Справа № 681/397/25
Провадження 2/681/334/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м. Полонне

Суддя Полонського районного суду Хмельницької області Іллюк С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом комунального підприємства Полонської міської ради «Благоустрій» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з вивезення побутових відходів,

в с т а н о в и в:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У березні 2025 року комунальне підприємство Полонської міської ради «Благоустрій» (далі Підприємство) звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по оплаті послуг з вивезення побутових відходів в сумі 3236,88 грн.

Позов мотивований тим, що 01.04.2018 між позивачем та відповідачкою укладений договір № 4356 про надання послуг з вивезення побутових відходів населення. Відповідно до умов цього договору виконавець зобов`язується згідно з графіком надавати послуги з вивезення побутових відходів, а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати за послуги згідно з встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором. Позивач на підставі рішення сесії Полонської міської ради VI скликання від 21.05.2014 є виконавцем робіт з вивезення твердих побутових відходів. В порушення умов договору відповідачка протягом тривалого періоду, а саме з 01.07.2022 по 28.02.2025 не виконувала своїх зобов`язань по оплаті наданих послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 01.03.2025 у сумі 3236,88 грн. та добровільно нею не сплачується. Підприємством з метою досудового врегулювання спору направлялось для ОСОБА_1 попередження про звернення до суду та необхідність погашення боргу, однак заборгованість відповідачкою не погашена.

Відповідачка ОСОБА_1 02.05.2025 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому проти заявлених позовних вимог заперечила та просила відмовити в їх задоволенні мотивувавши тим, вона проживає разом з членами сім`ї, серед яких є її син ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю 2 групи, що відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», звільняє їхній будинок від сплати комунальних послуг. Окрім цього, вказує, що вона не укладала 01.04.2018 договір з комунальним підприємством на вивезення побутових відходів, а у договорі, що додається до позовної заяви, стоїть підпис не відповідачки.

07.05.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник Підприємства зазначив, що з доводами відповідачки не погоджується, оскільки 01.04.2018 між ними був укладений договір № 4356 про надання послуг з вивезення побутових відходів населення на трьох чоловік. Надання послуг позивачем здійснюється шляхом направлення сміттєзбиральної машини до будинку відповідачки. Однак, внаслідок невиконання нею зобов`язань по договору, виникла заборгованість за надані підприємством послуги, яка станом на 01.03.2025 становить 3236,88 грн. З моменту укладення договору від відповідачки не надходило жодних скарг чи зауважень щодо якості надання послуг та виконання умов договору. У довідці про обсяг пільг, наданих для ОСОБА_2 за період з квітня 2018 року по травень 2025 року визначено суму коштів для оплати за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів, які надходили на підприємство в рахунок відшкодування пільги відповідно до категорії особи з інвалідністю війни 2 групи, яка становить 590,00 грн. У витязі платежів з абонентської програми підприємства зазначається, що ОСОБА_2 , як член сім`ї відповідачки, отримував монетизацію пільги за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів через відділення Ощадбанку. Вказують, що із січня 2023 року пільги на оплату житлово-комунальних послуг почали надаватися виключно у грошовій готівковій формі органами Пенсійного фонду України. Відповідно до пункту 7 Порядку надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 373 (далі - Порядок), пільговики, яким надається пільга у грошовій формі, зобов`язані сплачувати щомісяця вартість фактично спожитих комунальних послуг з урахуванням суми пільги, виплаченої таким пільговикам готівкою.

Заперечення від відповідачки не надходило.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Позовна заява надійшла до суду 27.03.2025.

Ухвалою суду від 08.04.2025 року відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; сторонам визначено строк для подання заяв та клопотань по суті справи (а.с. 25).

Представник позивача просить, у разі відсутності відзиву відповідачки, розгляд справи проводити за її відсутності.

Ухвалою суду від 01.09.2025 відмовлено в задоволенні клопотання відповідачки про проведення судового розгляду з викликом сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням 47-ї сесії VI скликання Полонської міської ради від 21.05.2014 № 7 про реорганізацію Полонського підприємства теплових мереж комунальне підприємство Полонської міської ради «Благоустрій» визначено виконавцем робіт по благоустрою міста Полонне (а.с. 19).

01.04.2018 між комунальним підприємством Полонської міської ради «Благоустрій» та ОСОБА_1 укладено договір № 4356 про надання послуг з вивезення побутових відходів населення (далі - Договір) за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 4, зворот).

За умовами цього договору виконавець (КП Полонської міської ради «Благоустрій) зобов`язується згідно з графіком надавати послуги з вивезення побутових відходів, а споживач ( ОСОБА_1 ) зобов`язується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених цим договором. Виконавець надає споживачеві послуги з вивезення твердих побутових відходів, обсяг надання яких розраховується виконавцем на підставі норм, затверджених органом місцевого самоврядування.

Аналізуючи розділ «Розрахунок обсягу та вартості послуг» Договору встановлено, що ним передбачено, що вартість послуг з вивезення твердих побутових відходів у місяць на кожного проживаючого визначається рішенням виконавчого комітету Полонської міської ради, кількість проживаючих 3, вартість послуги 15,00 грн на одного проживаючого, вартість вивезення твердих побутових відходів у місяць становить 45,00 грн.

Відповідно до розділу «Оплата послуг» Договору розрахунковим періодом є календарний місяць; у разі щомісячної оплати послуг, платежі вносяться не пізніше ніж до 25-го числа поточного місяця та вказано відповідний розрахунковий рахунок для здійснення таких платежів.

Строк дії договору - з 01.04.2018 по 31.03.2019 (передбачено Прикінцевими положеннями) та, відповідно до розділу «Умови, зміни, продовження, припинення дії цього договору», вважається щорічно продовженим, якщо до закінчення строку його дії одна зі сторін не зазначила про відмову від договору або про його перегляд.

Рішенням 9-ї сесії VIII скликання Полонської міської ради від 13.10.2021 № 17 «Про встановлення тарифів на послуги зі збирання, вивезення та захоронення твердих побутових відходів на території Полонської міської об`єднаної територіальної громади» встановлено тарифи на послуги зі збирання, вивезення та захоронення твердих побутових відходів для населення 164 грн з ПДВ за 1 м куб. Це рішення набрало чинності з 01.11.2021 (а.с. 20, зворот).

Рішенням виконавчого комітету Полонської міської ради від 21.12.2022 № 312 «Про встановлення тарифів на послуги зі збирання, вивезення та захоронення твердих побутових відходів на території Полонської міської об`єднаної територіальної громади» встановлено тарифи на послуги зі збирання, вивезення та захоронення твердих побутових відходів для населення 244,10 грн з ПДВ за 1 м куб. Це рішення набрало чинності з 01.01.2023 (а.с. 21).

Позивач свої обов`язки за Договором виконав належним чином, що підтверджується копіями витягу з маршрутних листів по с. Котелянка з вивозу твердих побутових відходів, з яких встановлено, що за адресою вул. Оборчука, 31, с. Котелянка виїжджали транспортні засоби для збору та вивозу сміття. Ці обставини стверджені підписами прибиральників територій у цих документах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с. 13 - 15).

Також факт вивезення твердих побутових відходів по комунальному підприємстві Полонської міської ради «Благоустрій» підтверджено графіками на 2022-2024 роки (а.с. 16 - 18).

Підприємством неодноразово направлено відповідачці попередження про звернення до суду, а саме: 09.01.2023 на адресу споживачки ОСОБА_1 надіслано попередження про звернення до суду, в якому позивач просив до 25.01.2023 погасити наявний борг у сумі 914,42 грн (а.с. 6); 08.05.2023 надіслано попередження про звернення до суду, в якому позивач просив до 20.05.2023 погасити наявний борг в сумі 954,62 грн (а.с. 9), 08.05.2024 надіслано попередження, в якому позивач просив до 25.05.2024 погасити борг у сумі 2382,18 грн (а.с.11).

З наданого Підприємством розрахунку заборгованості (а.с. 3) та довідки № 274 від 26.03.2025 (а.с. 5) ОСОБА_1 станом на 01.03.2025 має заборгованість за надані послуги з вивезення побутових відходів за адресою АДРЕСА_1 в сумі 3236,88 грн, яка утворилась в період з 01.07.2022 по 28.02.2025. В розрахунку вказано, що відповідачкою оплачено за надані послуги в липні 2022 року суму 62,82 грн., з нарахованих Підприємством 81,90 грн.

Довідкою Полонської міської ради від 02.05.2025 № 39 підтверджено, що ОСОБА_2 проживає по АДРЕСА_1 (а.с.31).

З копії посвідчення серії НОМЕР_1 від 04.04.2008 установлено, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 2 групи й має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю війни (а.с. 32). Указаний факт також підтверджено довідкою МСЕ № 113595 (а.с. 30).

З довідки КП ПМР «Благоустрій» про обсяг пільг, наданих ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , відповідно до категорії особи з інвалідністю війни 2 групи за період з квітня 2018 по травень 2025 за адресою: АДРЕСА_1 , з`ясовано, що вони становлять 590,00 грн (а.с. 38).

З витягу платежів абонентської програми по КП МПР «Благоустрій» встановлено, що ОСОБА_2 отримував монетизацію пільг за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів (а.с. 39 - 40).

4. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками та норми права, які застосував суд.

За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За положеннями ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до змісту ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до п. 5 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

До житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - зокрема, управління побутовими відходами (п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно з п.п. 1 та 13 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, розірвати договір про надання комунальної послуги, попередивши про це виконавця відповідної комунальної послуги не менш як за два місяці до дати розірвання договору, за умови допуску виконавця для здійснення технічного припинення надання відповідної послуги.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу; власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Споживачі зобов`язані укласти договір про управління побутовими відходами з виконавцем послуги з управління побутовими відходами, визначеним у встановленому законодавством порядку. Обсяг наданих послуг з поводження з побутовими відходами вимірюється у кілограмах, тоннах, метрах кубічних або інших одиницях, визначених правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Одиниця виміру обсягу наданих послуг з поводження з побутовими відходами встановлюється органом місцевого самоврядування (ч. 1 та 2 ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно з п. б ч. 1 ст. 15 Закону України «Про відходи» (чинного на час укладення договору між сторонами) громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані вносити в установленому порядку плату за користування послугами з вивезення побутових відходів.

У частинах 2 та 3 ст. 35-1 Закону України «Про відходи» передбачено, що власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання твердих побутових відходів. Виконавця послуг з вивезення побутових відходів визначає орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

09 липня 2023 року набрав законної сили прийнятий 20 червня 2022 року Закон України «Про управління відходами», Прикінцевими та Перехідними положеннями якого визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України «Про відходи».

Частина 2 ст. 15 Закону України «Про управління відходами» передбачає, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані дотримуватися вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері управління відходами, запобігати забрудненню відходами навколишнього природного середовища.

Органи місцевого самоврядування забезпечують управління побутовими відходами згідно з правилами благоустрою населеного пункту, регіональними та місцевими планами управління відходами та забезпечують кожному утворювачу побутових відходів надання послуги з управління побутовими відходами (частина 1 статті 30 Закону України «Про управління відходами»).

За положеннями ч. 1 ст. 31 Закону України «Про управління відходами» утворювачі побутових відходів мають право:1) одержувати у встановленому порядку повну та достовірну інформацію про безпечність об`єктів оброблення побутових відходів; 2) самостійно шляхом компостування обробляти біовідходи на присадибних, дачних і садових ділянках згідно з правилами, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Утворювачі побутових відходів зобов`язані: 1) укладати договори з виконавцем послуги з управління побутовими відходами та вносити у встановленому порядку плату за послугу з управління побутовими відходами; 2) забезпечувати передачу побутових відходів до системи управління побутовими відходами, а побутові відходи, на які поширюється розширена відповідальність виробника, - до системи приймання або роздільного збирання, створеної організаціями розширеної відповідальності виробників; 3) забезпечувати у встановленому порядку роздільне збирання відходів за наявності об`єкта оброблення відходів (частина 2 статті 31 Закону України «Про управління відходами»).

Утворювачі побутових відходів мають права та обов`язки споживачів житлово-комунальних послуг, передбачені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (частина 3 статті 31 Закону України «Про управління відходами»).

Стаття 32 Закону України «Про управління відходами» визначає, що адміністратор послуги з управління побутовими відходами визначається рішенням міської, сільської, селищної ради. Адміністратором послуги з управління побутовими відходами визначається виключно комунальне підприємство.

Суб`єкти господарювання, які здійснюють збирання та перевезення побутових відходів, визначаються органами місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 3 ст. 33 Закону України «Про управління відходами»).

Виконавцем послуги з управління побутовими відходами є суб`єкт господарювання, який здійснює збирання та перевезення побутових відходів у встановленому законодавством порядку, або адміністратор послуги з управління побутовими відходами (ч. 5 ст. 33 Закону України «Про управління відходами»).

Відповідно до ч. 7 ст. 33 Закону України «Про управління відходами» виконавець послуги з управління побутовими відходами укладає договори із споживачами послуги.

Плата за послугу з управління побутовими відходами визначається на основі тарифу на послугу з управління побутовими відходами та норм надання послуги. Тариф на послугу з управління побутовими відходами, а також тарифи на збирання, перевезення, відновлення, видалення побутових відходів встановлюються органом місцевого самоврядування окремо за видами побутових відходів (змішані, великогабаритні, ремонтні, небезпечні, відходи зелених насаджень). Розрахунок тарифу на послугу з управління побутовими відходами здійснює виконавець послуги. Розрахунок тарифів на збирання, перевезення, відновлення та видалення побутових відходів здійснюють суб`єкти господарювання, які здійснюють відповідні операції (ч. 1 ст. 34 Закону України «Про управління відходами»).

Системне тлумачення зазначених норм свідчить, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір про управління побутовими відходами та оплатити надання таких послуг.

При цьому аналіз наведених норм чітко вказує на те, що в контексті житлово-комунальних правовідносин, суб`єктом - виконавцем комунальної послуги із вивезення побутових відходів (поводження з побутовими відходами) може вважатися лише той суб`єкт господарювання, який визначений виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у встановленому законодавством порядку, зокрема органом місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що відповідачка бувши споживачкою послуг з вивезення побутових відходів уклала договір з КП Полонської міської ради «Благоустрій», яке визначено виконавцем робіт по благоустрою міста Полонного рішенням Полонської міської ради, про надання послуг з вивезення побутових відходів.

Цей договір між сторонами чинний, жодна зі сторін у встановленому законом порядку відповідно до ст. 651 ЦК України не зверталась з вимогою про його розірвання.

Однак вона взятих зобов`язань за договором починаючи з 01.07.2022 по 28.02.2025 не виконувала та не оплачувала надані послуги у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 3236,88 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За наведених обставин суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та з ОСОБА_1 на користь Підприємства слід стягнути заборгованість по оплаті послуг з вивезення побутових відходів.

Суд не бере до уваги та критично оцінює доводи відповідачки ОСОБА_1 щодо відсутності факту користування послугами та неукладення нею договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачка, заперечуючи факт підписання договору, не надала суду жодних доказів на підтвердження своїх слів. Зокрема, нею не заявлено клопотання про призначення почеркознавчої експертизи для спростування автентичності її підпису у договорі № 4356 від 01.04.2018. Таким чином, її заперечення не можуть бути взяті судом за основу для спростування наданого позивачем письмового доказу.

Водночас позивач, на підтвердження факту надання послуг за адресою проживання відповідачки, надав суду копії маршрутних листів та графіків вивезення твердих побутових відходів у с. Котелянка за 2022, 2023 та 2024 роки. Ці документи підтверджують, що послуги з вивезення сміття систематично надавались у населеному пункті та на вулиці, де розташоване домогосподарство відповідачки.

Ключовим у цій справі є факт визнання відповідачкою наявності договірних відносин через вчинення нею конклюдентних дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 Цивільного кодексу України, у випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Згідно з ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов (у тому числі сплатила відповідну суму коштів), ця дія є прийняттям пропозиції.

Як встановлено з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, у липні 2022 року відповідачка здійснила часткову оплату за надані послуги в сумі 62,82 грн. Здійснивши цю оплату, відповідачка фактично визнала наявність між нею та КП «Благоустрій» договірних відносин та свій обов`язок оплачувати отримані послуги. Така дія свідчить про прийняття нею умов договору, що спростовує її подальші заперечення щодо його неукладення.

Таким чином, враховуючи наявність у матеріалах справи примірника договору, доказів систематичного надання послуг за адресою відповідачки та, найголовніше, факту часткової оплати нею цих послуг, суд доходить висновку, що договірні відносини між сторонами виникли і є чинними, а її заперечення є необґрунтованими та спрямованими на ухилення від виконання своїх цивільно-правових зобов`язань.

Також відповідачка у своєму відзиві заперечила проти позовних вимог, посилаючись на те, що її син, ОСОБА_2 , є особою з інвалідністю II групи, що, на її думку, звільняє домогосподарство від сплати комунальних послуг згідно зі ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон № 3551-XII).

Суд вважає ці заперечення безпідставними з огляду на наступне.

По-перше, пільга не є звільненням від обов`язку оплати. Пункт 5 ч. 1 ст. 13 Закону № 3551-XII дійсно встановлює для осіб з інвалідністю внаслідок війни та членів їх сімей, які проживають разом з ними, право на 100-відсоткову знижку плати за користування комунальними послугами. Однак, відповідно до Порядку, в Україні діє механізм монетизації пільг.

Це означає, що уповноважений орган (наразі - Пенсійний фонд України) розраховує суму пільги й виплачує її пільговику у грошовій формі (готівковій або безготівковій). Споживач, своєю чергою, отримує платіжний документ на повну вартість послуги та зобов`язаний самостійно та в повному обсязі розрахуватися з надавачем послуг. Таким чином, обов`язок зі сплати комунальних послуг за договором у споживача не зникає.

По-друге, обов`язок споживача оплачувати надані послуги прямо передбачений законом. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Отже, заперечення відповідача ґрунтуються на хибному тлумаченні норм матеріального права. Наявність права на пільгу не звільняє її від виконання договірних зобов`язань перед комунальним підприємством. Питання щодо призначення, нарахування та виплати їй пільги лежать у площині її правовідносин з Пенсійним фондом України, а не з позивачем.

На спростування доводів відповідачки щодо звільнення її будинку від сплати комунальних послуг позивач долучив довідку про обсяг пільг, наданих йому за період з квітня 2018 по травень 2025. Крім того, витягом платежів з абонентської програми по КП ПМР «Благоустрій» за цією адресою підтверджено, що син позивачки отримував монетизацію пільг за надані послуги з вивезення побутових відходів.

Суд також звертає увагу на законодавче регулювання поводження з відходами, яке спростовує твердження відповідачки про фактичне не користування послугами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про управління відходами», побутові відходи визначаються як змішані та/або роздільно зібрані відходи від домогосподарств, що включають широкий спектр матеріалів (папір, картон, скло, пластик, біовідходи, упаковка тощо), які неминуче утворюються в процесі життєдіяльності будь-якої людини. Проживання у житловому будинку об`єктивно призводить до утворення таких відходів, а отже, породжує обов`язок щодо поводження з ними у встановленому законом порядку.

Законодавець, у ч. 1 ст. 31 цього Закону, дійсно передбачив для утворювачів відходів виняткове право самостійно обробляти лише біовідходи (органічні рештки) шляхом компостування на власних ділянках.

Однак наявність такого спеціального дозволу для одного конкретного виду відходів лише підкреслює загальний імперативний обов`язок щодо передачі всіх інших складових побутових відходів (папір, скло, пластик, упаковка тощо) до централізованої системи управління.

Цей обов`язок прямо закріплений у п. 2 ч. 2 ст. 31 Закону України «Про управління відходами», згідно з яким утворювачі побутових відходів зобов`язані забезпечувати передачу їх до системи управління побутовими відходами.

Єдиним законним способом виконання цього обов`язку для відповідачки є передача відходів визначеному на даній території виконавцю послуг, яким є КП «Благоустрій», згідно з чинним та нерозірваним договором від 01.04.2018. Таким чином, твердження про не користування послугами є юридично неспроможними, оскільки закон встановлює презумпцію утворення побутових відходів та обов`язок їх передачі до уповноваженої організації.

Крім того, суд вважає доводи відповідачки щодо неукладення договору необґрунтованими та такими, що суперечать принципу добросовісності (ст. 3 ЦК України), оскільки вони заявлені вперше лише у відзиві на позовну заяву.

Судом встановлено, що впродовж тривалого періоду, починаючи з моменту укладення договору у 2018 році й до моменту звернення позивача до суду, відповідачка жодного разу не зверталася до КП «Благоустрій» із запереченнями щодо наявності чи чинності договірних відносин. Матеріали справи не містять жодних листів, заяв чи інших свідчень того, що вона повідомляла позивача про те, що вона не підписувала договір, або вважала його недійсним.

Що більше, як зазначалося раніше, вчинення нею конклюдентних дій у вигляді часткової оплати послуг у липні 2022 року свідчить про її фактичну згоду з умовами договору на той момент.

Така поведінка відповідачки, яка приймала послуги, отримувала рахунки й навіть частково їх оплачувала, а заявила про непідписання договору лише після виникнення значної заборгованості та подання позову, розцінюється судом як суперечлива, непослідовна та спрямована виключно на уникнення відповідальності за взяті на себе зобов`язання.

5. Розподіл судових витрат.

Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3028,00 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 13, 81, 141, 259, 263-265, ч. 6 ст. 268, ст.ст. 273, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

Позов комунального підприємства Полонської міської ради «Благоустрій» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства Полонської міської ради «Благоустрій» заборгованість по оплаті послуг з вивезення побутових відходів в сумі 3236 (три тисячі двісті тридцять шість) грн 88 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: комунальне підприємство Полонської міської ради «Благоустрій», , місцезнаходження: вул. Степана Бандери, б/н м.Полонне Шепетівський район Хмельницька область, поштовий індекс 30501;

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 02.09.2025.

Суддя Сергій ІЛЛЮК