Справа № 336/3040/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого - судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання Дондик О.Ю.,

розглянувши у відкритому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Александров Олексій Олександрович, заінтересована особа: Запорізька міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

за участі:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи Мірошниченко О.О.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 23.02.1982 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої вимоги обґрунтовував тим, що з 23 лютого 1982 року він проживав однією сім`єю з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шлюб з нею не було зареєстровано в органах РАЦС. Спільних дітей у них не було. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. З метою вирішення питання спадкування майна, зокрема квартири, після померлої жінки, заявнику необхідно встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Ухвалою судді від 05.05.2025 року відкрито провадження, призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження в судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши заявника, представника заявника, представника заінтересованої особи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567 цс 18) зроблено висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Отже, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спір про право характеризує такий стан правовідносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких є неможливим без судового втручання. Спір про право є особливим видом правовідносин, який виникає внаслідок відсутності згоди між сторонами регулятивних або охоронних правовідносин щодо взаємних прав та обов`язків.

Таким чином, ключовим показником визначення наявності спору про право у даній справі є наявність суперечностей, відсутність згоди між учасниками даної справи стосовно наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків заявника шляхом визнання чи заперечення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем.

Проте, судом встановлено, що у цій справі наявний спір про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкодавця ОСОБА_3 , якій має вирішуватись в позовному провадженні.

Оскільки, в силу вимог ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Судом встановлено, що вже після відкриття окремого провадження у цій справі, тобто вже під час розгляду цієї справи виник спір між заявником ОСОБА_1 та заінтересованою особою ЗАПОРІЗЬКОЮ МІСЬКОЮ РАДОЮ (як органом в порядку ст. 1277 ЦК України, якій представляє інтереси Територіальної громади м. Запоріжжя за місцем відкриття спадщини (місцезнаходження спадкового майна) після смерті ОСОБА_3 , в якому остання не визнала право заявника, як спадкоємця 4 (четвертої) черги, на вищезазначену спадщину після смерті даного спадкодавця та заперечувала проти встановлення вищезазначеного факту проживання його однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, який заявник бажав встановити у цій справі для оформлення ним спадщини.

Юридичні факти, які належить встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України в окремому чи позовному провадженні в залежності від відсутності (наявності) спору сторін (правовий висновок ВП ВС, викладений у постанові від 18.01.2024 року у справі ЄУН 560/17953/21, якій є обов`язковим для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України).

Згідно із ст. 294 ч. 6 ЦПК України якщо під час розгляди справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони можуть подати позов на загальних підставах.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявник просив встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем і встановлення даного факту пов`язано з вирішенням спору про право власності на нерухоме майно, таким чином наявний спір про право, який в порядку окремого провадження розгляду не підлягає, а підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Вищевикладене не позбавляє заявника права звернутися до суду для вирішення цього питання в порядку позовного провадження.

Відповідно до п.6 ст.294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 294, 258,261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Александров Олексій Олександрович, заінтересована особа: Запорізька міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернутися з відповідним позовом до суду на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Ю.В.Ковальова