК України); для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ч. 1 ЦК України);якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ст. 1272 ч. 1 ЦК України).

За приписом статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Частина 3 ст. 355 ЦК України передбачає, що право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. При цьому спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч. 4 ст. 355 ЦК України).

Оцінка суду.

Закон України "Про приватизацію державного житлового фонду" передбачає, що метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин.

Частиною першою статті 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" визначено, що приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

Статтями 3, 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" визначено, що приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі наймачу та членам його сім`ї квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у межах визначеної норми. При цьому, до членів сім`ї наймача включаються громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.

Згідно з частинами другою, третьою, п`ятою статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.

Частинами третьою, четвертою статті 9 ЖК України визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Статтею 345 ЦК України, передбачено, що фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. У результаті придбання єдиного майнового комплексу державного (комунального) підприємства у процесі приватизації до покупця переходять всі його права та обов`язки. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Положення № 396 визначає порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків (далі - квартири (будинки)), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - кімнати у комунальних квартирах), які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян.

Відповідно до пункту 4 Положення № 396 передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитку, кімнатах у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника.

Абзацом першим пункту 23 Положення № 396 визначено, що орган приватизації приймає рішення про передачу квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян. На підставі вказаного рішення орган приватизації видає свідоцтво про право власності та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах, що належать громадянам на праві приватної (спільної сумісної, спільної часткової) власності.

Отже, передача квартир у власність громадян у процесі їх приватизації здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації і оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру.

Таким чином передача у спільну власність квартир, які підлягають приватизації, здійснюється за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно проживають у цій квартирі.

Наслідком порушення вимог частини другої статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" є визнання приватизації недійсною.

Подібні висновки висловлені у постановах Верховного Суду від 01 червня 2020 року у справі № 520/14902/17 (провадження № 61-21727св19), від 14 вересня 2021 року у справі № 473/2473/20 (провадження № 61-38св21), від 27 лютого 2023 року у справі № 215/1765/21 (провадження № 61-218св23).

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_7 та члени його сім`ї були зареєстровані та проживали в спірній квартирі на час її приватизації.

Жоден із членів сім`ї не ставить питання про недійсність приватизації.

Отримати дублікат свідоцтва про право власності на житло від 11.12.1997 року неможливо, так як ОСОБА_7 , ОСОБА_5 померли.

В газеті «Подолянин» за 12.06.2025 р. розміщено оголощення про визнання недійсним свідоцтва про право власност і на житло на ім`я ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у зв`язку з втратою.

За ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. У разі ж спільної сумісної власності, частки взагалі не визначаються (ч. 1 ст. 368 ЦК України), але при виділі частки з майна, що є у спільній сумісній власності, кимось із співвласників, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч. 2 ст. 370 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

За наявності презумпції рівності часток у спільній власності, і в разі, коли свідоцтво видано співвласникам, які мають право спільної сумісної власності на приватизовану квартиру, й один з яких помер, то при оформленні його спадкоємцями права на спадщину враховується рівність часток співвласників цієї приватизованої квартири.

Виходячи із рівності часток всіх співвласників на зазначену квартиру, частка кожного з них становить 1/5. Частка, яка належала матері, становить 2/5.

Крім позивача, спадкоємцем майна ОСОБА_5 є ОСОБА_3 .

Таким чином ОСОБА_12 та ОСОБА_3 мають право на частку в спадковому майні, в розмірі по кожен.

Позивач належить до кола спадкоємців першої черги після смерті матері ОСОБА_5 , прийняв спадщину і від спадщини не відмовлявся, за відсутності оригіналу свідоцтва про право власності на житло нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про прво на спадщину за законом, тобто порушено цивільне право позивача на оформлення права власності на належне йому майно, яке згідно до ст. 16 ЦК України підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності на майно.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі ст.ст. 16, 355, 357, 370, 392, 1216, 1218, 1258, 1259, 1261, 1296, 1297 ЦК України, керуючись ст. 258-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/5 частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 61,6 кв.м. в тому числі житловою площею 36,5 кв.м., яка складається з коридору площею 10,0 кв.м., кімнати площею 11,8 кв.м., туалет площею 1,3 кв.м., ванни площею 2,7 кв.м., кімнати площею 8,0 кв.м., кімнати площею 16,7 кв.м., кухні площею 7,6 кв.м., кладової площею 1,1 кв.м., балкону площею 1,0 кв.м., лоджії площею 1,4 кв.м.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 01 липня 2025 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.