Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 487/6063/25
Провадження № 2/945/1633/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01 вересня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Павленко І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Заводського районного суду міста Миколаєва з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Відповідно до розпорядження голови Заводського районного суду міста Миколаєва № 3/2025 від 21 серпня 2025 року, справу № 487/6063/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, на підставі ч. 6 ст. 31 ЦПК України, направлено до Миколаївського апеляційного суду для вирішення питання про визначення підсудності.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 22 серпня 2025 року визначено підсудність розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя Миколаївському районному суду Миколаївської області.

27 серпня 2025 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшла цивільна справа № 487/6063/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 серпня 2025 року справу розподілено та передано головуючому судді (судді-доповідачу) Павленко І.В.

Суддя, перевіривши матеріали позовної заяви на їх відповідність вимогам ЦПК України, встановив таке.

Звертаючись до суду з позовною заявою до відповідача позивач просить:

розірвати шлюб між нею та відповідачем, ОСОБА_2 , зареєстрований 25 жовтня 2013 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено відповідний актовий запис за № 554;

визнати за позивачем, ОСОБА_1 , у порядку спільного поділу майна подружжя право власності на квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнати за відповідачем, ОСОБА_2 , у порядку спільного поділу майна подружжя право власності на квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з положеннями п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається із доданих до позову документів, позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 грн. Проте суддя звертає увагу позивача, що ним заявлено позовну вимогу немайнового характеру (розірвання шлюбу), а також дві позовні вимоги майнового характеру (про визнання у порядку спільного поділу майна подружжя право власності на квартири за позивачем та за відповідачем).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) зроблено правовий висновок про те, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна як рухомих речей, так і нерухомості визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (п. 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 у справі № 907/9/17).

У частині 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн.

За подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15140 грн) (пункт 1.1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

За подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн) (пункт 1.2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Отже, судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви: немайнового характеру справляється у розмірі 1211,20 гривень; майнового характеру у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 1211,20 гривень та не більше 15 140,00 гривень.

У відповідності до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

При цьому, оскільки позовна заява не містить ціни позову, суд не має можливості визначити розмір судового збору, який підлягає доплаті позивачем.

У разі, якщо позивач вважає, що обраний ним спосіб захисту прав та інтересів, передбачений законом, і позовні вимоги залишаться в тому вигляді, в якому вони існують на час постановлення ухвали, позивачу слід зазначити ціну позову, надати докази на підтвердження вартості майна та у разі необхідності, доплатити судовий збір у встановлених порядку і розмірі, за такими реквізитами: отримувач коштів - Миколаїв.ГУК/Миколаївськ.р-н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37992030; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA0014230; код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Отже, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у п. 3 ч. 3 ст. 175, ч. 4 ст. 177 ЦПК України.

Крім того, всупереч п. 8-10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 2, 4-6 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Докази, додані до позовної заяви не засвідчені належним чином.

Більш того, до позовної заяви не додано правовстановлюючі документи на спірне майно, а також рішення, на підставі якого накладено заборону на відчуження вказаного майна.

У зв`язку із наведеним вище, суд позбавлений можливості відкрити провадження за цією справою та призначити її до розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, оскільки позовну заяву подано без додержання вимог ст. 175, 177 ЦПК України, позовну заяву належить залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 175-177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя - залишити без руху, надавши позивачу семиденний строк для усунення недоліків, який рахується з дня вручення позивачу копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана суддею 01 вересня 2025 року.

Суддя І.В. Павленко