Справа № 489/3308/25
Провадження № 2/489/2079/25
РІШЕННЯ

Іменем України

28 серпня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судових засідань Тищенко Д.О.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 , її представника адвоката Дідняк І.А.,

відповідача ОСОБА_2 , його представника адвоката Іванової Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

встановив:

У квітні 2025 року позивач ОСОБА_3 через свого представника адвоката Душаченко І.С. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Свої вимоги мотивував тим, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Донька сторін проживає із позивачем та перебуває на її утриманні, має хронічні захворювання верхніх дихальних шляхів.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва віл 26.05.2015 у цивільній справі №489/1525/15 стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у місті Миколаєві Миколаївської області, на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 9 квітня 2015 року і до повноліття дитини. Однак відповідач невчасно та не в повному обсязі сплачує аліменти на утримання їх доньки.

При цьому донька сторін ОСОБА_6 потребує додаткових витрат на лікування та медичну допомогу. Так позивачем одноосібно понесено витрати на обстеження та лікування дитини у загальній сумі 47 289,00 грн. (спеціальне медичне обстеження, лікування у медичному закладі, придбання ліків, медичні аналізи, рентгенлогічне дослідження, оперативне втручання через гіпертрофію аденоїдів).

Посилаючись на те, що відповідач добровільно 1/2 частину таких додаткових витрат на дитину не здійснив, ОСОБА_1 просить задовольнити позов шляхом стягнення з нього на її користь, з урахуванням поданої заяви про описку від 18.08.2025, суму у розмірі 23645,00 грн.

Згідно ухвали Інгульського районного суду м. Миколаєва від 01.05.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

27.08.2025 відповідач, не скориставшись правом на подання відзиву, подав клопотання про долучення до матеріалів справи копій документів, що підтверджують стан його здоров`я, сімейний та матеріальний стан.

В судовому засіданні позивач та її представник - адвокат Дідняк І.А. позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Просили позов задовольнити, пояснивши на питання суду, що позивач також має ряд хронічних захворювань хребта (протрузії та грижі), головного мозку та артеріального тиску. У зв`язку з цим проходить періодичні обстеження в Києві в Інституті нейрохірургії (множинні утворення у мозку), приймає на постійній основі з 2015 року ліки для лікування гіпертонії ІІ ступеня ІІ стадії ризику, в липні 2024 року їй видалено жовчний міхур через хронічний холецистит. При цьому позивач на даний час є вдруге розлученою з ОСОБА_7 , має на утриманні, крім доньки сторін, ще малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вважає, що її матеріальний стан та стан її здоров`я є навіть гіршим, ніж у відповідача, про що може надати відповідні докази у разі сумнівів у цьому у відповідача. Додатково просила долучити до матеріалів справи докази її розлучення з ОСОБА_7 шляхом долучення до матеріалів справи скріншота про актовий запис про шлюб із ним та розлучення на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.04.2021 у справі № 489/330/21. Протокольно вказане клопотання задоволено.

Також просила врахувати суд, що операцію в приватній клініці «Актив-Медикал» донці сторін ОСОБА_6 щодо видалення аденоїдів зроблено ургентно під загальним наркозом через гіпертрофію тканин аденоїдів, оскільки тиждень лікування в клініці «Актив-Медикал» не дав результатів. Дитина сторін не могла нормально дихати, спати, та могла задихнутися. Такі операції під загальним наркозом не роблять у державних/комунальних поліклініках та лікарнях, сторони між собою не спілкуються, тому операцію вирішено було нею робити саме в клініці, де донька постійно лікувалась.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Іванова Л.І. в судовому засіданні позов визнали частково, зазначивши, що відповідач згоден сплатити частку додаткових витрат на дитину у розмірі, що визначить суд, з врахуванням його сімейного, матеріального стану та стану його здоров`я. Підтримав клопотання про долучення доказів від 27.08.2025 та просив долучити до матеріалів справи довідки про його доходи з 2021, 2022, 2024 та 2025 рік. Вказані клопотання протокольно було задоволено.

На питання суду пояснив, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 з 01.03.2018, від якого мають сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . На даний час дружина відповідача перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення дитиною трирічного віку, отримує лише 860,00 грн. грошової допомоги на місць. Сам відповідач працює механіком в АТ «НВКГ «Зоря»-«Машпроект» і його дохід на місяць становить близько 20 000,00 грн. При цьому він сплачує аліменти на утримання дитини сторін, має виконавче провадження щодо стягнення з нього боргу за житлово-комунальні послуги з опалення, які погашає частинами. Також надав докази щодо наявності у нього заборгованості зі сплати аліментів на користь позивача на їх спільну дитину, який станом на липень 2025 року становить 1 863,88 грн. Просив врахувати суд, що задоволення позову суттєво погіршить його матеріальний стан, а також просив врахувати, що має діагноз: хронічний гепатит В.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи і встановивши фактичні обставини, дійшов наступного.

Сторони перебували у шлюбі, від якого мають доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Донька сторін проживає із позивачем та перебуває на її утриманні, має хронічні захворювання верхніх дихальних шляхів.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва віл 26.05.2015 у цивільній справі №489/1525/15 стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у місті Миколаєві Миколаївської області, на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 9 квітня 2015 року і до повноліття дитини.

14.11.2024 донці сторін, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було проведено оперативне лікування у приватний клініці «Актив-Медікал» щодо видалення під загальним наркозом аденоїдів через їх гіпертрофію за ціною за договором від 14.11.2024 та актом приймання-передачі медичних послуг від 16.11.2024 в розмірі 32 400,00 грн. Також перед операцією було проведено лікування та придбано медикаментів на суму 10 290,00 грн., зроблено КТ (рентген) за 900,00 грн., здано аналізів за ціною 2 572,00 грн. та 1 127,00 грн.

Отже позивачем одноосібно понесено витрати на обстеження та лікування дитини у загальній сумі 47 289,00 грн. (спеціальне медичне обстеження, лікування у медичному закладі, придбання ліків, медичні аналізи, рентгенлогічне дослідження, оперативне втручання через гіпертрофію аденоїдів), половину яких позивач просить стягнути з відповідача.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Витрати на ліки, обстеження, проведення операції можливо віднести до додаткових за умови їх доведення належними доказами, такими можуть бути - висновки спеціалістів, призначення лікарів, довідки, яким відповідають відповідні чеки, накладні, квитанції про придбання ліків.

Відповідно до правової позиції, висловленої в ухвалі Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16.12.2009 № 6-20478св09, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Верховний Суд у справі № 520/12681/17 зазначив, що розмір додаткових витрат на дитину має бути обґрунтованим відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Аналіз вищенаведених норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

До особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина має інвалідність, страждає на тяжку хронічну хворобу, має каліцтво. Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними належними медичними документами - висновками МСЕК, довідками медичних закладів та іншими документами, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, інвалідність, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Судом встановлено, що дитині сторін було проведено ряд медичних обстежень та досліджень, проведено лікування, придбано ліки перед проведенням операції, оплати за які позивач підтверджує відповідними квитанціями, договорами, актами приймання мед. послуг, і загальний розмір таких витрат дійсно становить 47 289,00 грн.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.02.2018 у справі № 127/16614/15-ц Верховний Суд дійшов висновку, що, "вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Врахувавши зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини".

Прикладом присудження сплати додаткових витрат на лікування дитини до досягнення 18-річного віку, є постанова Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 320/383/19, у якій зазначено: «Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо)».

У постанові від 26.08.2020 у справі № 336/1488/19 Верховний Суд констатував, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, окрім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Судом встановлено, що сторони працюють на одному заводі, мають приблизно однаковий розмір заробітку, позивач є розлученою та має на утриманні, крім доньки сторін, ще одну доньку він іншого шлюбу, що перебуває на її утриманні. Відповідач є одруженим, але його дружина наразі заходиться у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення дитиною трирічного віку, отримує лише 860 грн. грошової допомоги на місць, також в них є спільна дитина син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . При цьому спільна дитина сторін ОСОБА_6 має хронічні захворювання згідно наданих суду доказів, а доказів щодо таких обставин стосовно сина відповідача від іншого шлюбу матеріали справи не містять. Обидві сторони мають ряд хронічних захворювань, але беззаперечних доказів про тяжкий матеріальний стан відповідача або стан його здоров`я, або інших доказів, які б вказували на неможливість останнього брати участь у додаткових витратах на дитину суду надано не було.

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Заявлені позивачем вимоги обґрунтовуються тим, що наявні підстави для стягнення з відповідача додаткових витрат у розмірі половини (23 645,00 грн.) понесених нею витрат на обстеження дитини сторін, придбання необхідних медичних препаратів та проведення операції, що становили в загальному в розмірі 47 289,00 грн.

Тому суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено, що заявлені нею до стягнення додаткові витрати на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , викликані особливими обставинами, які зумовлені хворобою дитини та проведенням операції, а відповідач не надав суду беззаперечні докази неможливості сплати таких витрат. У зв`язку з чим є підстави для частково задоволення позову, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивача половину таких витрат у розмірі 23 644,50 грн. (47 289,00 грн. / 2), а не 23 645,00 грн. як заявлено позивачем.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зокрема, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем у галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем у галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 01.10.2018 у справі №569/17904/17, від 13.12.2018 у справі №816/2096/17.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14.11.2019 у справі №826/15063/18.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача Душаченко І.С. в судовому засіданні 10.07.2025 надано заяву про їх розподіл, в якій міститься їх детальний опис на 6 000,00 грн. (попередня консультація 1000,00 грн.; підготовка позову 3000,00 грн., участь у судових засіданнях 3000,00 грн.).

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, складність справи, ціну позову, фактичну участь адвоката Душаченко І.С. при розгляді справи (приймала участь у судовому засіданні один раз - 10.07.2025, яке тривало з 09:10 год. до 09:30 год. та було судом відкладено за клопотанням відповідача), суд вважає, що вимога про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи підлягає частковому задоволенню в розмірі 3 000,00 грн. з врахуванням принципу розумності.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 23 644,50 грн. (двадцять три тисячі шістсот сорок чотири гривні 50 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок.).

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 28.08.2025.

Суддя Г.А. Микульшина