Єдиний унікальний номер судової справи 485/468/25
Номер провадження 22-ц/812/1493/25
Доповідач апеляційного суду Серебрякова Т.В.
Постанова

Іменем України

02 вересня 2025 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого Серебрякової Т.В.,

суддів: Коломієць В.В., Самчишиної Н.В.,

з секретарем судового засідання Коростієнко Н.С.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт» ухвалу в частині відмови у прийнятті зустрічного позову та його повернення, яка постановлена Снігурівським районним судом Миколаївської області 26 червня 2025 року, під головуванням судді Бодрової О.П., в приміщенні цього ж суду, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Перемога-Плюс» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості за договором оренди землі,

УСТАНОВИЛА:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт (далі ТОВ «ЮТС-Агропродукт») про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості за договором оренди землі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 є власником земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:0090, :02:000:0091, загальною площею 5.38 га, які надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та розташовані в межах території Павлівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області.

11 вересня 2012 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Райз-Південь» (далі ТОВ «Райз-Південь») було укладено договір оренди вищевказаних земельних ділянок.

28 липня 2017 року між ОСОБА_1 , ТОВ «Райз-Південь» та ТОВ «ЮТС-Агропродукт» було укладено додаткову угоду №3500002 до договору оренди землі від 11 вересня 2012 року, відповідно до якої, зі згоди орендодавця ТОВ «Райз-Південь» передало, а ТОВ «ЮТС-Агропродукт» прийняло на себе права та обов`язки сторони орендаря, передбачені договором оренди від 11 вересня 2012 року, а також виклали вказаний договір в новій редакції.

Відповідно до п.4.1 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 14 517 грн. 94 коп. за рік оренди.

Орендна плата вноситься орендарем у такі строки з 01 серпня до 31 грудня кожного року (п.4.5 договору).

Між тим, незважаючи на умови договору та чинне законодавство України ТОВ «ЮТС-Агропродукт» систематично не сплачує орендну плату, у зв`язку із чим має заборгованість перед позивачем за період 2022-2024 роки в загальному розмірі 68 933 грн. 12 коп.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просила розірвати договір оренди землі від 11 вересня 2012 року та стягнути з ТОВ «ЮТС-Агропродукт» заборгованість за орендною платою в загальному розмірі 68 933 грн. 12 коп. та витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 12 березня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05 травня 2025 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 04 червня 2025 року вирішено повернутися до стадій підготовчого провадження у справі.

13 червня 2025 року ТОВ «ЮТС-Агропродукт» надало до суду відзив, в якому просило відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Цього ж дня, ТОВ «ЮТС-Агропродукт» подало до суду зустрічну позовну заяву, в якій зазначало, що належні ОСОБА_1 земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:0090, :02:000:0091, які є об`єктом оренди, є потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами, що унеможливлює їх використання за призначенням відповідно до умов договору оренди.

Посилаючись на викладені обставини, ТОВ «ЮТС-Агропродукт» просило зобов`язати ОСОБА_1 привести земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:0090, :02:000:0091, в придатний для використання стан, шляхом надання доступу до земельних ділянок на підставі акту виконаних робіт з очищення місцевості від вибухонебезпечних предметів та дистанційного зондування землі.

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 26 червня 2025 року підготовче засідання відкладено до 06 серпня 2025 року о 15:30 год.

Клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено.

Витребувано з ЦНАП Снігурівської міської ради Миколаївської області матеріали реєстраційних справ щодо реєстрації права оренди та інших речових прав стосовно належної ОСОБА_1 на праві власності земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0090, розташованої на території Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області (раніше Павлівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області), та земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0091, розташованої на території Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області (раніше Павлівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області).

Клопотання позивача ОСОБА_1 про залучення до участі у справі співвідповідача задоволено.

Залучено до участі у справі у якості співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Перемога-Плюс».

Зобов`язано позивача надати суду та відповідачу позовну заяву у новій редакції з урахуванням залученого співвідповідача; направити співвідповідачу копію позовної заяви з додатками, а докази такого вручення надати суду.

Поновлено відповідачу ТОВ «ЮТС-Агропродукт» строк для подачі відзиву на позов та подання доказів.

Приєднано до матеріалів справи відзив ТОВ «ЮТС-Агропродукт» з доданими до нього доказами.

У прийнятті зустрічного позову ТОВ «ЮТС-Агропродукт» до ОСОБА_1 про зобов`язання привести земельну ділянку у придатний для використання стан відмовлено.

Зустрічну позовну заяву повернуто ТОВ «ЮТС-Агропродукт» та роз`яснено право звернутися до суду з цими позовними вимогами в загальному порядку.

В частині відмови у прийнятті зустрічного позову ухвала мотивована тим, що розгляд первісного позову не є взаємопов`язаним з розглядом зустрічного позову, задоволення вимог зустрічного позову не виключить підстав первісного позову, їх спільний розгляд не є доцільним і призведе до затягування вирішення спору.

В апеляційній скарзі ТОВ «ЮТС-Агропродукт», посилаючись на порушення районним судом норм процесуального права, просило ухвалу районного суду в частині відмови у прийнятті зустрічного позову скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття та відкриття провадження за зустрічною позовною заявою.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції помилково зроблено висновок про те, що позов та зустрічний позов не є взаємопов`язаними. Первісний позов стосується розірвання договору оренди землі. Зустрічний позов ТОВ «ЮТС-Агропродукт» полягає у зобов`язанні ОСОБА_1 привести земельну ділянку у придатний для використання стан шляхом надання доступу до земельної ділянки на підставі акту виконаних робіт з очищення місцевості від вибухонебезпечних предметів та дистанційного зондування землі.

На думку ТОВ «ЮТС-Агропродукт», позови є взаємопов`язаними, оскільки встановлення обставин неналежного виконання орендодавцем умов договору, а саме знаходження земельної ділянки в непридатному стані через її замінування, призведе до висновку про відсутність обов`язку орендаря сплачувати орендну плату за 2022-2024 роки через неможливість використання земельної ділянки за цільовим призначенням.

ТОВ «ЮТС-Агропродукт» вказувало на те, що суд першої інстанції фактично до розгляду зустрічного позову по суті і встановлення відповідних обставин невиконання договірних зобов`язань орендодавцем вирішив питання про необґрунтованість позову на стадії його прийняття, чим порушив принципи рівності і об`єктивності.

Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надходило.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в ст.263 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.ч.1,2,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення в оскаржуваній частині таким вимогам відповідає в повному обсязі.

Так, забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за №3477-IV застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників цивільного процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Частина 1 статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 та п.3 ч.2 ст.49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Тобто, цивільне процесуальне законодавство гарантує відповідачеві право на захист від пред`явленого позову шляхом подання зустрічного позову.

Відповідно до ч.2 ст.193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Звідси право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Таке право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, установлених процесуальним законодавством.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за умови не лише їх взаємопов`язаності, а й доцільності їх спільного розгляду.

Взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись.

Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Первісний і зустрічний позов можуть бути взаємозв`язаними і тоді, коли підстава зустрічного позову паралізує підставу первісного позову, а тому задоволення вимог відповідача виключає задоволення вимог позивача.

Аналіз змісту ст.193 ЦПК України приводить до висновку, що прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним відноситься до дискреційних повноважень суду, при цьому сам суд першої інстанції визначає взаємопов`язаність позовів (зокрема, виникнення із одних правовідносин, випадок коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, тощо), а, крім цього, додатково повинен визначитися із доцільністю такого спільного розгляду, що є оціночним поняттям у кожній окремій справі та оцінку цьому може дати виключно суд, що розглядає справу як суд першої інстанції.

У пункті 21 постанови Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі №904/6157/19 вказано, що взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у наступному: - обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору. Взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; - вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; - задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю або частково.

Згідно з постановами Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі №910/18778/20, від 22 квітня 2019 року у справі №914/2236/18, суд позбавлений широкого розсуду щодо доцільності прийняття зустрічного позову; умовою цього є посилання у зустрічному позові на обставини, за якими задоволення зустрічного позову матиме наслідком повну або часткову відмову у задоволенні первісного позову, та виникнення позовів з одних правовідносин.

Відповідно до ч.3 ст.194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин 1 та 2 статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

Зі змісту первісного позову ОСОБА_1 вбачається, що предметом доказування є встановлення істотних порушень відповідачем умов договору оренди землі та наявність підстав для його розірвання й стягнення заборгованості з орендної плати.

Предметом доказування зустрічної позовної заяви ТОВ «ЮТС-Агропродукт» є стан земельних ділянок із кадастровими номерами :02:000:0090, :02:000:0091, загальною площею 5.38 га, які, як на думку позивача за зустрічною позовною заявою, перебувають у стані непридатному для використання за цільовим призначенням. Задоволення зустрічних позовних вимог, стосуються покладення обов`язку на власника земельних ділянок здійснити певні дії на майбутнє.

Таким чином, вимоги за первісним та зустрічним позовами є різними як за предметом позову, так і способом захисту прав та законних інтересів сторін спору, що зумовлює самостійний предмет їх доказування, тобто не є однорідними та взаємопов`язаними, що правильно констатував суд першої інстанції.

Доводи ТОВ «ЮТС-Агропродукт» про те, що позови є взаємопов`язаними, оскільки встановлення обставин неналежного виконання орендодавцем умов договору, а саме знаходження земельної ділянки в непридатному стані через її замінування, позбавлення орендаря можливості використовувати її за цільовим призначенням, призведе до висновку про відсутність у відповідача обов`язку сплачувати орендну плату за 2022-2024 роки, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ймовірне задоволення зустрічних позовних вимог не виключить повністю або частково задоволення первісних позовних вимог. Такі обставини підлягають доказуванню при розгляді первісного позову щодо відсутності вини відповідача у виникненні заборгованості по орендній платі внаслідок форс-мажорних обставин.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоцільність прийняття зустрічної позовної заяви та повернення зустрічного позову ТОВ «ЮТС-Агропродукт», оскільки об`єднання вищевказаних позовів в одне провадження та спільний розгляд є недоцільним, адже позови містять різний предмет, зміст позовних вимог та обставини, які підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення оскаржується тільки в частині відмови у прийнятті зустрічного позову ТОВ «ЮТС-Агропродукт» до ОСОБА_1 про зобов`язання привести земельні ділянки у придатний для використання стан та його повернення, то в іншій частині законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали апеляційним судом не перевіряється.

За такого, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, тому оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду в оскаржуваній частині без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381,382 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС- Агропродукт» залишити без задоволення.

Ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 26 червня 2025 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Серебрякова

Судді: В.В. Коломієць

Н.В. Самчишина

Повний текст судового рішення

складено 03 вересня 2025 року