Провадження № 2/686/5687/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Хараджі Н.В.,

при секретарі судових засідань Козуляк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому, в порядку ст. 247 ЦПК України, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , подану та підписану його представником адвокатом Іваницьким Андрієм Мироновичем до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Іваницький А.М. звернувся в інтересах ОСОБА_1 до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

На обґрунтування позову вказав, що 16 січня 1982 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Позивач, ОСОБА_1 ), та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі Відповідач, ОСОБА_2 ), про що 16.01.1982 року складено відповідний актовий запис №3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 16.01.1982 року, виданого Новосільською сільською Радою Ізяславського району.

В подальшому спільне життя Позивача та Відповідача не склалося через відсутність взаєморозуміння, наявність різних характерів, життєвих позицій, поглядів на вирішення сімейних побутових питань, проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного.

Просить взяти суд до уваги, що Позивач та Відповідач проживали разом однією сім`єю з дати реєстрації шлюбу 16.01.1982 року та до березня 2025 року. Проте, останнім часом, Позивач спільного подружнього життя та домашнього господарства з Відповідачем не веде. Поміж іншого, неповнолітніх дітей у Позивача з Відповідачем немає. Спір про поділ спільного майна подружжя, станом на момент подачі цієї позовної заяви, відсутній. Як наслідок, між Позивачем та Відповідачем фактично відсутні сімейні відносини, тобто, сім`я Позивача з Відповідачем остаточно розпалася через непорозуміння, психологічну несумісність, спільне небажання відновити сімейні відносини та існує лише формально. Зазначає суду, що рішення Позивача щодо розірвання шлюбу є виваженим, свідомим та дійсно відповідає волі останнього, поновлювати сімейно-шлюбні відносини або здійснювати примирення з Відповідачем Позивач наміру не має, подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам Позивача та є недоцільним, тому, Позивач просить суд розірвати шлюб з Відповідачем та не давати строк на примирення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2025 року головуючим с суддею визначено суддю Хараджу Н.В.

Ухвалою судді від 23.06.2025 року вказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження по справі.

26 червня 2025 року на адресу суду від відповідачки ОСОБА_2 надійшла заява про визнання позову, згідно якої остання позовні вимоги визнає та проти задоволення позову не заперечує. Крім того просить провести розгляд справи за її відсутності.

03 вересня 2025 року на адресу суду від представника позивача адвоката Іваницького А.М. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони, згідно якого просить провести розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Проти заочного рішення не заперечують.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України учасники, справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 16 січня 1982 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Позивач, ОСОБА_1 ), та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі Відповідач, ОСОБА_2 ), про що 16.01.1982 року складено відповідний актовий запис №3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 16.01.1982 року, виданого Новосільською сільською Радою Ізяславського району.

Позивач спільного подружнього життя та домашнього господарства з Відповідачем не веде. Поміж іншого, неповнолітніх дітей у Позивача з Відповідачем немає. Спір про поділ спільного майна подружжя, станом на момент подачі цієї позовної заяви, відсутній. Як наслідок, між Позивачем та Відповідачем фактично відсутні сімейні відносини, тобто, сім`я Позивача з Відповідачем остаточно розпалася через непорозуміння, психологічну несумісність, спільне небажання відновити сімейні відносини та існує лише формально.

Відповідачка позовні вимоги визнає.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

За положеннями ст. 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, котрі досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, не згідний на примирення, а відповідачка визнала позов, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався наданим правом через представника та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою.

Причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення, отже позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Пунктом 2 ч. 3 ст.115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.104, 112-115 СК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 16 січня 1982 року Новосільською сільською Радою Ізяславського району, актовий запис №3 -розірвати.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду Н.В. Хараджа