ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1551/25 Справа № 705/1073/25
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

28 серпня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Василенко Л.І., Новікова О.М.

за участю секретаря: Руденко А.О.

розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів,-

в с т а н о в и в :

21 лютого 2025 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються за судовим наказом Біляївського районного суду Одеської області від 02 січня 2025 року по справі № 496/8008/24 про стягнення з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_4 , на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі з 1/4 на 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили по 02 березня 2031 року (набуття старшою дитиною повноліття), потім у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 травня 2025 року позовні вимоги задоволено.

Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 на підставі судового наказу Біляївського районного суду Одеської області від 02.01.2025 року у справі № 496/8008/24, на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_1 як особа, яка не брала участі у справі, але вважає, що суд першої інстанції вирішив питання про її права та інтереси, діючи через свого представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в позові.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що оскаржуване рішення є таким, що вирішує права, свободи та інтереси ОСОБА_1 та її дитини.

Стверджує, що ОСОБА_3 посилаючись на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 травня 2025 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 , справа №522/1887/25.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 червня 2025 року зменшено розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з 1/3 до 1/6 чистини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів. Стверджує, що підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 у справі №522/1887/25 слугувало рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 травня 2025 року, яке було покладено в основу судового рішення Приморського районного суду м. Одеси.

Вважає, що позивачем не доведено обставин, які дають обгрунтовані підстави для зменшення розміру аліментів. Зокрема не надано доказів погіршення свого матеріального становища порівняно зі становищем, яке було на момент ухвалення судового рішення про стягнення аліментів.

Ухвалою колегії суддів Черкаського апеляційного суду від 28 липня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи на 28.08.2025 року о 8:30 год

06 серпня 2025 року до Черкаського апеляційного суду від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній, вважаючи рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 травня 2025 року таким, що відповідає вимогам законності та обґрунтованості, просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 травня 2025 року підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 8 частини 3 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення у цивільних справах ставиться в залежність від положень норм ЦПК України.

Так, частиною 1 статті 17 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, за приписами процесуального законодавства судове рішення, оскаржене особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, що випливають із сформульованого у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

У разі, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження (пункт 3 частини 1 статті 362 ЦПК України).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Ейрі проти Ірландії», від 09.10.1979, п. 24, Series A N 32, та «Гарсія Манібардо проти Іспанії», заява N 38695/97, п. 43, ECHR 2000-II), які з огляду на положення статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покликана гарантувати не теоретичні або примарні права, а права, які є практичними і ефективними. Це особливо стосується права на доступ до суду, зважаючи на помітне місце, відведене у демократичному суспільстві праву на справедливий суд.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено про те, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

ОСОБА_1 не є учасником справи. Обґрунтовуючи підстави апеляційного оскарження, вказано, що рішення суду про зменшення розміру аліментів порушує як її права та інтереси, так і інтереси її дитини, оскільки оскаржуваним рішенням було безпідставно зменшено розмір аліментів до 1/6 частки, що, в подальшому, стало підставою для ухвалення Приморським районним судом м. Одеси судового рішення про зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з 1/3 до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів.

За змістом наведених вище норм ЦПК України на суд апеляційної інстанції покладено обов`язок з`ясувати, чи вирішив суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у справі, питання про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не брала участі у справі, та наявність/відсутність правового зв`язку між особою, яка не брала участі у справі (скаржником), і сторонами у справі.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 15.05.2020 у справі № 904/897/19 та Верховний Суд у постановах від 18.09.2019 у справі № 905/943/18, від 17.05.2018 у справі № 904/5618/17, від 11.07.2018 у справі № 5023/4734/12, від 21.09.2018 у справі № 909/68/18, від 18.12.2018 у справі № 911/1316/17, від 27.02.2019 у справі № 903/825/18, від 09.07.2019 у справі № 905/257/18, від 12.09.2019 у справі № 905/946/18, від 12.09.2019 у справі № 905/947/18 дійшли таких висновків:

«якщо скаржник лише зазначає про те, що оскаржуване рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що рішенням вирішено його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду апеляційної скарги;

особа, яка звертається з апеляційною скаргою на підставі статей 17, 254 Господарського процесуального кодексу України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме;

рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи.

Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги».

Зазначені вище висновки Верховного Суду апеляційний суд враховує на підставі частини 4 статті 263 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції не було вирішено питання про права, інтереси та/або обов`язки як ОСОБА_1 так і її дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 і таке судове рішення першої інстанції не зачіпає безпосередньо права та обов`язки скаржниці.

Отже, з огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи ОСОБА_1 щодо наявності у неї права на апеляційне оскарження рішення суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, оскільки таким рішенням суду від 15 травня 2025 року питання про її права та інтереси не вирішувалось.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана її представником - ОСОБА_2 на рішення суду - підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України.

Керуючись ст. 362 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів закрити.

Ухвала набирає чинності з дня її постановлення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Л.І. Василенко

О.М. Новіков