ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 серпня 2025 року місто Чернівці справа №726/529/25

провадження №22-ц/822/689/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Височанської Н.К.

суддів: Литвинюк І.М., Перепелюк І.Б.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Перепелюк І.Б. в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання укладеним Договору найму житлових приміщень в гуртожитку, у запропонованій позивачем редакції,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 30 червня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 27 травня 2025 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання укладеним Договору найму житлових приміщень в гуртожитку, у запропонованій позивачем редакції.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 07 серпня 2025 року призначено справу до розгляду на 10.30 год. 28 серпня 2025 року.

25 серпня 2025 року ОСОБА_1 спрямувала засобами поштового зв`язку до Чернівецького апеляційного суду заяву про відвід судді Перепелюк І.Б., яка надійшла на адресу апеляційного суду 28 серпня 2025 року об 13.09 год.

Заява про відвід обґрунтована тим, що суддею Перепелюк І.Б. у справах з подібними правовідносинами ухвалено рішення протилежного змісту, що не дає заявнику надію у неупередженості та об`єктивності судді у розгляді даної справи.

Колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді Перепелюк І.Б.

На підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу та підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до частини восьмої статті 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», N 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь- якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (справа «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року, пункти 49, 50).

Суддя вважається безстороннім, поки не доведено зворотного.

Метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в ухвалі від 5 липня 2022 року у справі № 369/2874/20.

ОСОБА_1 у заяві про відвід судді висловлено припущення щодо упередженості судді Перепелюк І.Б., яка проявляється у процесуальних діях і рішеннях.

Колегія суддів вважає, що доводи ОСОБА_1 не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів у об`єктивності та неупередженості судді Перепелюк І.Б. перелічені у ст.ст.36-37 ЦПК України.

Сумніви у неупередженості судді повинні ґрунтуватися на фактичних обставинах, а не на припущеннях (рішення Європейського суду з прав людини від 26 вересня 2019 року у справі «Іііе v. Romania», заява № 26220/10).

Крім цього, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта стаття 36 ЦПК України).

Таким чином, загальна недовіра ОСОБА_1 судді Перепелюк І.Б., що висловлена нею в якості обґрунтування мотивів відводу не містить конкретних доводів упередженої поведінки судді.

Отож, заявлений відвід судді ґрунтується лише на особистій суб`єктивній думці заявниці.

Доводи заяви про відвід судді за своїм змістом зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями судді, ухваленими в інших справах.

Вказане не може констатувати наявність обставин, що вказують на сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді, а є реалізацією суддею своїх повноважень, передбачених нормами ЦПК України.

Статтею 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Учасники справи не можуть використовувати інститут відводу судді з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 12 липня 2022 року у справі №161/19560/18.

Відповідно до частини 1, 3 статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи необґрунтованість заявленого відводу судді Перепелюк І.Б., питання про відвід суддів відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відвід, заявлений ОСОБА_1 судді Перепелюк І.Б. в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання укладеним Договору найму житлових приміщень в гуртожитку, у запропонованій позивачем редакції визнати необґрунтованим.

Заяву про відвід судді Перепелюк І.Б. передати для вирішення іншому судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.К. Височанська

Судді: І.М. Литвинюк

І.Б. Перепелюк