Провадження №2/359/753/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

У вересні 2024 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 . 24 серпня 2023 року сталось залиття квартири, внаслідок чого відбулось підтікання стелі. Розмір матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , становить 2259 гривень 00 копійок. Крім того, позивач зазнав моральну шкоду, розмір якої оцінила в 6000 гривень 00 копійок. ОСОБА_3 посилається на те, що причиною затоплення стало підтікання гофри унітазу в квартирі, що знаходиться над квартирою позивача, а саме в квартирі АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_4 . Тому ОСОБА_3 просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 2259 гривень 00 копійок та моральну шкоду в розмірі 6000 гривень 00 копійок.

2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.

Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 вересня 2024 року (а.с.56) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ОСОБА_3 , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 30 вересня 2024 року (а.с.59) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 29 листопада 2024 року (а.с.71) було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про поновлення процесуального строку.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 18 лютого 2025 року (а.с.102) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_2 не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень він посилається на те, що 24 серпня 2023 року до квартири його довірителя АДРЕСА_2 не приходив представник КП «КК «Мій дім-Бориспіль» та не складав акт. 25 серпня 2023 року сусідами відповідача була оглянута туалетна кімната вказаної квартири та не виявлено жодних підтікань, розливів чи вологих плям. У вересні 2024 року КП «КК «Мій дім-Бориспіль» замінило стояк каналізації в квартирі АДРЕСА_2 , що і могло бути причиною затоплення квартири позивача у 2023 році. Тому представник відповідача ОСОБА_2 просить суд відмовити у задоволенні позову.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_3 є власницею 2/3 частки в квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав (а.с.8).

24 серпня 2023 року сталось залиття квартири, внаслідок чого відбулось підтікання стелі, на ній зафіксована волога пляма розміром 60 см х 35 см. Ці обставини підтверджуються копією акту про залиття, що трапилось в багатоповерховому житловому будинку від 24 серпня 2023 року (а.с.9).

Спірні правовідносини регулюються главою 82 «Відшкодування шкоди» підрозділу 2 «Недоговірні зобов`язання» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно з п.1 ч.2 ст.22 ЦК України майновою шкодою є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч.1 ст.360 ЦК України співвласник з урахуванням своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином з дотримання умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог з дотриманням звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно з п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч.2 ст.76 ЦПК України дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Зі звіту про визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт від 26 вересня 2023 року (а.с.11-26) вбачається, що розмір матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , становить 2259 гривень 00 копійок. У зв`язку з тим, що визначення розміру матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням майна, потребує спеціальних знань в товарознавчій галузі, згідно з ч.2 ст.102 ЦПК України звіт про визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт від 26 вересня 2023 року є висновком експерта. Оцінювач ОСОБА_5 , який проводив товарознавче дослідження, був обізнаний про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок (а.с.12). Ці обставини свідчать про те, що звіт про визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт від 26 вересня 2023 року складений з дотриманням вимог, передбачених ч.5 ст.106 ЦПК України, та є допустимим доказом в розумінні ч.1 ст.78 цього ж Кодексу. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_2 не подали жодного доказу на спростування достовірності звіту про визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт від 26 вересня 2023 року. Ці обставини свідчать про те, що власник квартири АДРЕСА_1 , має право на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2259 гривень 00 копійок.

Зі змісту акту про залиття, що трапилось в багатоповерховому житловому будинку від 24 серпня 2023 року (а.с.9) вбачається, що причиною затоплення квартири АДРЕСА_1 стало підтікання гофри унітазу в квартирі АДРЕСА_2 . Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що він є майстром дільниці КП «КК «Мій дім-Бориспіль» та брав участь у складанні акту про залиття. Диспетчер фіксує виклик і передає інформацію членам комісії. Він попав в квартиру АДРЕСА_2 і бачив підтікання гофри. Двері у цю квартиру відкрила дівчина. Потім члени комісії знову спустилися в квартиру АДРЕСА_3 , а коли піднялися підписувати акт, дівчина відмовилась його підписувати. Якби свідок ОСОБА_6 не був в квартирі АДРЕСА_4 , він би написав в акті, що встановити причину затоплення квартири не вдалося.

На спростування акту про залиття та показань свідка ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_2 надали акт про обстеження туалетної кімнати від 25 серпня 2023 року (а.с.89), зі змісту якого вбачається, що 25 серпня 2023 року сусідами відповідача та співвласником ОСОБА_7 була оглянута туалетна кімната вказаної квартири та не виявлено жодних підтікань, розливів чи вологих плям; а також показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Однак суд критично оцінює показання вказаних свідків та відомостей з акта обстеження від 25 серпня 2023 року, оскільки вони суперечать один одному та показанням відповідача. Так, ОСОБА_4 у судовому засіданні показала, що 24 серпня 2023 року її дочка ОСОБА_9 не пустила співробітників КП «КК «Мій дім-Бориспіль» в квартиру АДРЕСА_4 , і акт про залиття складався 25 серпня 2023 року. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 суду показав, що 24 серпня 2023 року приходив представник КП «КК «Мій дім-Бориспіль», в квартирі АДРЕСА_4 була дочка ОСОБА_4 - ОСОБА_9 , яка нікого не впустила. Допитана у судовому засіданні ОСОБА_9 суду показала, що 23 серпня 2023 року в квартиру АДРЕСА_4 прийшли працівники ЖЕКу, вона їх впустила, вони оглянули туалетну кімнату. Була також її мама ОСОБА_4 , один з працівників складав акт, вони дали мамі акт на підпис, і вона відмовилась його підписати, оскільки не встигла прочитати. Однак акт обстеження їх квартири за участю свідків не складався ні 23, ні 24, ні 25 серпня 2023 року.

Аналіз наведених обставин свідчить про те, що залиття квартири АДРЕСА_1 сталось з вини власників квартири АДРЕСА_2 . Зі змісту інформації з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно №29655643 від 27 січня 2022 року (а.с.49) вбачається, що власниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_4 (2/3 частки в квартирі) та ОСОБА_7 (1/3 частки в квартирі). Тому на підставі ч.1 ст.360 та ч.1 ст.1167 ЦК України у відповідача виник обов`язок, з урахуванням своєї частки у праві спільної часткової власності, відшкодувати ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 2/3 частки від розміру шкоди, тобто в розмірі 1506 гривень 00 копійок.

Безумовно, залиття квартири, пов`язані з цим душевні переживання, необхідність відновлювати свої права, спричинили моральну шкоду позивачу. Відтак у відповідача виник обов`язок сплатити ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 4000 гривень 00 копійок, тобто 2/3 від заявленого позивачем розміру. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення суду ОСОБА_4 хоча б частково відшкодувала позивачу заподіяну нею шкоду.

З огляду на це суд висновує про те, що з відповідача на користь ОСОБА_3 належить стягнути матеріальну шкоду матеріальну шкоду в розмірі 1506 гривень 00 копійок та моральну шкоду в розмірі 4000 гривень 00 копійок. Підстави для стягнення шкоди в більшому розмірі відсутні, тому у задоволенні позову в цій частині ОСОБА_3 слід відмовити.

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зі змісту довідки до акта огляду МСЕК від 5 листопада 2019 року (а.с.6) вбачається, що ОСОБА_3 є особою з другою групою інвалідності і на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» вона була звільнена від сплати судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок. ОСОБА_3 витратила грошові кошти в розмірі 2950 гривень 00 копійок на проведення послуги з оцінки квартири, що підтверджується квитанцією (а.с.47 т.1). Пред`явлений позов задоволений частково, а саме на 66,67 % (5506,00: 8259 х 100%).

З огляду на це суд висновує про те, що з ОСОБА_4 на користь позивача належить стягнути витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в розмірі 1966 гривень 77 копійок (2950,00 : 100% х 66,67%). Крім того, на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 807 гривень 47 копійок (1211,20 : 100% х 66,67%).

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 1506 гривень 00 копійок та моральну шкоду в розмірі 4000 гривень 00 копійок.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в розмірі 1966 гривень 77 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 807 гривень 47 копійок.

Повний текст рішення суду складений 3 вересня 2025 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Ю. Семенюта