Справа №949/1521/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2025 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря; Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на нараховану та недоотриману пенсію померлого спадкодавця та її стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом, після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на нараховану та недоотриману ним пенсію в сумі 181557,74 грн. та стягнути з відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на її користь кошти в розмірі 181557,74 грн. у порядку спадкування, що підлягали виплаті та були недоотримані за життя померлим ОСОБА_2 на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у адміністративній справі №460/41537/22 від 14 лютого 2023 року. Крім того, просить стягнути з відповідача понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 1815,58 грн.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вона була дружиною ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. За його життя, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року у адміністративній справі №460/41537/22 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 з 18 березня 2022 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 з 18 березня 2022 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік). Вищевказане судове рішення набрало законної сили. Позивачка, як спадкоємець за законом, в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, після чого звернулася до відповідача із заявою про виплату їй недоотриманої пенсії ОСОБА_2 . Проте, листом від 03 квітня 2024 року відповідач відмовив позивачці у виплаті їй таких коштів з покликанням на відсутність заміни стягувача за судовим рішенням на його спадкоємця (правонаступника) згідно з ухвалою суду. При цьому, зазначив, що на виконання судового рішення у справі №460/41537/22 ОСОБА_2 за період з 01 березня 2022 року по 31 серпня 2023 року нараховано суму в розмірі 181557,74 грн. Виплата заборгованості його спадкоємцю буде здійснена у разі зміни (правонаступника) стягувача за судовим рішенням та при відповідному фінансуванні. В подальшому позивачка звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, але ухвалою від 13 лютого 2025 року у задоволенні її заяви було відмовлено із посиланням на те, що вказане процесуальне питання, не може бути вирішене за правилами статей 52, 379 КАС України, тобто з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження. З цих підстав позивачка просить задоволити позовні вимоги.

До початку розгляду справи від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

28 липня 2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона просила закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.1 ст.255 ЦПК України, оскільки позов подано з порушенням правил підсудності. Також у поданому відзиві вказувала що за життя, ОСОБА_2 пенсія виплачувалася без затримки, тож заборгованість із поточних виплат пенсії відсутня. На виконання рішень Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/41537/22 від 14 лютого 2023 року ГУ ПФУ у Рівненській області нараховано суму за період з 01 березня 2022 року по 31 серпня 2023 року в розмірі 181557,74 грн. Судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань. Різницю в пенсії, нараховану на виконання вказаного рішення суду, після перерахунку інтегровано до підсистеми Реєстру судових рішень, який використовується в роботі органами Пенсійного фонду України з метою систематизації та упорядкування судових рішень. До реєстру у разі смерті стягувача вноситься інформація про його дату смерті, а також прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорту особи (осіб), яка має (які мають) право на одержання сум нарахованих згідно рішення суду у зв`язку зі смертю стягувача. Оскільки позивачка не була стороною в судовому процесі у вказаній справі, вносити зміни до реєстру підстави відсутні. Після надання рішення суду про заміну сторони стягувача Головним управлінням буде здійснено розрахунок на виконання рішення суду та до реєстру судових рішень буде внесено інформацію про дату смерті годувальника, а також прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорту особи (осіб), яка має (які мають) право на одержання сум нарахованих згідно рішення суду у зв`язку зі смертю стягувача. Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не наділене повноваженнями самостійно без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати виплату коштів. Органи Пенсійного фонду України зобов`язані використовувати кошти виключно за цільовим призначенням. Таким чином, нарахована сума заборгованості на виконання рішення суду не входить до складу недоотриманої пенсії та буде виплачена після заміни сторони правонаступником при відповідному фінансуванні на ці цілі з Державного бюджету України.

Ухвалою суду від 05 серпня 2025 року, відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі на підставі п.1 с.1 ст.255 ЦПК України, закрито підготовче провадження по даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.30-31).

В судове засідання представник відповідача не з`явилася, проте у позовній заяві просила розглянути справу без її участі, на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 02 жовтня 2023 року (а.с.11).

Позивачка ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 16 листопада 2016 року (а.с.10).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року у справі №460/41537/22 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 з 18 березня 2022 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 з 18 березня 2022 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік). Вказане рішення 17 березня 2023 року набрало законної сили, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень «https://reyestr.court.gov.ua/Review/108965361».

11 жовтня 2023 року приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу Скирею Анною Валеріївною заведено після смерті ОСОБА_2 спадкову справу №149/2023, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №74289674 (а.с.12).

Згідно копії довідки про коло спадкоємців №138/02-14 від 12 липня 2024 року, виданої приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу Скирею A.B. та згідно матеріалів спадкової справи №149/2023, спадкоємцем, що прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , є його дружина ОСОБА_1 (а.с.13).

Позивачка, як спадкоємець за законом, яка в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , звернулася до ГУ ПФУ у Рівненській області із заявою про виплату їй недоотриманої пенсії ОСОБА_2 . Проте, листом від 03 квітня 2025 року ГУ ПФУ у Рівненській області відмовило їй у виплаті таких коштів з покликанням на відсутність заміни стягувача за судовим рішенням на його спадкоємця (правонаступника) згідно з ухвалою суду. При цьому, зазначено, що на виконання судового рішення у справі №460/41537/22 ОСОБА_2 за період з 01 березня 2022 року по 31 серпня 2023 року нараховано суму в розмірі 181557,74 грн. Виплата заборгованості його спадкоємцю буде здійснена у разі зміни (правонаступника) стягувача за судовим рішенням та при відповідному фінансуванні (а.с.14).

08 січня 2055 року позивачка звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, але ухвалою від 13 лютого 2025 року у задоволенні її заяви було відмовлено із посиланням на те, що вказане процесуальне питання, не може бути вирішене за правилами статей 52, 379 КАС України, тобто з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження. З цих підстав позивачка просить задоволити позовні вимоги. Вказане підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень «https://reyestr.court.gov.ua/Review/125141433».

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Конституцією України(стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України), крім прав і обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України(ст.1219 ЦК України).

Відповідно дост.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч.1 ст. 1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до ч.1 ст.91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати».

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема постанову Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати.

У справі суд встановив, що за життя чоловік позивачки ОСОБА_2 оскаржував бездіяльність ГУ ПФУ у Рівненській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, зобов`язано ГУ ПФУ у Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії, однак суми пенсії, що належали ОСОБА_2 залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачка успадкувала належні її чоловіку суми пенсії відповідно до положень ст.1227 ЦК України, а отже, належним та ефективним способом захисту її прав буде стягнення з відповідача суми пенсії, яка належала її чоловіку та була нарахована на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду, але не була ним отримана за життя.

Доводи відповідача, що позивачка повинна була звернутися до Рівненського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони по справам № 460/5698/20 є безпідставними, оскільки в постанові Верховного Суду від 15 грудня 2023 року по справі №805/2628/18-а Верховний Суд зробив висновок, що процесуальне правонаступництво завжди пов`язане з участю особи як сторони у справі у судовому процесі, в тому числі, у процесі виконання рішення суду. Заміна сторони у виконавчому провадженні новою особою пов`язана з можливістю участі такої особи саме у вже відкритому/триваючому виконавчому провадженні. До того ж, Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 750/7865/18 за позовом фізичної особи до органу пенсійного фонду щодо виплати нарахованої, але невиплаченої його спадкодавцю (батьку позивача) пенсії дійшла висновку, що судові рішення, на підставі яких в органу пенсійного фонду виник обов`язок провести доплату до пенсії, позивача не стосуються. Тому звернення із заявами про заміну стягувача правонаступником у цих виконавчих провадженнях після їх закінчення не призведе до захисту порушеного права позивача.

Отже за правовим висновком Верховного Суду вказане процесуальне питання про заміну сторони у виконавчому провадженні в такій категорії спорів у випадку відмови органу пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії, не може бути вирішено з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження.

Крім того, позивачка зверталася до Рівненського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження і ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2025 року їй відмовлено в задоволенні заяви із посиланням на те, що вказане процесуальне питання, не може бути вирішене за правилами статей 52, 379 КАС України, тобто з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження.

Таким чином, вимоги позивачки законні, обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому позов слід задовольнити.

За правилами ч.1ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 1815,78 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.10,12,81,141,258,259,263-265,273,353,354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на нараховану та недоотриману пенсію померлого спадкодавця та її стягнення - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом, після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на нараховану та недоотриману пенсію в сумі 181557,74 грн. (сто вісімдесят одну тисячу п`ятсот п`ятдесят сім гривень 74 коп.).

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 181557,74 грн. (сто вісімдесят одну тисячу п`ятсот п`ятдесят сім гривень 74 коп.) у порядку спадкування, що підлягали виплаті та були недоотримані за життя померлим ОСОБА_2 на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у адміністративній справі №460/41537/22 від 14 лютого 2023 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 1815,78 грн. (одну тисячу вісімсот п`ятнадцять гривень 78 коп.) судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи, згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий 30 червня 2010 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області.

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, місцезнаходження: вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м. Рівне, .

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.