Справа № 128/3578/25
УХВАЛА

08 вересня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Бондаренко О.І., оглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в порядку ст. 149 ЦПК України,

ВСТАНОВИВ:

До провадження Вінницького районного суду Вінницької області 05.09.2025 надійшла вищевказана заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Зміст і форма заяви про забезпечення позову, а також інші вимоги до неї визначені ст.151 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 та ч.5 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1)найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову від 05.09.2025, дослідивши додані до заяви документи, судом встановлено, що така заява не відповідає вимогам ч.1 ст.151 ЦПК України, оскільки зі змісту заяви про забезпечення позову не вбачається вказівки на предмет позову та відсутні докази сплати судового збору та надходження їх до Державного бюджету.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також, у заяві про забезпечення позову не зазначено обставин та не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може реально утруднити виконання рішення суду.

Згідно з імперативними приписами ч.8 ст.153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Також заявником порушено вимоги п. 5 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, а саме: заява про забезпечення позову повинна містити ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

У порушення вимог п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Згідно з ч. 6 ст. 151 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У статті 9 Закону України «Про судовий збір» визначено, що суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Відповідно до акту звірки надходжень коштів до казначейства станом на 08.09.2025, складеним секретарем суду Бондаренко Н., у системі КП «Д-3» не виявлено підтвердження надходження коштів про сплату судового збору до казначейства Вінницького району Вінницької області у справі № 128/3578/25, однак вказано, що даний розмір коштів в сумі 605 грн 60 коп є врахованими по справі № 128/2929/25 за матеріалами заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову (квитанція №0738 від 25.07.2025 в сумі 605,60 грн) та згідно ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 30.07.2025 дані заяви повернуті заявнику.

Станом на 08.09.2025 у системі КП «Д-3» також не виявлено підтвердження надходження коштів про сплату судового збору до казначейства Вінницького району Вінницької області у справі у справі № 128/3578/25 за матеріалами заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви (квитанція №0738 від 25.07.2025 в сумі 605,60 грн).

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви не містить предмету та ціну позову та пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, що є імперативною нормою ЦПК України, з урахуванням положень ч.10 ст.153 ЦПК України, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Також, суд роз`яснює заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє права повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 151-154 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в порядку ст. 149 ЦПК України - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО