Справа №516/131/25
Провадження №2-о/516/11/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року м.Теплодар

Теплодарський міський суд Одеської області в складі:

головуючої судді Ширінської О.Х.,

присяжних: Станкової Я.М., Власюк Л.М.,

за участю секретаря Дарієнко М.А.,

представника заявника Козирської Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Теплодарського міського суду Одеської області, в режимі відеоконференції із представником Козирською Г.Б., цивільну справу за заявою адвоката Козирської Ганни Борисівни, яка звернулася в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Біляївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення, -

УСТАНОВИВ:

Адвокат Козирська Ганна Борисівна, яка діє в інтересах ОСОБА_2 на підставі Договору про надання правничої допомоги № 56 від 01 квітня 2025 року, свідоцтва від 17.07.2023 року, ордеру № 1867624, звернулася із вище вказаною заявою.

В обґрунтування заявлених вимоги представник заявника Козирська Г.Б. зазначила, що ОСОБА_3 відповідно до Довідки військової частини НОМЕР_1 №14/3720 від 03 червня 2023 року проходив службу в даній військовій частині.

02 серпня 2023 року за № 2/1569 ОСОБА_2 отримала сповіщення від ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому зазначалось наступне:

«Сповіщаю Вас про те, що ОСОБА_4 батько, солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гранатометник 1 механізованого відділення-бойової машини 1 механізованого взводу 3 механізованої роти в/ч НОМЕР_2 , призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_3 26.05.2023 року, будучи вірний військовій присязі, Українському народу, мужньо виконуючи військовий обов`язок в бою за Україну, її свободу і незалежність під час виконання бойового завдання в районі с. Кліщіївка Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_4 , внаслідок артилерійських обстрілів збройних формувань російської федерації станом на сьогоднішній день рахується зниклим безвісти за особливих обставин, проводяться пошуки свідків, які могли би спростувати чи підтвердити факт потрапляння в полон чи загибелі».

03 серпня 2023 року за заявою ОСОБА_2 Одеським РУП № 2 ГУНП в Одеській області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 0000559, про втрату зв`язку заявниці із своїм батьком ОСОБА_3 , який був мобілізований до ЗСУ та направлений до с. Кліщіївка Донецької області, починаючи з 21.07.2023 до теперішнього часу.

Дата набуття статусу особи, зниклої без вісти 01 вересня 2023 року.

20 лютого 2024 року ОСОБА_2 було отримано витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Номер витягу 8.

На свій адвокатський запит від 03 квітня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 представник заявника ОСОБА_5 отримала відповідь про відсутність відомостей, акту службового розслідування та будь- якої інформації про місце перебування ОСОБА_3 .

Даний факт заявниці необхідно встановити для отримання відповідної грошової компенсації, яка виплачується родинам загиблих військовослужбовців, а також оформлення спадщини.

Просила оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця міста Київ (РНОКПП НОМЕР_3 ) - померлим.

В якості правового обґрунтування представник заявниці послалася на ст. 46, ст. 47 ЦК України, ст. 306 ЦПК України, Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», постанову Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у правах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Зокрема представник зазначила, що відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № Юб-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_5 підтримала заявлені вимоги і просила їх задовольнити з підстав, зазначених у заяві.

Ухвалою Теплодарського міського суду Одеської області від 02.07.2025 року до участі у справі в якості заінтересованих осіб залучено Міністерство оборони України та Військову частину НОМЕР_1 .

Представники заінтересованих осіб - Біляївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явились, про день, час і місце судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки, не надання письмових повідомлень та заяв, суду не відомі.

За згодою представника заявника, суд вважає за можливе слухати справу без участі представників заінтересованих осіб, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд встановив обставини справи та відповідній правовідносини.

В ході розгляду справи судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, щоОСОБА_3 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою №14/3720 від 03 червня 2023 року.

02 серпня 2023 року за № 2/1569 заявниця ОСОБА_2 , яка є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , отримала сповіщення від ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що її батько ОСОБА_3 рахується зниклим безвісті під час виконання бойового завдання ІНФОРМАЦІЯ_4 в районі с. Кліщіївка Донецької області.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно ч. 2, ч 3 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Згідно п.13 постанови Пленуму Верхового Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим, у разі неможливості встановлення факту його смерті, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце за певний час та за певних обставин.

У постанові КЦС від 07.11.2023 року по справі № 607/159/23 Верховний Суд зазначив, що суд повинен мати достатні докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

Такий висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 07 липня 2021 року у справі № 390/1443/19.

Наявність у суду саме права, а не обов`язку оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує частина перша статті 46 ЦК України.

Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.

Подібні висновки висловлено у постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц, від 30 березня 2022 року у справі № 295/4293/21.

За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В матеріалах справи відсутні достатні та переконливі докази ймовірної загибелі ОСОБА_3 , а саме: бойове розпорядження командира частини (батальйону, чи іншого військового підрозділу) про бойове завдання за участі військовослужбовця ОСОБА_3 , Акт службового розслідування по факту зникнення військовослужбовця ОСОБА_3 , покази можливих свідків та ін.

Єдиним доказом можливої загибелі ОСОБА_3 є сповіщення про те, що він рахується безвісно відсутнім.

Проаналізувавши вище наведені правові позиції та надані докази, суд вважає, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають через недоведеність факту ймовірної загибелі ОСОБА_3 у певний час та за певних обставин.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 229, 258-259, 263-268, 293, 315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви адвоката Козирської Ганни Борисівни в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення оголошення особи померлою відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Теплодарський міський суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 04.09.2025.

Головуюча суддя: О.Х. Ширінська

Присяжні : Я.М. Станкова

Л.М. Власюк