Провадження № 6/470/7/25
Справа № 470/152/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року с-ще Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Лусти С.А.,

за участю секретаря судового засідання Дячук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Березнегувате заяву ОСОБА_1 про поворот виконання судового наказу у цивільній справі №470/152/25 за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2025 року заявниця звернулася до суду з відповідною заявою, через підсистему "Електронний суд ЄСІТС", яка підписана її представником адвокатом Терлецькою Т.О., що діє на підставі договору про надання правової допомоги № 617 від 04 липня 2025 року.

В заяві зазначила, що 14 березня 2025 року Березнегуватським районним судом було видано судовий наказ, яким з неї на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» стягнуто заборгованість за послуги з розподілу природного газу, за період з 01 жовтня 2023 року до 31 січня 2025 року, в розмірі 3228,82 грн., 3% річних, в розмірі 63,11 грн. та інфляційні витрати, в розмірі 222,78 грн. Відповідно до виданого судового наказу головним державним виконавцем Першого відділу ДВС у Баштанському районі Миколаївської області з її рахунку на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» вказану заборгованість було стягнуто, а також стягнуто 302,80 грн. виконавчого збору. Всього з її рахунку було стягнуто 4768,26 грн. Однак ухвалою Березнегуватського районного суду від 22 липня 2025 року вищевказаний судовий наказ було скасовано. Враховуючи, що підстава для стягнення з неї грошових коштів відпала, заявниця просила застосувати поворот виконання судового наказу Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 14 березня 2025 року у даній справі, шляхом повернення їй грошових коштів, у розмірі 4768,26 грн.

Заявниця та її представник адвокат Терлецька Т.О. в судове засідання не з`явилися, від представника заявниці надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності заявниці, заяву про поворот виконання рішення підтримала та просила її задовольнити (а.с.109).

Представник ТОВ «Газорозподільні мережі України» Хандріга А.О. також в судове засідання направила заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заявниці про поворот виконання рішення визнала частково, в розмірі 3817,51 грн., з яких 3228,82 грн. заборгованість за послуги з розподілу природного газу, 63,11 грн. 3% річних, 222,78 грн. інфляційні витрати та 302,80 грн. судовий збір, оскільки саме ці кошти надійшли на рахунок товариства, а решта коштів 951,29 грн. є витратами у виконавчому провадженні, які поверненню заявниці не підлягають (а.с.104-105).

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд дійшов наступного.

Так 14 березня 2025 року Березнегуватським районним судом Миколаївської області було видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» заборгованість за послуги з розподілу природного газу, за період з 01 жовтня 2023 року до 31 січня 2025 року, в розмірі 3228,82 грн., 3% річних в розмірі 63,11 грн., інфляційні витрати, в розмірі 222,78 грн. та судовий збір, в розмірі 302,8 грн., а всього 3817,51 грн. (а.с.14).

05 червня 2025 року головним державним виконавцем Першого відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконання вказаного судового наказу та визначено суму виконавчого збору, в розмірі 381,75 грн., яка за постановою державного виконавця від 05 червня 2025 року була стягнута з ОСОБА_1 (а.с.93,97).

Крім того, постановою від 05 червня 2025 року вказаним державним виконавцем визначено загальну суму мінімальних витрат у зазначеному виконавчому провадженні, яка складає 569,00 грн. (а.с.95).

В ході виконання вказаного судового наказу головним державним виконавцем за постановою від 05 червня 2025 року було накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 в межах звернення стягнення, з урахуванням виконавчого збору, основної винагороди державного виконавця та витрат виконавчого провадження, в розмірі 4768,26 грн. та постановою від 10 червня 2025 року вказане виконавче провадження було закінчено, у зв`язку з фактичним повним виконанням судового наказу (а.с.99,101).

Ухвалою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 22 липня 2025 року за заявою ОСОБА_1 вказаний судовий наказ було скасовано (а.с.45).

Відповідно до ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо скасовано рішення третейського суду, боржникові повертається все те, що з нього стягнуто на користь стягувача за вказаним рішенням.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.

У рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року по справі №13-рп/2011 роз`яснено, що інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Відтак, поворот виконання рішення це повернення сторін виконавчого провадження в первісне становище у зв`язку із скасуванням виконаного рішення суду з метою поновлення їхніх прав.

За своєю суттю поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням (постанова Великої палати Верховного Суду 04.09.2019 року у справі №569/15646/16-ц).

Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

За змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі №336/9595/14, оскільки поворот виконання рішення є гарантією відновлення прав учасників процесу, то суди повинні задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві стягнуті з нього кошти за скасованим судовим рішенням, за відсутності обмежень, встановлених ст.382 ЦПК України 2004 року (ст.445 ЦПК України у редакції з 15 грудня 2017 року), яка визначає особливості повороту виконання в окремих категоріях справ.

Зважаючи на викладене, враховуючи те, що згідно судового наказу з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» стягнута заборгованість за послуги з розподілу природного газу, в розмірі 3228,82 грн., 3% річних, в розмірі 63,11 грн., інфляційні витрати, в розмірі 222,78 грн. та судовий збір, в розмірі 302,8 грн., а всього 3817,51 грн., однак в подальшому судовий наказ судом було скасовано, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з ТОВ «Газорозподільні мережі України» на користь ОСОБА_1 стягнутих з неї сум в порядку повороту виконання судового наказу, в розмірі 3817,51 грн.

Щодо стягнення решти коштів, в розмірі 950,75 грн., то слід зазначити, що поворот виконання рішення суду, як спосіб захисту майнових прав боржника (відповідача), передбачає повернення йому стягувачем (позивачем) лише тих грошових коштів, які були ним безпосередньо одержані за скасованим в подальшому рішенням суду.

Стягнуті в процесі виконання рішення суду витрати виконавчого провадження та основна винагорода приватного виконавця не є грошовими коштами, які були стягнуті з боржника за рішенням суду, а є коштами виконавчого провадження, які не підлягають поверненню в порядку повороту виконання рішення суду.

За змістом ч.2 ст.42 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

За змістом частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відтак, вимоги заявниці щодо повернення їй решти грошових коштів, в розмірі 950,75 грн., які були стягнуті як витрати виконавчого провадження та виконавчий збір, в порядку виконання судового наказу, задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.444 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поворот виконання судового наказу у цивільній справі №470/152/25 за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу, задовольнити частково.

Допустити поворот виконання судового наказу від 14 березня 2025 року, виданого Березнегуватським районним судом Миколаївської області у справі №470/152/25, за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу, стягнувши з товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , стягнуті грошові кошти, в розмірі 3817,51 (три тисячі вісімсот сімнадцять грн. 51 коп.) грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя С. А. Луста