Справа № 585/2226/19
Номер провадження 6/585/44/25
У Х В А Л А

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого-судді В.О. Шульги, з участю секретаря Ю.В. Кириленко, розглянувши без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у судовому засіданні в м. Ромни заяву Дмитрук Ірини Валеріївни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Мегабанк», ОСОБА_1 , про заміну стягувача у виконавчому документі,-

В С Т А Н О В И В:

Дмитрук І..В., яка діє в інтересах ТОВ «ФК «Єврокредит», заінтересованими особами зазначає: АТ «Мегабанк», ОСОБА_1 , звернулася до суду з заявою в якій просить: Замінити стягувача з Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» у виконавчому листі у справі № 585/2226/19 (провадження № 2/585/742/19) про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «МЕГАБАНК» заборгованості за кредитним договором № 24-421-850-2-18-Г від 19.03.2018р., яка станом на 01.05.2019 року становить 26860 (двадцять шість тисяч вісімсот шістдесят) грн. 92 (дев`яносто дві) коп., та складається з: суми залишку заборгованості за кредитом у розмірі 15550,91 грн.; суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.12.2018 р. по 30.04.2019 р. включно в розмірі 404,84,67 грн.; суми нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з грудня 2018 р. по січень 2019 р. в розмірі 1090,52 грн.; суми штрафу в розмірі 9814,65 грн.; а також судового збору в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. Заяву мотивує тим, що 19.03.2018 року між Публічним акціонерним товариством «МЕГАБАНК» (далі ПАТ «МЕГАБАНК»), правонаступником якого з 31.10.2018 року є Акціонерне товариство «МЕГАБАНК» (далі АТ «МЕГАБАНК»), та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 24-421-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами). На виконання цього Кредитного договору ПАТ «МЕГАБАНК» надало ОСОБА_1 кредит в сумі 21 810,34 грн. на строк з 19.03.2018 року до 18.03.2020 року, процентна ставка за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості (фіксована) 15% річних. Проте, відповідач свої зобов`язання по поверненню коштів за вказаним вище Кредитним договором не виконав. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08.10.2019 року у справі № 585/2226/19 (провадження № 2/585/742/19) позовні вимоги АТ «МЕГАБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором було задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «МЕГАБАНК»: - заборгованість за кредитним договором № 24-421-850-2-18-Г від 19.03.2018р., яка станом на 01.05.2019 року становить 26860 (двадцять шість тисяч вісімсот шістдесят) грн. 92 (дев`яносто дві) коп., та складається з: суми залишку заборгованості за кредитом у розмірі 15550,91 грн.; суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.12.2018 р. по 30.04.2019 р. включно в розмірі 404,84,67 грн.; суми нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з грудня 2018 р. по січень 2019 р. в розмірі 1090,52 грн.; суми штрафу в розмірі 9814,65 грн.; - судовий збір в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 22.11.2019 року на виконання рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08.10.2019 року у справі № 585/2226/19 (провадження № 2/585/742/19) позивачу АТ «МЕГАБАНК» було видано виконавчий лист. 13.12.2019 року на підставі виданого виконавчого листа було відкрите виконавче провадження № 60865953. Вказане виконавче провадження завершене 11.12.2020 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», про що зроблено відмітку на виконавчому листі. Виконавчий лист було пред`явлено до виконання повторно. 09.08.2023 року на підставі виданого виконавчого листа було відкрите виконавче провадження № 72485278. Вказане виконавче провадження завершене 13.09.2023 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»: у боржника було відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Про це було складено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 13.09.2023 року. До Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС», а в подальшому до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло право вимоги, у тому числі, до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 24-421-850-2-18-Г від 19.03.2018 року. Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08.10.2019 року у справі № 585/2226/19 (провадження № 2/585/742/19) на даний час залишається не виконаним, виконавче провадження після повернення виконавчого листа стягувачу 13.09.2023 року не відкривалося, сума боргу в добровільному порядку боржником не погашена. Оригінал виконавчого листа у справі № 585/2226/19 (провадження № Кредитним договором № 24-421-850-2-18-Г від 19.03.2018 року знаходиться у ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ». Згідно з Довідкою від 08.07.2025 року, виданою ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ», ОСОБА_1 борг у добровільному порядку не погасила. Проте, на сьогоднішній день у АТ «МЕГАБАНК» відсутнє право вимоги до ОСОБА_1 у зв`язку з відступленням права вимоги на підставі договору про відступлення прав вимоги, тому є необхідність у заміні сторони стягувача у виконавчому документі на правонаступника. 03.09.2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-260 від 09.07.2024 року, між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (Новий кредитор) був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» є фінансовою установою та має діючу ліцензію для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, зокрема з надання послуг з факторингу, від 14.03.2024 року. У п. 1 вказано, що за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, Зазначених у Додатку №1 до цього договору, надалі за текстом боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами (в тому числі договорами про надання кредиту (овердрафту)), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього договору, надалі за текстом «Основні договори», надалі за текстом Права вимоги. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором. Пункт 2 Договору № GL1N426240 визначає, що Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних в основних договорах, вказаних у Додатку №1 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, 3,0% річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами, право вимагати застосуванню наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із боржниками, права, що випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство боржників, виконавчих проваджень щодо боржників, в тому числі щодо майна боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього договору, права вимоги за мировими угодами із боржниками, договорами з арбітражними керуючими боржників, охоронними організаціями, права участі в комітеті кредиторів боржників, тощо. Відповідно до п. 4 Договору № GL1N426240, Сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього Договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 21 723 211,51 (Двадцять один мільйон сімсот двадцять три тисячі двісті одинадцять гривень) 51 копійку, надалі за текстом Ціна договору. Ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до пункту 14 цього Договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор. На підтвердження здійснення оплати до Заяви додається копія Платіжної інструкції № 66895 від 31.07.2024 року на суму 23 425 777 (двадцять три мільйони чотириста двадцять п`ять тисяч сімсот сімдесят сім) гривень 00 копійок. У призначенні платежу вказано, що оплата здійснена за лот GL1N426240 відповідно до протоколу GFD001-UA-260 від 09.07.2024 року. За результатом відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-260 від 09.07.2024 року, номер лота: GL1N426240, було укладено декілька договорів, серед яких у тому числі і Договір № GL1N426240 від 03.09.2024 року. Ціна у тому числі цього Договору була сплачена відповідно до вказаної Платіжної інструкції. Пунктом 14 Договору № GL1N426240 визначено, що цей Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін. Таким чином, новий кредитор ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» набув право вимоги до боржників за основними договорами, серед яких і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 24-421-850-2-18-Г від 19.03.2018 року. Пунктом 2 Договору № GL1N426240 передбачено, що після набуття новим кредитором прав вимоги, новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі права вимоги повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством України. Користуючись даним правом Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (Первісний кредитор) 27.12.2024 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (Новий кредитор) Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги. ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» є фінансовою установою та має діючу ліцензію для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, зокрема з надання послуг з факторингу, надання коштів та банківських металів у кредит, від 14.03.2024 року. У п. 1 вказано, що за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає новому кредитору належні Первісному кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців та/або юридичних осіб, Зазначених у Додатку №1 до цього Договору (Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються до Боржників/Дебіторів за такими договорами), надалі за текстом Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами (в тому числі договорами про надання кредиту (офердрафту)), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом «Основні договори», надалі за текстом Права вимоги. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором. Права вимоги, що відступаються за цим Договором належать Первісному кредитору на підставі договору від 03.09.2024 року №GL1N426240 про відступлення прав вимоги, що укладений ним з попереднім кредитором Боржників АТ «МЕГАБАНК», відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-260 від 09.07.2024 року, переможцем яких став первісний кредитор. Пункт 2 Договору № 1/12 визначає, що за цим договором новий кредитор набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: - право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, - сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних в Основних договорах, вказаних у Додатку №1 до цього Договору, - право вимагати сплати неустойок, пені, штрафів, передбачених Основними договорами, - право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, 3,0% річних), - право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами, - право вимагати застосуванню наслідків реституції при недійсності правочинів, - право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна Боржників Натомість відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі № 2-а-3494/11, від 27.08.2020 року у справі № 804/536/18 та від 16.06.2021 року у справі № 417/7776/2012, відповідно до яких заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання. У таких висновках необхідно керуватися принципом обов`язковості судового рішення та тим, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а незабезпечення виконання рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Верховний Суд зауважує, що наявність лише факту правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав стягувача на виконання судового рішення, оскільки лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання. Таким чином, у правовій ситуації, коли у матеріальних правовідносинах відбулося правонаступництво, проте суд відмовляє у заміні у виконавчому листі сторони стягувача його правонаступником відбувається порушення принципу обов`язковості судового рішення та нівелюється правова мета звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства - ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, головною метою якого є своєчасне та реальне виконання судового рішення. У даному випадку первісний кредитор АТ «МЕГАБАНК» здійснило відчуження прав вимоги на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС», а останній у свою чергу на користь ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ». Тобто, первісний кредитор АТ «МЕГАБАНК» втратив матеріально-правову та процесуальну заінтересованість у пред`явленні виконавчого листа у справі № 585/2226/19 (провадження № 2/585/742/19) до виконання та не зобов`язане вчиняти такі дії фактично для та на користь нового стягувача ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ». Повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва. Такий висновок про застосування статті 442 ЦПК України викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 року у справі №2-7763/10 (провадження №14-197цс21). Але у даному випадку строк пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі № 585/2226/19 (провадження № 2/585/742/19) не пропущений, про що вказує наступне. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення. Строк пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі № 585/2226/19 (провадження № 2/585/742/19) переривався у зв`язку з пред`явленням його до виконання та був встановлений заново у зв`язку з поверненням без виконання. Строк повторного пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі № 585/2226/19 (провадження № 2/585/742/19) до 13.09.2026 року (три роки з моменту повернення виконавчого листа стягувачу, про що зазначено у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу від 13.09.2023 року), отже строк не сплив та відсутня необхідність в його поновленні.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, в заяві клопотав розгляд справи провести без присутності їх представника. Подану заяву підтримує та просить її задоволити.

АТ «Мегабанк», явку представника в судове засідання не забезпечили, повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про день, час і місце розгляду справи.

Враховуючи, що сторони, які беруть учать у справі в судове засідання не з`явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08.10.2019 року у справі № 585/2226/19 (провадження № 2/585/742/19) позовні вимоги АТ «МЕГАБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором було задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «МЕГАБАНК»: - заборгованість за кредитним договором № 24-421-850-2-18-Г від 19.03.2018р., яка станом на 01.05.2019 року становить 26860 (двадцять шість тисяч вісімсот шістдесят) грн. 92 (дев`яносто дві) коп., та складається з: суми залишку заборгованості за кредитом у розмірі 15550,91 грн.; суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.12.2018 р. по 30.04.2019 р. включно в розмірі 404,84,67 грн.; суми нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з грудня 2018 р. по січень 2019 р. в розмірі 1090,52 грн.; суми штрафу в розмірі 9814,65 грн.; - судовий збір в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. (а.с.75-76).

22.11.2019 року на виконання рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08.10.2019 року у справі № 585/2226/19 (провадження № 2/585/742/19) позивачу АТ «МЕГАБАНК» було видано виконавчий лист (а.с.81).

13.12.2019 року на підставі виданого виконавчого листа було відкрите виконавче провадження № АСВП: 60865953, що підтверджується витягом з автоматизованої системи виконавчого провадження. Стан виконавчого провадження: завершено. Виконавчий лист було пред`явлено до виконання повторно. 09.08.2023 року на підставі виданого виконавчого листа було відкрите виконавче провадження № 72485278. Вказане виконавче провадження завершене 13.09.2023 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»: у боржника було відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. (а.с.118-121 зв).

Згідно постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 13.09.2023 року у виконавчому провадженні № АСВП: 60865953 виконавчий лист №2/585/742/19 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено повернути стягувачу з причин відсутності у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення (а.с.122).

Згідно договору про відступлення права вимоги № GL1N426240 від 03.09.2024 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» від Акціонерного товариства «Мегабанк» перейшло право вимоги за кредитним договором № 24-421-850-2-18-Г від 19.03.2018 року, боржником за яким є ОСОБА_1 у сумі 9 187,31 грн., що підтверджується витягом з реєстру боржників, який є додатком №1 до договору № GL1N426240 від 03.09.2024 року (а.с.94-96,98).

Відповідно до договору про відступлення права вимоги № 1/12 від 27.12.2024 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» від Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» перейшло право вимоги за кредитним договором № 24-421-850-2-18-Г від 19.03.2018 року, боржником за яким є ОСОБА_1 у сумі 9 187,31грн., що підтверджується витягом з реєстру боржників, який є додатком №1 до договору № 1/12 від 27.12.2024 року (101-102,104).

Згідно довідки станом на 08.07.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» не отримувало від ОСОБА_1 жодних платежів на погашення заборгованості за кредитним договором № № 24-421-850-2-18-Г від 19.03.2018 року на виконання рішення суду у справі №585/2226/19 (провадження №2/585/742/19 (а.с.1116).

Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом (ч. 2 ст. 512 ЦК України).

У відповідності до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

За приписами ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Таким чином, за змістом положень статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється його правонаступником.

Виходячи із наведених положень закону, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від первісного кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення права вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Крім того, згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1ст. 514 ЦК України).

Тлумачення ч. 1ст. 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним з випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України- 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження (див. пункти 72-75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №2-7763/10).

Оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження (такі правові висновки викладені в пунктах 73-75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі № 916/617/17).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №2-7763/10 (пункти 80-81, 115, 127-130) викладені такі правові висновки:

«На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Разом з тим і заміна стягувача у виконавчому документі як сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані. Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам частини першої статті 2 ЦПК України. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства. Якщо, наприклад, суд підтвердив зобов`язання однієї сторони договору перед іншою та відповідне судове рішення набуло законної сили, то суд не здійснює заміну його сторони у випадку уступки відповідним кредитором за цим договором своїх прав та обов`язків іншій особі на цю іншу особу лише заради процесуальної констатації цього матеріального правонаступництва. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, у разі повернення виконавчого документа, строк повторного пред`явлення його до виконання становить три роки.

Враховуючи вищевикладене, оскільки виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, строк пред`явлення виконавчого листа №585/2226/19 до виконання не пропущений, так як відраховується з дня винесення постанови про повернення виконавчого листа стягувачу 13.09.2023 року та становить три роки.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Таким чином, беручи до уваги, що ТОВ «ФК «Єврокредит», як новий кредитор набув права вимоги до боржника ОСОБА_1 замість первісного кредитора АТ «МЕГАБАНК», суд дійшов висновку про наявність законних підстав для заміни стягувача - АТ «МЕГАБАНК», його правонаступником - ТОВ «ФК «Єврокредит», у виконавчих провадженнях.

На підставі положень ст. 433, 442 ЦПК України, п.1,2 ч.1 ст. 512, ст. 514 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», -

У Х В А Л И В :

Заяву Дмитрук Ірини Валеріївни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокредит», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Мегабанк», ОСОБА_1 , про заміну стягувача у виконавчому документі,- задовольнити.

Замінити стягувача з Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» у виконавчому листі у справі № 585/2226/19 (провадження № 2/585/742/19) про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «МЕГАБАНК» заборгованості за кредитним договором № 24-421-850-2-18-Г від 19.03.2018р., яка станом на 01.05.2019 року становить 26860 (двадцять шість тисяч вісімсот шістдесят) грн. 92 (дев`яносто дві) коп., та складається з: суми залишку заборгованості за кредитом у розмірі 15550,91 грн.; суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.12.2018 р. по 30.04.2019 р. включно в розмірі 404,84,67 грн.; суми нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з грудня 2018 р. по січень 2019 р. в розмірі 1090,52 грн.; суми штрафу в розмірі 9814,65 грн.; а також судового збору в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку передбаченому п.15.5) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Роменського міськрайонного суду В. О. Шульга