Провадження № 2/679/740/2025
Справа № 679/1023/25
УХВАЛА

05 вересня 2025 року

місто Нетішин Хмельницької області

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі головуючого судді Безкровного І.Г., розглянувши представника відповідача про компенсацію здійснених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом цивільної справи за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із регламентною виплатою,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Нетішинського міського суду Хмельницької області перебувала вказана цивільна справа.

02.09.2025 представником відповідача адвокатом Козійчуком О.І. було подано заяву про компенсацію судових витрат, здійснених внаслідок необґрунтованих дій позивача, в обґрунтування якої зазначається, що провадження у справі було закрито за заявою представника позивача у зв`язку з відсутністю предмета спору, при цьому у відповідній заяві представника позивача зазначалося, що представнику не була відома та обставина, що відповідач має статус учасника бойових дій. Враховуючи, що підставою позовних вимог вказувалось лише відсутність чинного полісу страхування на момент ДТП у відповідача та замовчувався той факт, що відповідач є учасником бойових дій, попри те, що у наданих позивачем доказах вказана обставина зазначалася (а саме у довідці про вчинення ДТП), враховуючи також, що у відповіді на відзив позивач послався на нову підставу вимог, яку не згадував раніше, неможливо вважати такі дії позивача обґрунтованими. Позивач не здійснив жодних дій щодо перевірки та підтвердження тих обставин, які вважав підставою позовних вимог. З огляду на це представник відповідача просив стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 понесені останнім судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12000 грн.

04.09.2025 представником позивача було подано заперечення на цю заяву, в якій вказано, що стороною відповідача не доведено необґрунтованості дій позивача та навіть не вказано, які саме дії слід вважати необґрунтованими. Те, що у довідці НПУ про обставини ДТП було посилання на наявність у відповідача посвідчення УБД не є достатньою підставою для констатації необґрунтованості дій позивача чи факту зловживання останнім своїми процесуальними правами. Так, відповідач не виконав свого обов`язку щодо повідомлення МТСБУ про ДТП та не надав копії посвідчення УБД, а отже саме бездіяльність відповідача привезла до того, що позивач був вимушений звертатися з позовом до суду. При цьому поки МТСБУ не отримує повного пакету документів щодо ДТП, воно не може прийняти рішення щодо наявності або відсутності підстав для звернення з регресним позовом до винуватця. Посилання у довідці про обставини ДТП на наявність посвідчення не є достатнім для того, щоб МТСБУ встановило відсутність підстав для звернення з регресним позовом, у той час як МТСБУ відповідальне за належне використання фондів, тобто як здійснення видатків із нього, так і здійснення стягнення на користь МТСБУ. Відповідно відмовлятися від права вимоги до винуватця ДТП лише на підставі змісту довідки про обставини ДТП МТСБУ не могло, бо це суперечило б завданням діяльності МТСБУ. З огляду на це подання позову МТСБУ не є очевидно необґрунтованим. З урахуванням наведених обставин представник позивача просила залишити без задоволення заяву представника відповідача про компенсацію судових витрат.

Дослідивши заяву представника відповідача та матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою-п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів із дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу (ч. 6 ст. 142 ЦПК України).

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 141 ЦПК України).

Представником позивача було надано договір про надання правової допомоги № 0277 від 10.10.2024, акт про надання правової допомоги № 23-88 від 27.08.2025, опис наданої правової допомоги у справі станом на 29.08.2025 та платіжну інструкцію від 11.08.2025, відповідно до яких відповідачем було понесено витрати на професійну правничу допомогу, надану адвокатом Козійчуком О.І. та пов`язану із розглядом цієї справи, у розмірі 12000 грн (а.с. 140, 141, 142).

Судом встановлено, що у позовній заяві Моторне (транспортне) страхове бюро Українипросило стягнути з ОСОБА_1 у порядку регресу витрати, повязані з регламентною виплатою, у розмірі 147843,38 грн, що була сплачена МТСБУ внаслідок вчинення відповідачем дорожньо-транспортної пригоди.

24.07.2025 суддею було відкрито провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

13.08.2025 представником відповідача було подано відзив на позов разом із доданими документами.

02.09.2025 провадження у справі було закрито за заявою представника позивача у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки із наданих стороною відповідача документів стороною позивача було встановлено, що ОСОБА_1 має посвідчення учасника бойових дій, а отже не має обов`язку у порядку регресу відшкодовувати витрати, повязані з регламентною виплатою, у розмірі 147843,38 грн, що була сплачена МТСБУ внаслідок вчинення відповідачем дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 3720-IX від 21.05.2024 у разі настання дорожньо-транспортної пригоди водій, причетний до такої пригоди, зобов`язаний не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди повідомити про дорожньо-транспортну пригоду страховика, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо транспортного засобу, яким він керував (у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ), а також надати відомості про місцезнаходження такого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та адресу, у тому числі електронну, для листування. Якщо водій з поважних причин не мав змоги виконати такі дії, він має підтвердити це документально.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 43 вказаного Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння шкоди на території України транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та майну, яке перебувало в ньому.

Отже, відповідач ОСОБА_1 був зобов`язаний повідомити МТСБУ про відповідну дорожньо-транспортну пригоду та долучити необхідні документи, зокрема посвідчення учасника бойових дій, проте доказів виконання цього обов`язку відповідачем надано не було. З урахуванням цього суд не бере до уваги посилання представника відповідача на наявну в матеріалах позову копію повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_2 від 22.11.2024, в якому зазначалося що ОСОБА_1 має посвідчення НОМЕР_1 (а.с. 16-17).

Верховний Суд у своїй постанові від 01.12.2022 у справі № 922/2017/17 зазначив, що діюче процесуальне законодавство не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак очевидно, що під такими діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду. При цьому поняття "необґрунтованість дій позивача" не є тотожнім таким поняттям як "зловживання правом", "неправомірність дій" або ж "встановлення того, що спір виник внаслідок необґрунтованих дій позивача".

З огляду на це суд констатує, що в даному випадку відсутні підстави вважати дії позивача необґрунтованими, а отже суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника відповідача про компенсацію здійснених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом цієї справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 142, 258-261, 263 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача про компенсацію здійснених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом цивільної справи за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із регламентною виплатою.

Копії цієї ухвали надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів із дня складення цієї ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя І.Г. Безкровний