Справа № 466/9275/24 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/811/757/25 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді: Мікуш Ю.Р.,

суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

без участі сторін

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в м. Львові цивільну справу №466/9275/24 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 -адвоката Проць Тетяни Василівни на додаткове рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 31 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких звертається адвокат Проць Тетяна Василівна до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Позивач ОСОБА_1 просив стягнути в його користь матеріальну шкоду 94 730,00 грн., яка заподіяна пошкодженням автомобіля. Окрім цього, ОСОБА_4 в своїх інтересах та інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_5 , а також позивач ОСОБА_2 просять стягнути заподіяну їм моральну шкоду по 20000 грн. кожному.

18 грудня 2024 року позивачі подали заяву про зменшення позовних вимог просять стягнути з відповідача моральну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП в розмірах:

- в користь ОСОБА_1 10000 грн.

- в користь ОСОБА_2 10000 грн.

- в користь ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_5 20000 грн.

Подану сторонами до суду заяву про затвердження мирової угоди від 18.12.2024р. відповідач просив вважати неподаною.

Рішенням суду від 17.01.2025 р. позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_5 задоволено. Сстягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_5 20 000 /двадцять тисяч / грн. заподіяної моральної шкоди. У задоволенні решти вимог відмовлено.

20 січня 2025 року представник ОСОБА_1 -адвокат Проць Т.В. подала заяву про стягнення понесених судових витрат на правничу допомогу в розмірі 34225,00 грн.

В обгрунтування зааяви зазначала, що між ОСОБА_1 та адвокат Проць Т.В. 06.08.2024 року було укладено договір про надання правничої допомоги №06/08/24 та Додаток №1 від 06.08.2024 року, якими погоджено розмір гонорару за надання правничої допомоги.

20 січня 2025 року сторонами підписаний Акт наданих послуг №20/01/25 відповідно до якого виконавець надав, а замовник прийняв надані послуги загальною вартістю 34225,00 грн. Надані послуги повністю оплачені замовником, що стверджується копіями платіжних інструкцій.

Крім цього, в заяві представник позивача зазначає, що оскільки відповідач допустив численні зловживання процесуальними правами, позивач має право на відшкодування понесених ним витрат в повному обсязі.

Представник відповідача-адвокат Дзьобко В.О. 21 січня 2025 року також подав заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з позивачів в користь відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 29000 грн.

21 січня 2025 року представник відповідача-адвокат Дзьобко В.О. подав заперечення на заяву адвоката Проць Т.В. про стягнення понесених судових витрат.

У запереченні представник відповідача зазначив, що не погоджується з заявою, звертає увагу, що представник позивача подала таку заяву з порушенням визначених процесуальним законом строків. Просить у задоволенні заяви адвоката Проць Т.В. про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 31 січня 2025 року стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 18 лютого 2025 року у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Дзьобко В.О. відмовлено.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 31 січня 2025 року оскаожила представник позивача ОСОБА_1 -адвокат Проць Т.В.

Апеляційна скарга мотивована тим, що додаткове рішення є незаконним та необгрунтованим. Ухвалюючи додаткове рішення про стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн. судом не враховано того, що сторона відповідача зловживала процесуальним правами з метою затягування розгляду справи. Зловживання полягало у тому, що представник відповідача подавав процесуальні документи та клопотання з порушенням встановленого законом чи судом строку, більшість клопотань не мали на меті встановлення обставин,які мають значення для справи. Зазначає про те, що саме відповідач запропонував укласти мирову угоду,але надалі від неї відмовився. Наведені обставини свідчать про те, що позивач має право на відшкодування 100 % витрат на правничу допомогу, розмір якої становить 34225,00 грн. та підтверджується належними доказами, зокрема договором про надання правничої допомоги, актом виконаних робіт , квитанціями про оплату. Звертає увагу, що відповідач також подавав заяву про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 29000 грн., що також підтверджує обгрунтовангість судових витрат, понесених позивачем. Судом проігнорованго численні докази,які підтверджують розмір понесених витрат, не враховано обгрунтовангість та співмірінсть понесених витрат. Просить додаткове рішення Шевченківського районного суду м.Лтвова від 31 січня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення з відповідача в користь позивача 34225,00 грн. судових витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову становить менше тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, апеляційна скарга підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 2 ст.247 ЦПК україни передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, хоча представник відповідача-адвокат Целіковський В.В. отримав копію апеляційної скарги в паперовому вигляді 23 квітня 2025 року, а в електронному вигляді 01 травня 2025 року.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частин 1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши законність та обгрунтованість оскаржуваного додаткового рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 31 січня 2025 року в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підялягає до часткового задоволення.

Судом встановлено такі обставини.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Позивач ОСОБА_1 просив стягнути в його користь матеріальну шкоду 94 730,00 грн., яка заподіяна пошкодженням автомобіля. Окрім цього, ОСОБА_4 в своїх інтересах та інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_5 , а також позивач ОСОБА_2 просять стягнути заподіяну їм моральну шкоду по 20000 грн. кожному.

18 грудня 2024 року позивачі подали заяву про зменшення позовних вимог просять стягнути з відповідача моральну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП в розмірах:

- в користь ОСОБА_1 10000 грн.

- в користь ОСОБА_2 10000 грн.

- в користь ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_5 20000 грн.

Подану сторонами до суду заяву про затвердження мирової угоди від 18.12.2024р. відповідач просив вважати неподаною.

Рішенням суду від 17.01.2025 р. позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_5 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_5 20 000 /двадцять тисяч / грн. заподіяної моральної шкоди. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Правничу допомогу позивачу надавала адвокат Проць Тетяна Василівна на підставі договору про надання правничої допомоги № 06/08/24-1 та додатку №1 від 06 серпня 2024 року, ордеру про надання правничої допомоги (а.с.56, 187-191 т.1). Сторони погодили розмір гонорару та порядок його оплати.

З акту наданих послуг №20/01/25 від 20 січня 2025 року встановлено, що виконавець надав, а замовник прийняв наступні послуги:

-складання позовної заяви витрачений час 1 год.- вартість 10125,00;

-представництво інтересів в с/з 30.09.2024 року, 18.11.2024р.,18.12.2024 року- вартість 1 год.1200 грн. витрачений час 3 год-вартість 3600 грн.;

представництво інтересів в с/з 23.12.2024, 09.01.2025,17.01.2025 року- вартість 1 год.2500 грн. витрачений час 3 год-вартість 7500грн.;

-підготовка та подання заперечень на клопотання від 15.11.2024 року-вартість 1 год.1000 грн. кількість витрачених годин 2-загальна вартість 2000 грн.;

- підготовка та подання заперечень на клопотання від 15.11.2024 року-вартість 1 год.1000 грн. кількість витрачених годин 1-загальна вартість 1000 грн.;

- підготовка та подання заяви про застосування заходів процесуального примусу від 15.11.2024 року-вартість 1 год.1000 грн. кількість витрачених годин 1-загальна вартість 1000 грн.;

-підготовка та подання заяви про долучення доказів від 19.11.2024 року-вартість 1 год.1000 грн., кількість витрачених годин 1-загальна вартість 1000 грн.;

-підготовка прокекту мирової угоди та проведення переговорів щодо узгодження умов мирової угоди, вартість 1 год.1000 грн., кількість витрачених годин 3-загальна вартість 3000 грн.;

- підготовка та подання заяви про відкладення розгляду справи для погодження умов мирової угоди-вартість 1 год.1000 грн., кількість витрачених годин 1,5-загальна вартість 1500 грн.;

- підготовка та подання заперечень на клопотання від 08.01.2025 року-вартість 1 год.1000 грн., кількість витрачених годин 2-загальна вартість 2000 грн.;

-підготовка та подання заяви про стягнення судових витрат від 20.01.2025 року-вартість 1 год.1000 грн., кількість витрачених годин 1,5-загальна вартість 1500 грн..

Всього на суму 34225,00 грн. (а.с.192-193 т.1).

Ухвалюючи додаткове рішення про стягнення з відповідача в користь позивача 5000 грн. витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що такий розмір судових витрат є співмірним зі складнісю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідає критерію реальності та розумності.

З таким висновком суду першої інстанції, апеляційний суд не погоджується, оскільки такий розмір витрат на правничу допомогу є заниженим та неспівмірним з наданими адвокатом послугами .

Відповідно до ч.1п.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частині другій статті 137 ЦПК України зазначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: на підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні цих вимог про відшкодування витрат».

У постанові Верховного Суду від 24.10.2019 року у справі № 905/1795/18 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг ( п.61 постанови).

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Зазначені висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19), постанові від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс21) та постанові від 08 червня 2022 року у справі № 357/380/20 (провадження № 14-20цс22).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), зокрема, у рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» за заявою № 58442/00 щодо судових витрат зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04, пункт 268) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

З наданих стороною позивача доказів про розмір витрат на правничу допомогу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що необхідними були витрати на суму 17125 грн., а відтак рішення суду слід змінити.

До такого висновку, суд апеляційної інстанції дійшов зважаючи на необхідність надання таких адвокатських послуг :

- складання позовної заяви витрачений час 1 год.-вартість 10125,00;

представництво інтересів в с/з 17.01.2025 року- вартість 1 год.2500 грн. витрачений час 2 год-вартість 5000грн.;

- підготовка та подання заперечень на клопотання від 15.11.2024 року- витрачений час 0,5 год.- вартість 500 грн.

- підготовка та подання заперечень на клопотання від 15.11.2024 року- витрачений час 0,5 год- вартість 500 грн.;

- підготовка та подання заперечень на клопотання від 08.01.2025 року- витрачений час 0,5 год- вартість 500 грн.;

- підготовка та подання заяви про стягнення судових витрат від 20.01.2025 року- витрачений час 0,5 год- вартість 500 грн.

Інші зазначені в акті від 20 січня 2025 року послуги, зокрема, підготовка проекту мирової угоди, підготовка заяви про відкладення, підготовка заяви про долучення доказів не були необхідними, з таких підстав.

Як вбачається з пояснень представника позивача, питання щодо укладення мирової угоди та її умови ініціював відповідач, а відтак суд вважає, що проект мирової угоди мав бути складений саме стороною, яка ініціювала питання про її укладення. Такі ж підстави неврахування судом наданих послуг щодо підготовки та подання заяви про відкладення розгляду справи для погодження умов мирової угоди.

Пунт 7 акту, а саме підготовка та подання заяви про долучення доказів від 19.11.2025 року не був необхідним, оскільки докази,які долучались були продубльовані відповідно до позовної заяви.

Підготовка та подання заяви про застосування заходів процесуального примусу від 15.11.2024 року не входить до повноважень адвоката .

Щодо кількості витраченого часу на підготовку заперечень на клопотання відповідача, підготовку заяви про стягнення судових витрат, суд вважає, що час на їх підготовку є завищеним, тому визначає на кожне заперечення та заяву по пів години, вартістю 500 грн.

Також завищеними є час участі в судових засідання, оскільки такі не відбувались, або відкладались та єдиною повноцінною є участь в судовому засіданні 17 січня 2025 року протягом двох годин, що стверджується протоколом судового засідання, вартістю 5000 грн.

Необхідним та обгрунтованим, суд також визнає складання позовної заяви та витрачений час 1 год.- вартістю 10125,00 грн.

З врахуванням наведеного розмір витрат на правову допомогу, який підлягає стягненню з відповідача в користь позивача становить 17 125,00 грн.

Ухвалюючи оскаржуване додаткове рішення, суд першої інстанції поверхнево оцінив докази щодо надання правової допомоги та дійшов помилкового висновку, що 5000 грн. буде співмірним зі складністю справи та відповідає критерію реальності витрат.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи апеляційної скарги про зловживання стороною відповідача процесуальними правами.

Подання стороною відповідача клопотань з якими не погоджувалася сторона позивача та не дотримання строків подання відзиву на позов не свідчить про зловживання процесуальними правами, а є реалізацією процесуальних прав, а приймати такі клопотання чи заяви, які подані з порушенням встановлених строків входить до повноважень суду.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами. Постанова ВС від 18 жовтня 2021 року у справі № 299/3611/19 (провадження № 61-9218св21).

Відповідно до п.1,3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2; 376 ч.1 п.1,3,4; 383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -адвоката Проць Тетяни Василівни задовольнити частково.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 31 січня 2025 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 17125,00 грн.(сімнадцять тисяч сто двадцять п`ять грн.00 коп.)

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 01 вересня 2025 року.

Головуюча суддя Ю.Р. Мікуш

Судді: Т.І. Приколота

Р.В. Савуляк