Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/1290/25
Номер провадження2/173/916/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

повне

27 серпня 2025 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Челюбєєва Є.В., за участі секретаря Салтикової С.І., розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду, позовну заяву за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: КП «Верхньодніпровське БТІ», Верхньодніпровська державна нотаріальна контора, Верхньодніпровська міська рада, про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 08.11.2006 її мати успадкувала квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та закінчила самочинну реконструкцію даної квартири в нежиле приміщення, яке використовується, як магазин, документів про право власності на новоутворений об`єкт за життя не отримала. Після смерті матері залишилось спадкове майно, яке складається з вбудованого приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на нежиле приміщення, тому звертається до суду з даним позовом.

Провадження у справі відкрито 27.05.2025.

Ухвалою від 17.06.2025 закрито підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представники третіх осіб КП «Верхньодніпровське БТІ», Верхньодніпровської міської ради, у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за о відсутності.

Представник третьої особи Верхньодніпровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом встановлено, що 18.11.2006 ОСОБА_3 отримала у спадщину квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до технічної документації ОСОБА_3 здійснила реконструкцію квартири АДРЕСА_3 в нежиле приміщення, яке складається з торговельного залу та вбиральні та не зареєструвала права власності на нього.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 306.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, а саме: вбудоване приміщення № 114 за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується копією спадкової справи №111/2023.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які є доньками померлої ОСОБА_3 звернулись до державного нотаріуса Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину на спірне приміщення, однак постановою нотаріуса від 24.07.2024 було відмовлено у видачі даних свідоцтв, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на вбудоване приміщення.

Відповідно до спадкової справи 111/2023, крім позивача та відповідача до нотаріуса більше ніхто не звертався.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ч.2 ст.376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Померла ОСОБА_3 на підставі дозвільних документів на будівництво, здійснила реконструкцію квартири АДРЕСА_3 в нежиле приміщення, яке використовувалося як магазин, але не набула на нього право власності.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст. 1218 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих у п. 7 ППВСУ від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування".

За змістом зазначених роз`яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується із частинами 3,5 ст. 376 ЦК і нормами про поняття спадкування та склад спадщини (статті 1216,1218 ЦК).

Якщо право звернутися з вимогою про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва відповідно до чинного законодавства (частини 3,5ст. 376 ЦК) належало спадкодавцеві, воно також належить спадкоємцеві, який прийняв спадщину.

Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до частин 3,5 ст. 376 ЦК є суб`єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування відповідно до норм статей 1216,1218 ЦК.

Зазначене право може бути реалізовано також у порядку процесуального правонаступництва на будь-якій стадії цивільного процесу, якщо спадкодавець звернувся до суду із відповідним позовом, проте помер.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки судом встановлено, що померла мати позивачки при житті на підставі дозвільних документів на будівництво, здійснила реконструкцію квартири в нежиле приміщення, яке використовувалося як магазин, але не набула на нього право власності, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документа, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки позивачка позбавлена можливості в іншому порядку зареєструвати право власності, є спадкоємицею за заповітом на майно померлої матері та це не порушує прав інших осіб.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа: КП «Верхньодніпровське БТІ» (51600, Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Верхньодніпровськ, вул. Театральна, 16, ), Верхньодніпровська державна нотаріальна контора (51600, Україна, Кам`янський р-н, Дніпропетровська обл., місто Верхньодніпровськ, вулиця Дніпровська, 88, ), Верхньодніпровська міська рада (51600, Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Верхньодніпровськ, просп. Шевченка, 21, ), про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування за законом на нежиле приміщення (вбудоване в багатоквартирний будинок), площею 43,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Повний текст рішення суду складений 05.09.2025.

Суддя: Є.В. Челюбєєв