Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/938/25
Номер провадження2/711/879/25
РІШЕННЯ
20 серпня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді: Казидуб О.Г.
секретаря судового засідання: Шульга А.В.
представника позивача - адвоката: Рижай А.А.
представника відповідача адвоката: Гайдай Т.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОЛД ЛІМІТЕД» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ,-
Позовна заява мотивована тим, що позивач здійснює діяльність з провадження господарської діяльності постачання природного газу на території України у відповідності до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 04.06.2015 року №1684 з урахуванням постанови НКРЕКП №838 від 29.06.2017 року.
Згідно з п.2 розділу 111 Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.201 року №2496 за договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплатити постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначений договором.
Постачання природного газу побутовим споживачем здійснюється на підставі Типового договору постачання природного газу побутовим споживачем, затвердженим постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015 року. Типовий договір розміщено на офіційному сайті постачальника, Регулятора та опубліковано в газеті «Нова Доба» №102-103 (1607) від 24.12.2015 року. Вказаний договір є типовим, публічним та укладається на невизначений строк з урахуванням статей 633,634,34 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання(фактичного споживання або сплати рахунку(квитанції)побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Споживач ОСОБА_1 приєдналася до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачем, шляхом підписання Заяви приєднання 04.01.2019 року та йому, як суб`єкту ринку природного газу, присвоєно Є1С-код 56ХМ38А15511082U.Особовий рахунок № НОМЕР_2 .
Пунктом 2.1 розділу 11 Типового договору, постачальник зобов`язується постачати природний газ відповідачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а відповідач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені Типовим договором.
Пунктом 32 розділу 111 Правил постачання та п.5.2 розділу V Типового договору визначено, що споживач зобов`язується укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи, забезпечувати своєчасну та повну оплату послуг Постачальника(вартість природного газу) згідно з умовами цього Договору.
Згідно з положеннями п.24 розподілу 111 Правил постачання та п.4.3,4.6 Типового договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць, крім випадків зміни постачальника природного газу.
При здійсненні постачання природного газу в рамках базової річної пропозиції оплата рахунка (платіжного документа) постачальника має бути здійснена не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.
При здійсненні постачання природного газу в рамках комерційної пропозиції постачальника строк оплати рахунка постачальника визначається комерційною пропозицією постачальника.
За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором Сторони несуть відповідальність, передбачену Типовим Договором та чинним законодавством (п.8.1 розділу V111 Типового договору).
Згідно умов Типового договору, в порядку визначеному Правилами постачання, ТОВ «Черкасигаз збут» здійснило постачання природного газу ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 для використання в побуті.
Вказують, що 05.07.2024 року між ТОВ «Черкасигаз збут» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ХОЛД ЛІМІТЕД» укладено договір про відступлення права вимоги №05/07-24, у відповідності до якого, первісний кредитор відступає, а новий кредитор приймає право вимоги заборгованості, строк оплати яких настав, які виникли за договором постачання природного газу, які були укладені між ТОВ «Черкасигаз збут» та побутовими споживачами за переліком а в сумах, які зазначені у додатку 1 до цього Договору.
Згідно п.1.2 Договору про відступлення права вимоги, сторони дійшли згоди ,що Новий кредитор набуває Право вимоги до кожного Боржника на підставі акту (актів) приймання-передачі права вимоги, який складається між сторонами на підставі Договору. У такому Акті зазначаються : Боржник(Боржники),щодо яких Новий кредитор набуває Право вимоги, розмір Права вимоги щодо окремого боржника без урахування пені та трьох процентів річних, загальний розмір Права вимоги, переданий згідно з Актом. До такого Акту додаються документи, що підтверджують Право вимоги, а також інші документи, необхідні для реалізації Права вимоги.
На виконання п.3.3 Договору про відступлення права вимоги, згідно вимог ст.ст.512, 514, 516ЦК України, Постачальником було направлено Відповідачу лист з повідомленням про відступлення права вимоги до ТОВ « ХОЛД ЛІМІТЕД» по зазначеному договору постачання природного газу.
06 лютого 2025 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання з викликом сторін.
19 травня 2025 року адвокат Гайдай Тетяна Олександрівна, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» надала Відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що вважають обставини справи, що викладені позивачем, невірними, його позовні вимоги необґрунтованими і заперечують проти позову у повному обсязі.
Вказують, що відповідач ОСОБА_1 дійсно приєдналась до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, шляхом підписання заяви приєднання від 04.01.2019 р. та їй, як суб`єкту ринку природного газу, присвоєно ЕІС код 56ХМ38А15511082U та особовий рахунок: НОМЕР_2 .
Відповідно до рахунку на оплату за спожитий природний газ від ТОВ «Черкасигаз Збут» за листопад 2021 р. заборгованість станом на 01.11.2021 р. відсутня, нарахована заборгованість за повний місяць 5846,49 грн.
Відповідач 20.12.2021 р. сплатила на банківський рахунок ТОВ «Черкасигаз Збут» за період з 01.11.2021 р. по 30.11.2021 р. заборгованість в розмірі 2382,78 грн.
Відповідно до рахунку на оплату за спожитий природний газ від ТОВ «Черкасигаз Збут» за грудень 2021 р. заборгованість станом на 01.12.2021 р. становить 5846,49 грн., сплачено 2382,78 грн., нарахована заборгованість за повний місяць 3463,71 грн.
Відповідно до рахунку на оплату за спожитий природний газ від ТОВ «Черкасигаз
Збут» за січень 2022 р. заборгованість станом на 01.01.2022 р. становить 3463,71 грн., сплачено 1578,00 грн., нарахована заборгованість за повний місяць 8095,14 грн., загальна заборгованість 9980,85 грн.
Отже, у відповідача відсутня заборгованість за спожитий природний газ за період з 01.11.2021 р. по 30.04.2022 р. Окрім того, на період укладення договору між ТОВ «ЧЕРКАСИГАЗ ЗБУТ та ТОВ "ХОЛД ЛІМІТЕД" заборгованість у відповідача також була відсутня, переплата становила 135,27 грн. та здійснена оплата в розмірі 6882,71 грн.
Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
21 травня 2025 року представник позивача за дорученням Тітаренко Іван Андрійович через систему «Електронний суд» надав Відповідь на відзив, в якій просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі.
Представник позивача за дорученням Рижай Анна Андріївна в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задоволити. Зазначила, що у випадку непередання людиною показників, то споживачу нараховуються середнє споживання.
Адвокат Гайдай Тетяна Олександрівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , в судовому засіданні зазначила, що відповідачем не передавалися показники, в звязку з тим, що відповідач перебувала за кордоном.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та вивчивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).
Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Правовідносини між споживачем та постачальником природного газу регулюються положеннями Цивільного кодексу України,Закону України «Про ринок природного газу», Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. (п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ).
Споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Так, відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.
Згідно з пунктом 1, 2 частини 2 статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема укласти договір про постачання природного газу, а також забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.
Крім цього, відповідно до пункту 2 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.
За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором
Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 № 2500, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
Згідно з положеннями пункту 9 Розділу ІІІ Правил для забезпечення приєднання побутовим споживачем до умов договору постачання природного газу побутовий споживач має надати постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписану побутовим споживачем або уповноваженою ним особою.
Відповідно до пункту 32 Розділу ІІІ Правил побутовий споживач зобов`язаний: укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору; раціонально використовувати природний газ, обережно поводитися з газовими приладами і пристроями; не пізніше ніж за двадцять робочих днів до звільнення приміщення або повного припинення газоспоживання письмово повідомити діючому постачальнику про розірвання договору та розрахуватися за спожитий природний газ; безперешкодно допускати у свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильник газу, представників постачальника після пред`явлення ними відповідних службових посвідчень для звіряння показань фактично використаних обсягів природного газу; проводити на вимогу постачальника звіряння фактично використаних обсягів природного газу з підписанням відповідного акта та пред`являти платіжні документи на вимогу постачальника для перевірки правильності оплати; виконувати інші обов`язки, передбачені цими Правилами та чинним законодавством.
При цьому постачальник має право, зокрема: отримувати від побутового споживача плату за поставлений природний газ; ініціювати припинення постачання природного газу побутовому споживачеві з урахуванням вимог цих Правил; безперешкодного доступу до лічильників газу, встановлених у побутового споживача, для перевірки показань фактично використаних побутовим споживачем обсягів природного газу; проводити разом із побутовим споживачем звіряння фактично використаних обсягів природного газу з підписанням відповідного акта (пункт 33 Розділу ІІІ Правил).
Таким чином згідно із зазначеними нормами споживач зобов`язаний оплатити вартість спожитого ним природного газу, якщо він фактично споживав його. Факт відсутності договору постачання природного газу сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18.03.2019 у справі № 210/5796/16-ц, де встановлено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.
Судом встановлено, що ТОВ «Черкасигаз збут» здійснює діяльність з провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України у відповідності до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1684 від 04.06.2015.
Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2500 від 30.09.2015. Типовий договір розміщено на офіційному сайті постачальника www.gas-zbut.ck.ua, Регулятора та опубліковано в газеті «Нова Доба» № 102-103 (1607) від 24.12.2015.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 приєдналася до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам шляхом підписання Заяви-приєднання 04 січня 2019 року та їй, як суб`єкту ринку природного газу, присвоєно ЕІС код 56ХМ38А15511082U. Особовий рахунок № НОМЕР_2 .
Відповідно до п. 2.1 розділу ІІ Типового договору, Постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені Типовим договором. Пунком 32 розділу ІІІ Правил постачання та п. 5.2 розділу V Типового договору визначено, що споживач зобов`язується укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи, забезпечувати своєчасну та повну оплату послуг постачальника (вартість природного газу) згідно з умовами цього Договору.
Згідно з положеннями п. 24 розділу ІІІ Правил постачання та п. 4.3., 4.6 Типового договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць, крім випадків зміни постачальника природного газу.
При здійсненні постачання природного газу в рамках базової річної пропозиції оплати рахунка (платіжного документа) постачальника має бути здійснена не пізніше 25 числа місяця наступного за розрахунковим.
При здійсненні постачання природного газу в рамках комерційної пропозиції постачальника строк оплати рахунка постачальника визначається комерційною пропозицією постачальника.
Встановлено, що згідно умов Типового договору, в порядку визначеному Правилами постачання, ТОВ «Черкасигаззбут» здійснило постачання природного газу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 для використання в побуті.
Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Встановлено, що 05 липня 2024 року між ТОВ «Черкасигаз Збут» та ТОВ «Холд Лімітед» укладено Договір № 05/07-24 про відступлення права вимоги.
Відповідно до п. 1.1. Договору, Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор приймає право вимоги заборгованостей, строк оплат яких настав (Право вимоги), які виникли за договорами постачання природного газу (Основні договори), які були укладені між ТОВ «Черкасигаз Збут» та побутовими споживачами за переліком та у сумах, які зазначені у додатку 1 до цього Договору.
Відповідно до п. 1.2. Договору, сторони дійшли згоди, що Новий кредитор набуває Право вимоги до кожного Боржника на підставі акту (актів) приймання-передачі права вимоги, який складається між сторонами на підставі цього Договору. У такому Акті зазначаються: боржник (боржники), щодо яких Новий кредитор набуває Право вимог, розмір Права вимоги щодо окремого Боржника без урахування пені та 3% річних, загальний розмір Права вимоги, переданий згідно з Актом. До такого Акту додаються документи, що підтверджують Право вимоги, а також інші документи, необхідні для реалізації Права вимоги.
Відповідно до матеріалів справи, 02 жовтня 2024 року, на виконання п. 3.3 Договору про відступлення права вимоги, згідно вимог ст. ст. 512-513, 516 ЦК України, Постачальником було направлено ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , в якому повідомляється про зміну кредитора за договором постачання природного газу побутовим споживачам, який було укладено між нею та Товариством.
В вищезазначеному Листі також зазначено, що сплата заборгованості за спожитий природний газ повинна здійснюватися шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок Нового кредитора ТОВ «Холд Лімітед».
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до положень статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
А тому, доводи відповідача про те, що у неї відсутня заборгованість за спожитий природний газ за період з 01 листопада 2021 року по 30 квітня 2022 року не відповідають дійсності.
Відносно тверджень відповідача про те, що на момент відступлення права вимоги заборгованість була відсутня, а переплата складала 135 грн. 27 коп. та про сплату нею 6882 грн. 71 коп., то на підтвердження даного факту суду не надано жодного належного та допустимого доказу.
Встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 , під час розгляду даної справи судом, не було надано доказів, які б спростовували заборгованість за спожитий природний газ.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV та від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII(тут і далі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Частиною 1 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IVпередбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналогічна норма закріплена у п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII.
Згідно із ч.3 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
З огляду на вказані норми, особи, місце проживання яких зареєстровано за певною адресою несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Відповідно до п.6 ч.1ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09листопада 2017 року №2189-VIIIспоживач має право: на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.
З огляду на підпункт 1 п. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630 (що діяв станом на момент звернення з позовом) споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18), а також у постанові Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі №522/2625/16-ц.
А тому, на думку суду, відповідач ОСОБА_1 , яка стверджує, що не проживала у зазначеній квартирі, а тому, і не споживала комунальні послуги, повинна була надати постачальникам комунальних послуг належним чином підтверджену заяву про не проживання у квартирі. В протилежному випадку, вона несе відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг у квартирі, за якою зареєстровано його місце проживання.
Тобто, на думку суду, відповідач фактично не користуватися природним газом.
Відповідно до Листа Начальника управління обліку природного газу АТ «Черкасигаз» № 891/02.23 від 04.08.2025, у період з листопада 2021 року по квітень 2022 року, в зв`язку з ненаданням споживачем ОСОБА_1 показників лічильника газу, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по о/р № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 визначався Оператором ГРМ, відповідно до п. 4 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ, на рівні планового місячного об`єму споживання виходячи з групи споживання.
Крім того, оскільки правовідносин, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, то на них поширюється дія частини 2 статті 625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.
З позовної заяви та доданих до неї розрахунків вбачається, що позивачем на суму заборгованості нараховано інфляційну складову боргу у розмірі4142 грн. 96 коп. та 3% річних у розмірі 1151 грн. 31 коп., які також підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Холд Лімітед» задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 254, 260, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОЛД ЛІМІТЕД» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ - задоволити.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 28 серпня 2025 року (з врахуванням вихідних днів).

Головуючий: О. Г. Казидуб