Провадження № 2/641/2409/2025 Справа № 641/4198/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Щепелевої Г.М.,

за участю секретаря судового засідання - Рікунової Є.Е.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №641/4198/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Бізнес позика» звернулося до суду через систему «Електронний суд» з позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 105 090,00 грн, а також понесених витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані такими обставинами.

20.08.2024 року між ТОВ «Бізнес позика» і ОСОБА_1 було укладено Договір № 502788-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 31000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності (Далі Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 31 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_1 (котру Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті) , що підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням).

У той же час відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 28.05.2025 року утворилась заборгованість за Договором № 502788-КС-004 про надання кредиту, в розмірі 105 090,00 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 31 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 52 390,00 грн; суми заборгованості по штрафам - 15 500,00 грн; суми прострочених платежів за комісією 6 200,00 грн., про стягнення якої просить позивач.

Ухвалою судді від 17 червня 2025 року року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін; задоволено клопотання позивача про витребування доказів у справі.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував частково. Зазначив, що визнає позов в частині стягнення тіла кредита. Не заперечує також проти стягнення комісії. Водночас стягнення штрафних санкцій у виді штрафу вважає незаконним з огляду на відповідну заборону, запроваджену на період воєнного стану. Також заперечує проти стягнення прострочених платежів по процентах, оскільки, за його твердженням, розмір таких процентів суперечить встановленим чинним законодавством правилам.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов таких висновків.

З матеріалів справи судом встановлено, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» 20.08.2024 року направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір № 502788-КС-004 про надання кредиту.

20.08.2024 року ОСОБА_1 , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 502788-КС-004 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

Отже, 20.08.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 було укладено договір № 502788-КС-004 про надання кредиту (далі за текстом Договір). Договір укладено в електронній формі та підписано електронним підписом, за допомогою одноразового ідентифікатора. Так, відповідач підписав договір за допомогою одноразового ідентифікатора UA-0132.

Договір був укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію».

Згідно розділу 2 Договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 31 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика» (п. 2.1.). Тип кредиту: кредит (п.2.2.).

Строк кредиту 24 тижні (п. 2.3.).

Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1, фіксована (п.2.4.).

Комісія за надання кредиту 6 200,00 грн. Нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту. Розмір комісії, встановлений цим пунктом договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір комісії не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку (п.2.5.).

Загальний розмір наданого кредиту 31 000,00 грн (п.2.6.).

Строк дії договору до 04.02.2025 року. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 76 111,36 грн.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка 6 677,37 процентів (п.2.10.).

Денна процентна ставка: 0,86 процентів.

Дата видачі кредиту 20.08.2024 року.

Дата повернення кредиту 04.02.2025 року (п.п. 2.12., 2.13.).

Мета (цілі) отримання кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей кредит є споживчим кредитом (п.2.14.).

Відповідно до графіку платежів згідно перший платіж мав бути внесений 03.09.2024 року в розмірі 6 360,00 грн, який складався з суми нарахованих за цей період процентів 4 650,00 грн та комісії 1 710,00 грн. Другий платіж мав бути внесений 17.09.2024 року в розмірі 6 360,00 грн, який складався з суми процентів, часткової сплати комісії. Третій платіж 01.10.2024 року, в розмірі 6 360,00 грн, який складався з суми процентів, часткової сплати тіла кредиту та залишкового розміру комісії. Всього 11 платежів в сумі по 6 360,00 грн., та 1 платіж 6 151,36 грн.

Відповідно до розділу 3 п.п. 3.1 Договору, договір укладається з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем кредитодавця, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» шляхом надання пропозиції укласти Договір (оферти) кредитодавцем та її прийняття (акцептування) Позичальником.

Згідно з п. 4.1 Договору кредитодавець зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дня укладення Договору надати позичальнику кредит в сумі, вказаній у п.2.1 Договору, шляхом безготівкового переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на реквізити електронного засобу, який зазначений в розділі 12 Договору.

Згідно з розділом 12 Договору, як номер електронного платіжного засобу ОСОБА_1 зазначено платіжну карту № НОМЕР_2 хх-хххх-2597.

Відповідно до довідки, виданої ТОВ ПрофітГід», 20.08.2024 здійснено транзакцію по зарахуванню від ТОВ «Бізнес позика» коштів в розмірі 31 000,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_2 хх-хххх-2597, емітовану MONOBANK, з призначенням «перерахування коштів ОСОБА_1 , згідно з кредитним договором № 502788-КС-004 від 20.08.2024». Номер транзакції 42415-05973-19824.

Згідно з випискою АТ «Універсал Банк» по рахунку № НОМЕР_3 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 , 20.08.2024 на вказаний рахунок були зараховані кошти в розмірі 31 000 грн.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитом ОСОБА_1 станом на 04.02.2025 року має заборгованість перед кредитором в сумі 105 090,00 грн, яка складається з: тіла кредиту 31 000,00 грн, заборгованості за відсотками 52 390,00 грн, комісії 6 200,00 грн. Відсотки за період з 20.08.2024 року по 04.02.2025 нараховані за денною ставкою 1 %.

Доказів погашення відповідачем заборгованості за Договором матеріали справи не містять. В судовому засідання відповідач пояснив, що платежів на погашення кредиту не здійснював.

Згідно з ч.1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Відповідно до статті 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З умов кредитного договору № 502788-КС-004 убачається, що розмір наданого відповідачу кредиту становить 31 000 грн, строк, на який надається кредит - 24 тижні; стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1, фіксована; комісія 6 200,00 грн; загальний; строк дії договору до 04.02.2025; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 6 677,37 процентів; денна процентна ставка: 0,86 процентів; дата повернення кредиту 04.02.2025 року.

Довідкою про переказ грошових коштів, випискою щодо руху коштів на рахунку відповідача підтверджено факт зарахування йому 31 000 грн на платіжну картку.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення ОСОБА_1 отриманих в позику коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом, тому зазначена сума тіла кредиту підлягає стягненню з останнього на користь позивача.

Перевіряючи розрахунок процентів, наданий позивачем, за кредитним договором суд погоджується з його правильністю, з огляду на таке.

22.11.2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

При цьому, згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: - з 24.12.2023 року денна процентна ставка має бути не більше 2,5%, - з 22.04.2024 року - не більше 1,5%, - з 20.08.2024 року - не більше 1%.

Розмір денної процентної ставки на дату укладення Кредитного договору відповідає максимальному розміру денної процентної ставки відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (відповідає перехідним періодам, які передбачені у п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» на дату укладення Кредитного договору).

З матеріалів справи слідує, що відповідач отримав кредитні кошти 20.08.2024 року у розмірі 31 000,00 грн.

З урахуванням умов п.2.4. кредитного договору, за яким визначено процентну ставку за кредитом: в день 1 %, суд доходить висновку, що:

за період з 20.08.2024 по 04.02.2025 року розмір процентів, який підлягає стягненню з відповідача становить 52 390,00 (169 днів х (31 000,00 * 1%).

Також суд вважає за необхідне зазначити, що за частиною 1 статті 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

За частиною 3 статті 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Для приватного права апріорі притаманна диспозитивність, яка проявляється, зокрема, в тому, що особа, з урахуванням принципу свободи правочину, сама вирішує вчиняти чи не вчиняти певний правочин (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 липня 2022 року в справі № 303/2983/19 (провадження № 61-4745св21), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2024 року в справі № 712/3590/22 (провадження № 61-14297сво23)).

На час укладання кредитного договору ОСОБА_1 був ознайомлений з його умовами, а тому, у разі якщо він вважав їх для себе неприйнятними та несправедливими, мав можливість відмовитися від вказаної угоди та укласти правочин з іншим контрагентом на інших умовах.

Отже, доводи відповідача щодо невідповідності процентної ставки, узгодженої між сторонами, вимогам закону, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, та позовні вимоги в частині стягнення з нього на користь позивача заборгованості за відсотками підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для стягнення з відповідача заборгованості зі штрафів, суд зазначає.

Пунктом 7.6 Договору № 502788-КС-004 від 20.08.2024 передбачено, що у разі не здійснення сплати процентів та/або комісії за видачу кредиту, та/або комісії за видачу додаткових грошових коштів, та/або суми кредиту у визначені цим договором терміни, кредитодавець має право вимагати, а позичальник у разі реалізації кредитодавцем цього права зобов`язаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі 32 % від розміру простроченої заборгованості.

Водночас, Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо норм на період дії воєнного стану»(далі - Закон № 2120-ІХ) доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18.

Зокрема, вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, дію якого неодноразово продовжено, та наразі не скасовано.

Оскільки період прострочення виконання зобов`язання з повернення відповідачем позичених коштів розпочався з 03.09.2024, тобто після введення в Україні воєнного стану та у період його дії, в силу наведених вище приписів закону, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості зі штрафів в розмірі 15 500,00 грн. задоволенню не підлягають.

Між тим, щодо стягнення з відповідача комісії суд вважає за необхідне зауважити таке.

Відповідно до частини 2 статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Оскільки позивачем не було зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які була встановлена комісія за видачу кредиту (п. 2.5 Договору), відповідна умова кредиту є нікчемною згідно до частин 1 та 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача комісії задоволенню не підлягають.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 31 000,00 грн. тіла кредиту та 52 390,00 грн. процентів за користування кредитними коштами, а всього 83 390,00 грн.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат , пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, на користь позивача з відповідача підлягають також стягненню витрати ТОВ «Бізнес позика» зі сплати судового збору відповідно до частки задоволених судом позовних вимог, що дорівнює 1 922,20 грн. (83 390,00 / 105 090,00 х 2422,40 = 1 922,20).

Керуючись ст. ст. 4, 10 - 13, 76 - 81, 263 - 265, 268, 273, 280 - 283, 293, 294, 315-319 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за кредитним договором у розмірі 83 390,00 грн., яка складається із 31 000,00 грн. боргу за тілом кредиту та 52 390,00 грн. за відсотками, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 922,20 грн., всього 85 312 (вісімдесят п`ять тисяч триста дванадцять) грн. 20 коп.

У задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», , адреса: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 26, оф. 411;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Г.М.Щепелева