Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/2384/24
Провадження № 2-о/273/9/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Бєлкіної Д.С., секретаря судових засідань Стаднюк В.В. , з участю заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Баранівська міська рада, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт її постійного проживання із спадкодавцем її чоловіком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Баранівка Баранівського Житомирської області на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Баранівка Житомирської області помер спадкодавець - її чоловік ОСОБА_4 . Після його смерті залишилося спадкове майно : 1/4 частина житлової квартири АДРЕСА_2 . Спадкоємцяит першої черги зазаконом після смерті ОСОБА_4 є заявниця та їхні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які є співвласниками вищевказаної квартири, але спадщину після свого батька не приймали і не пртендують на неї. З метою оформлення спадкових прав вона звернулася до приватного нотаріуса Звягельського нотаріального округу Присяжнюка В.О., однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину в зв`язку з тим, що нею пропущений шестимісячний строк для подачі документів про прийняття спадщини, а тому рекомендовано звернутися до суду за продовження такого строку або для встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Лише після звернення до нотаріуса, заявниці стало відомо, що її чоловік ще у 2002 році зареєструвався у будинку своєї матері за адресою АДРЕСА_3 . Встановлення факту постійного проживання з ОСОБА_4 їй необхідне для реалізації свого права на оформлення спадщини, в зв`язку з чим звернулася в суд з даною заявою, щоб встановити цей юридичний факт.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 підтримала свою заяву з підстав, викладених у ній, просила цю заяву задоволити. Додатково пояснила, що проживала разом зі своїм чоловіком все своє життя, починаючи з одрруження 13.07.1974 року і по день його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , вели спільне господарство, сплачували рахунки, мали спільний бюджет. Про ту обставину, що чоловік був зареєстрований за адресою своєї матері вона дізналася лише тоді, коли звернулася за оформленням спадщини.

Представник заінтересованої особи Баранівської міської ради в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності представника та не заперечує щодо задоволення вимог заяви ОСОБА_1 ..

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій прпосив слухати справу у його відсутність, на спадщину батька не претендує, а тому вважає, що заява матері ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки зміст заяви відповідає дійсним обставинам справи.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій прпосив слухати справу у його відсутність, на спадщину батька не претендує, а тому вважає, що заява матері ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки зміст заяви відповідає дійсним обставинам справи.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою заявниці, проживає з нею на одному майданчику, заявниці у квартирі АДРЕСА_4 , а вона у квартирі АДРЕСА_5 , починаючи ще з 2003 року. ОСОБА_1 все життя проживала разом з чоловіком ОСОБА_6 , вели спільне господарство.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що отримувала квартиру від заводу разом із заявницею. Сім`я ОСОБА_8 жила на третьому поверсі, а вона живее на другому. Вони заселилися в будинок ще у 80-х роках. ОСОБА_1 постійно проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_6 , аж до його смерті.

Заслухавши пояснення заявниці, свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , дослідивши та оцінивши здобутi й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 даного кодексу, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно пп. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_9 перебували у шлюбі з 13.07.1971 року (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Баранівка Баранівського району Житомирської області ( а.с.5).

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 20.02.1995 року, виданного КП «Баранівський фарфоровий завод» квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( а.с.6).

Згідно копії Витягу №1260 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, ОСОБА_4 в період з 12.04.2002 по 17.09.2019 року був зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 (а.с.8).

Маючи намір оформити спадщину, заявниця звернулася до приватного нотаріуса Звягельського нотаріального округу Присяжнюка В.О. , проте їй було відмовлено в зв`язку з тим, що нею пропущено строк для прийняття спадщини, а тому їй рекомендовано звернутися до суду із заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини або з заявою про втановлення факту спільного проживання із спадкодавцем (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_4 справа не заводилася, про що свідчить лист державного нотаріуса Баранівської державної нотаріальної контори Оксани Паламарчук від 22.02.2025 року (а.с. 23).

Як вказала заявниця, на час смерті ОСОБА_4 вона постійно проживала разом з ним за однією адресою та вели спільне господарство, їй було невідомо про реєстрацію чоловіка за іншою адресою , а тому вона вважала себе такою, що спадщину прийняла. На даний час вона не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки вона з ОСОБА_4 були зареєстровані за різними адресами, тому звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Допитані в судовому засіданні як свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вказали, що ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_4 до дня його смерті.

Таким чином, факт постійного проживання заявниці ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявниці зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки.

За вказаних обставин, враховуючи, що встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовільнити, оскільки вимога її законна, обґрунтована та підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

На підставі викладеного, ст.ст. 1216-1218, 1268, 1269, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 315-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Баранівська міська рада, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із спадкодавцем її чоловіком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Баранівка Баранівського Житомирської області на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Бєлкіна Д.С.