Справа № 216/3538/25
провадження №2-о/216/126/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чирського Г.М.,

за участю : секретаря судового засідання Смолдирева М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 м. Кривого Рогу, цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради, про встановлення юридичних фактів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про встановлення юридичних фактів, а саме: факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , більше п`яти років до часу відкриття спадщини у квартирі АДРЕСА_1 ; факту постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини у квартирі АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді у квартири АДРЕСА_1 . У лютому 2025 року, заявниця, як спадкоємець за законом, четвертої черги, звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу, Маховської С.Л., з документами оформлення спадщини, однак, 17 лютого 2025 року постановою вищевказаного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої, у зв?язку з тим, що відсутній факт прийняття нею спадкового майна та відсутній факт проживання зі спадкодавцем однією сім?єю не менше як п?ять років до часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, позивач змушений звернутися до суду, щоб захистити свої спадкові права.

Ухвалою від 19.05.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. Крім того, за клопотанням заявника витребувано від приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Маховської Світлани Леонідівни належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

03.07.2025 року на адресу суду від приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Маховської С.Л. надійшли витребувані матеріали.

Учасники в судове засідання не з`явилися. Заявниця надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримавши свою заяву в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи надав клопотання, в якому прохав розглянути справу без участі представника виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, покладаючись на думку суду, також просив суд винести законне рішення за умови наявності усіх необхідних документів та доведення обставин справи.

У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 04.02.2025 року.

За життя ОСОБА_2 була власницею квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого Управлінням житлово-комунального господарств виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів від 15 березня 2000 року.

Заявниця у заяві вказала, що вона та померла ОСОБА_2 з 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 (день смерті останньої), проживали однією сім?єю у вищезазначеній квартирі, разом вели господарство, мали спільний побут та бюджет. Коли ОСОБА_2 хворіла, заявниця купувала їй ліки, доглядала за нею, а коли вона померла то поховала її. На підтвердження зазначених фактів до заявницею долучено Акт обстеження квартири у житловому приміщенні по факту проживання, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_3 , підписи яких посвідчені майстром дільниці ТОВ «Дивобуд», згідно якого вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 дійсно проживали ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю (мали спільний побут, та бюджет) з 2017 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 день смерті ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Маховської С.Л. із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що належало спадкодавцю ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою приватного нотаріуса від 17.02.2025 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі про право на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_2 , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку із тим, що відсутній факт прийняття спадкового майна (спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини) та відсутні документи, що підтверджують наявність підстав для закликання до спадкування за законом (факт спільного проживання разом із спадкодавцем).

Як вбачається зі змісту заяви, заявниця та ОСОБА_2 були знайомі приблизно з 1970 року, їхні стосунки були дуже близькими та дружніми. Власної сім?ї (чоловіка) заявниця не має з 1985 року, так як розлучилася, тому вся її увага та турбота була прикута до родини її сина, який мешкав у квартирі поруч із ОСОБА_2 . Тому ОСОБА_2 , як подруга заявниці, приймала дуже активну участь у житті родини ОСОБА_1 .

Заявниця зазначає, що є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 , інші особи які прийняли спадщину після її смерті, а також особи які мають право на її отримання відсутні.

Згідно копій свідоцтв про смерть, батьки ОСОБА_2 померли у 1985 році. Інших близьких родичів остання не мала.

Так, згідно копії матеріалів спадкової справи № 10/2025 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , вбачається, що в ній наявна, зокрема, заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини. Заяви від інших спадкоємців не надходили.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Згідно з положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 3 ст. 294 ЦПК України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; становлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 визначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про становлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Отже, щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Заявнику необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з ОСОБА_2 на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про право відсутній.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про можливість задоволення заяви, оскільки факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем на час його смерті знайшов своє підтвердження під час судового розгляду.

В даному випадку судові витрати не відшкодовуються згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 10, 60, 88, 293, 294, 315-319, 259 ч.6 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини у квартирі АДРЕСА_1 .

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом зі спадкодавцем, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини у квартирі АДРЕСА_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Г.М.Чирський