Справа № 496/6895/24
Провадження № 2-о/496/17/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Портної О.П.,

за участю:

секретаря Рябової А.П.,

представника заявника Олійник М.Б.,

заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку окремого провадження цивільну справу

за заявою: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

заінтересовані особи: Біляївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області, місце знаходження: Одеська область, Одеський район, м. Біляївка, вул. Кіпенко, 6, ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце знаходження: АДРЕСА_2 , місце знаходження: Одеська область, Одеський район, с. Дачне, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ,

вимоги заявника: про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції заявника та заінтересованих осіб.

1. 23.10.2024 року ОСОБА_3 (далі заявниця) в особі представника адвоката Олійник М.Б. звернулась до суду з заявою в якій просить суд встановити факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Кринки, Херсонського району, Херсонської області, є батьком доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

2. Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2 перебувала ц фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4 , який є батьком їх дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Заявниця на початку осені 2008 року познайомилась із ОСОБА_4 під час подорожі потягом Вапнярка-Одеса. Через 5 місяців заявниця і ОСОБА_4 почали проживати однією сім`єю без укладення шлюбу за місцем мешкання заявниці в АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_7 заявниця народила доньку ОСОБА_5 та відомості про батька були внесені згідно ч. 1 ст. 135 СК України. Разом сторони проживали до 2015 року. За життя ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не подали спільної заяви до відділу ДРАЦС про запис батька у свідоцтві про народження. Увесь час батько повністю визнавав дитину, любив та виховував, відвідував лікарів, приймав активну участь у житті дитини, тобто вважав дитину своєю. Після припинення проживання однією сім`єю, батько продовжував спілкуватися з дитиною та матеріально допомагав.Відразу, після початку збройного нападу рф на Україну, ОСОБА_4 пішов добровольцем до лав ЗСУ, де під час проходження військової служби в Херсонській області, в ході бойових дій - ОСОБА_4 трагічно загинув під час мінометного обстрілу, отримавши поранення несумісне з життям.Також зазначаємо шановному суду те, що донька ОСОБА_4 . ОСОБА_5 постійно спілкувалась і по цей час підтримує сімейні стосунки з своєю бабусею ОСОБА_1 яка є матір`ю ОСОБА_4 .Встановлення факту батьківства необхідне для внесення змін до свідоцтва про народження про батька дитини, отримання соціальних виплат які передбачені щодо члена сім`ї загиблого військовослужбовця. У зв`язку з викладеним, заявниця звернулася до суду з вказаним заявою.

3. Представники заінтересованих осіб до судового засідання не з`явилися та про причини не явки суд не повідомили.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. 10.06.2025 року на адресу суду від заінтересованої особи Біляївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської областідо суду надійшла заява про розгляд справи за відсутністю їх представника та звернута увагу суду, що в заяві відсутні вимоги щодо необхідності внесення змін до актового запису про народження дитини.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

5. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2024 року, цивільну справу № 496/6895/24, передано головуючій судді Біляївського районного суду Одеської області Портній О.П. (а.с. 25)

6. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 29.10.2024 року відкрито окреме провадження у справі, призначено справу до розгляду. (а.с. 26)

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

7. Судом встановлено, що батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 24.11.2011 року Виконавчим комітетом Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області, а/з № 63. (зв. а.с. 3)

8. Відповідно до свідоцтва про смерть виданого 18.09.2024 року ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 13)

9. В судовому засіданні, заінтересована особа ОСОБА_1 підтримала заяву, але пояснити з якого часу її син та заявниця мешкали разом, чому її син не вказаний батьком дитини не змогла.

10. Докази (а.с. 15,16,17,18,19) суд відхиляє, оскільки згідно зі ст. 77, 78 ЦПК України вони не є належними та достовірними, не підтверджують обставин, що підлягають встановленню у справі. Вказані світлини містять зображення які не мають хронології з моменту народження дитини, а зображено мужчину з дівчинкою шкільного віку.

V. Оцінка Суду.

11. Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

12. Дитина має право знати своїх батьків (частина перша статті 7 Конвенції про права дитини).

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

13. Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

14. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

15. Провадження стосовно встановлення батьківства або його оспорювання стосується «приватного життя» за статтею 8 Конвенції захист прав людини і основоположних свобод, яке охоплює важливі аспекти особистої ідентичності.

16. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.

17. Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18, від 15 квітня 2021 року у справі №361/2653/15.

18. Згідно з роз`ясненнями, які надав Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (п. 1) перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.

19. Крім цього, згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

20. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.06.2006 року № 3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

21. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили.

22. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

23. Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

24. Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є достатньою підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту батьківства.

25. У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

26. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

27. До заяви про встановлення факту батьківства, як докази, можна надавати такі документи: письмові докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (анкети, довідки про склад сім`ї, автобіографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, копії медичних документів, виписки з будинкових книг, свідоцтво хрещення дитини, якщо в ньому записані біологічні батьки дитини та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); сімейні фото, відео матеріали; показання свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником та про безпосереднє визнання померлим свого батьківства за життя; докази того, що у інший спосіб неможливо внести зміни до актового запису про народження дитини (відмова відділу ДРАСЦ); витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження дитини з відміткою про те, що запис про батька дитини вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, оскільки відсутність даних про те, що запис про батька дитини вчинено за вказівкою матері, виключає можливість задоволення заяви про встановлення факту батьківства щодо померлого, з яким мати дитини не перебувала у шлюбі, на підставі статті 130 СК України, зазначена правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду, зокрема: Постанові від 21.02.2020 р. у справі №643/9245/18, Постанові від 15.04.2021р. у справі №361/2653/15-ц,Постанові від 16 травня 2018 р. у справі №591/6441/14-ц, Постанові від 21 лютого 2020 р. у справі №643/9245/18, Постанові від 21 березня 2018 року у справі №543/738/16, Постанові від 16.05.2018 року у справі №760/3977/15.

28. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.01.2024 року у справі №367/4662/22 встановлено, що: суди не врахували, що обставини, що входять до предмету доказування, можуть встановлюватися такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. При вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі вище перераховані докази в сукупності. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це; висновок судової молекулярно-генетичної експертизи у справах про встановлення батьківства є лише одним із засобів доказування, який підлягає оцінці у сукупності із іншими доказами у справі. У разі відсутності висновку судової молекулярно-генетичної експертизи не виключається встановлення батьківства на підставі інших доказів.

29. Таким чином, враховуючи існуючу судову практику та висновки Верховного Суду з розгляду аналогічних справ, суд зазначає, що висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

30. Суд повинен оцінювати належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

31. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

32. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 та ч.6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

33. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

32. Так, на підтвердження батьківства ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 , представником заявниці надано лише світлини, на яких зображенні мужчину та начебто ОСОБА_5 в період часу шкільного віку дитини, які без сукупності з іншими доказами не доводять родинні біологічні зв`язки.

33. В заяві представник заявниці зазначає, що увесь час батько повністю визнавав дитину, любив та виховував, відвідував лікарів, приймав активну участь у житті дитини, тобто вважав дитину своєю, але жодного доказу на підтвердження цього факту не надає, ані довідок з дитячого садочку, школи, лікарні, ані з сільської ради.

34. Інших доказів суду на підтвердження обставин, характерних для сімейних відносин, як то проживання матері, батька і дитини в одному жилому приміщенні, спільний бюджет, взаємне піклування, суду не надано. Заінтересована особа ОСОБА_1 у судовому засіданні не пояснила суду вказані обставини, тільки зазначила, що ОСОБА_7 є точно її онукою.

35. Від призначення судово-генетичної експертизи на підтвердження або спростування походження дитини ОСОБА_5 від ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 , представник заявника відмовився у судовому засіданні.

36. Клопотання про виклик свідків у судове засідання заявлено не було.

37. За такого, суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про визнання ОСОБА_4 за життя, з дня народження дитини, батьківства щодо ОСОБА_5 .

38. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи зібрані у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі належних та допустимих доказів на підтвердження факту батьківства, суд дійшов висновку про відсутність підстав щодо встановлення факту батьківства, то відповідно вирішення питання щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини

ОСОБА_8 . Розподіл судових витрат між сторонами.

39. Відповідно до вимог ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати, понесені заявником, у зв`язку з розглядом справи, належить віднести на її рахунок.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 89, 259, 263, 265, 268, 315-319 ЦПК України, ст.ст. 121,125,130, 135 СК України, Постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволені заяви ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Біляївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 , військова частина НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , про встановлення факту батьківства.

2. Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

3. Повний текст рішення складено 04.09.2025 року.

Суддя О.П. Портна