ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 вересня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/5396/24

Головуючий у першій інстанції - Гагаріна Т. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1084/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Шитченко Н.В.,

суддів Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 квітня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

У С Т А Н О В И В:

У вересня 2024 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому, зменшивши заявлені вимоги, просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 17 травня 2022 року у розмірі 54 949,01 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 17 травня 2022 року ОСОБА_1 ознайомився з умовами кредитування, підписав паспорт споживчого кредиту та Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, чим погодився на такі умови кредитування: тип кредиту та розмір кредитного ліміту - відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн; тип кредитної карти - «Універсальна»; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка - 42,0% річних. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредитну картку НОМЕР_1 зі строком дії до 03/26, а згодом - картки НОМЕР_2 зі строком дії 03/24 та НОМЕР_3 зі строком дії до 10/27. ОСОБА_1 користувався кредитними коштами. У період з 30 вересня 2023 року по 03 жовтня 2023 року з його рахунку відповідача здійснено декілька фінансових операцій через додаток Приват24 на ім`я ОСОБА_2 . 09 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся у службу підтримки банку із заявою про несанкціоновані операції з рахунку НОМЕР_2 та повідомив про те, що його телефон перебував у фактичному розпорядженні племінника, який здійснив перекази на картку. В ході перевірки позивачем встановлено, що зміни логіну та паролю не зафіксовано, вхід до облікового запису Приват24 клієнта ОСОБА_1 здійснено особою, яка володіла інформацією про логін та пароль, оскільки дані введено коректно. Позивач зазначав, що клієнт, порушуючи умови та правила надання банківських послуг, самостійно передав у розпорядження телефон третій особі та розголосив власні персональні дані - логін та пароль входу до Приват24, внаслідок чого інша особа отримала фактичну можливість проведення транзакцій. Вина банку у цій ситуації відсутня. У зв`язку порушенням виконання зобов`язань та, ураховуючи внесені на погашення боргу кошти, з відповідача слід стягнути сумі 54 949,01 грн простроченого тіла кредиту.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 квітня 2025 року відмовлено АТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповно досліджені письмові докази та дійсні обставини, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Позивач не погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність того, що саме дії відповідача сприяли здійсненню платіжних операцій. Скаржник указує на те, що після викрадення телефону усі фінансові операції проведено через мобільний застосунок Приват24 з облікового запису Приват24 за допомогою фінансового номеру телефону ОСОБА_1 НОМЕР_4 . Зазначене стало можливим через те, що викрадений телефон клієнта не було захищено від доступу сторонніх осіб, тобто SIM-карта з фінансовим номером у іншому девайсі не фігурувала.

Скаржник вважає хибними висновки районного суду щодо своєчасного повідомлення відповідачем про втрату фінансового мобільного номеру телефону, оскільки грошові перекази з картки ОСОБА_1 проведено у період з 30 вересня 2023 року по 03 жовтня 2023 року, а до банку з відповідною заявою відповідач звернувся лише 09 жовтня 2023 року. Про викрадення мобільного телефону з встановленим мобільним застосунком Приват24 ОСОБА_1 був обізнаним 29 вересня 2023 року, тобто за день до першого переказу грошових коштів третьою особою.

АТ КБ «ПриватБанк» стверджує, що суд першої інстанції безпідставно зазначив про ненадання позивачем доказів на підтвердження розміру заборгованості, оскільки до заяви про зменшення позовних вимог додано розрахунок заборгованості за кредитним договором, складений станом на 11 листопада 2024 року, що відображає періоди та розміри нарахувань за договором, розмір відсоткової ставки, суми внесених відповідачем коштів, тощо.

Позивач зазначає, що, відмовивши у задоволенні позову, суд позбавив АТ КБ «ПриватБанк» можливості захистити порушене право шляхом стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 серпня 2024 року у справі № 740/3281/24 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодуванням майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та стягнуто на користь ОСОБА_1 67 585 грн майнової шкоди. Після ухвалення цього рішення ОСОБА_1 не погасив заборгованість за кредитном, хоча усі перекази, проведені винною особою, право на відшкодування яких отримав ОСОБА_1 за судовим рішенням, здійснені за рахунок встановленого кредитного ліміту, тобто за рахунок коштів, які відповідачу не належали. Банк надав ОСОБА_1 можливість користуватися кредитними коштами і те, що його дії (бездіяльність) зумовили можливість викрадення кредитних коштів, не звільняє відповідача від відповідальності перед кредитором.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 у встановлений судом строк не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» належить задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що АТ КБ «ПриватБанк» не підтвердило належними і допустимими доказами обставини, які б безспірно доводили, що ОСОБА_1 , як користувач кредитної картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяв у доступі до відомостей по кредитній картці, його особового рахунку, акаунту чи мобільного додатку Приват24, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції у період з 30 вересня 2023 року по 03 жовтня 2023 року щодо перерахування з його карткового рахунку грошових коштів на загальну суму 67 585 грн, що призвело до утворення заборгованості за кредитом.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 17 травня 2022 року підписав паспорт споживчого кредиту, заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг, в якій зазначено умови кредитування (а.с. 25-36, 36 зворот - 40).

Довідкою АТ КБ «ПриватБанк», скерованою до суду першої інстанції, підтверджено, що ОСОБА_1 на підставі підписаного кредитного договору № б/н видано наступні кредитні картки: НОМЕР_2 (дата відкриття 17 листопада 2022 року з терміном дії до 03/24, карта «Універсальна »); НОМЕР_1 (дата відкриття 17 травня 2022 року з терміном дії до 03/26, карта «Універсальна»); НОМЕР_3 (дата відкриття 10 січня 2024 року з терміном дії до 10/27, карта «Універсальна») (а.с. 24 зворот).

Іншою довідкою АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я ОСОБА_1 (договір б/н), указано, що старт карткового рахунку відбувся 17 травня 2022 року, а 31 жовтня 2022 року кредитний ліміт збільшено до 5 000 грн. У подальшому періодично відбувалось коригування кредитного ліміту, а саме: 17 листопада 2022 року збільшено ліміт до 24 000 грн, 14 серпня 2023 року збільшено ліміт до 34 000 грн, 01 жовтня 2023 року збільшено ліміт до 50 000 грн, 02 жовтня 2023 року збільшено ліміт до 65 000 грн, 03 жовтня 2023 року збільшено ліміт до 75 000 грн, 07 грудня 2023 року зменшено ліміт до 75 000 грн, 01 лютого 2024 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн (а.с. 20 зворот).

Випискою за договором № б/н за період з 17 травня 2022 року по 28 червня 2024 року підтверджується факт користування позичальником кредитними коштами.

У період з 30 вересня 2023 року по 03 жовтня 2023 року по картці позичальника № НОМЕР_2 здійснювалися операції з переказу грошових коштів на картку ПриватБанку через додаток Приват24 (одержувач ОСОБА_2 ) на загальну суму 67 585 грн (а.с. 21-23).

09 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до підтримки АТ КБ «ПриватБанк» із заявою, в якій повідомив про несанкціоновані операції по його рахунку.

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 січня 2024 року у справі № 740/7692/23, із урахуванням ухвали Чернігівського апеляційного суду від 11 квітня 2024 року про зміну призначеного покарання, ОСОБА_2 визнано винним та засуджено за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 3 ст. 68 КК України, ч. 1 ст. 70, ч. 1, 3 ст. 71 КК України до 06 років 10 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки (а.с. 54-60).

Цим вироком встановлено, що 28 вересня 2023 року ОСОБА_2 у нічний період часу, точний час не встановлено, перебуваючи в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, дія якого неодноразово продовжувалась, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 9C Twilight Blue 3GB RAM 64 GB ROM вартістю 2 700 грн, який знаходився на приліжковій тумбі в кімнаті квартири та належав ОСОБА_1 , який є особою з інвалідністю ІІ групи. Отримавши реальну змогу розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, ОСОБА_2 зник з місця вчинення кримінального правопорушення із викраденим майном, чим заподіяв ОСОБА_1 матеріальну шкоду на загальну суму 2 700 грн.

Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, спрямований на крадіжку майна ОСОБА_1 , який є особою з інвалідністю ІІ групи, діючи повторно, умисно, з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення, ОСОБА_2 у період часу з 30 вересня 2023 року по 03 жовтня 2023 року, знаючи про введений на всій території України воєнний стан, використовуючи всесвітню мережу Інтернет та раніше викрадений мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 9C Twilight Blue 3GB RAM 64 GB ROM з номером стільникового оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1 та є його фінансовим номером, як клієнта Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», здійснив вхід у мобільний застосунок «Приват24» без дозволу та відома власника ОСОБА_1 та викрав грошові кошти на загальну суму 67 585 грн, шляхом перерахування їх через застосунок «Приват 24» з банківського рахунку НОМЕР_5 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , доступ до якого здійснюється через банківську карту АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 , на банківський рахунок, відкритий на ім`я ОСОБА_2 , доступ до якого здійснюється через банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_6 , здійснивши перерахування окремими переказами коштів, а саме: 30 вересня 2023 року - 2 500 грн, 30 вересня 2023 року - 1 500 грн, 01 жовтня 2023 року - 2 500 грн, 01 жовтня 2023 року - 1 500 грн, 01 жовтня 2023 року - 2 500 грн, 01 жовтня 2023 року - 2 600 грн, 01 жовтня 2023 року - 3 000 грн, 01 жовтня 2023 року - 2 000 грн, 01 жовтня 2023 року - 1 000 грн, 01 жовтня 2023 року - 3 000 грн, 01 жовтня 2023 року - 2 800 грн, 01 жовтня 2023 року - 2 850 грн, 01 жовтня 2023 року - 15 500 грн, 02 жовтня 2023 року - 65 грн, 02 жовтня 2023 року - 14 500 грн, 03 жовтня 2023 року - 9 700 грн, 03 жовтня 2023 року - 70 грн, отримавши змогу розпорядитись викраденими грошовими коштами на власний розсуд. Внаслідок протиправний дій ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_1 заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 67 585 грн.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 серпня 2024 року, яке набрало законної сили 26 вересня 2024 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено повністю. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 67 585 грн матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Стягнуто із ОСОБА_2 у дохід держави 1 211,20 грн судового збору (а.с. 61-63).

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за договором б/н від 17 травня 2022 року, заборгованість ОСОБА_1 станом на 11 листопада 2024 року складає 54 949,01 грн, зокрема: заборгованість за простроченим тілом кредиту 54 949,01 грн (а.с. 75-76).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Закон України «Про платіжні послуги» визначає поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлює виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлює права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, визначає загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури.

Відповідно до ч. 6 ст. 64 Закону України «Про платіжні послуги» порядок відкриття рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунку та особливості його обслуговування зазначаються в договорі, укладеному між надавачем платіжних послуг з обслуговування рахунку та користувачем - власником рахунку.

Згідно із п. 56 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» автентифікація - процедура, що дає змогу надавачу платіжних послуг установити та підтвердити особу користувача платіжних послуг та/або належність користувачу платіжних послуг певного платіжного інструменту, наявність у нього підстав для використання конкретного платіжного інструменту, у тому числі шляхом перевірки індивідуальної облікової інформації користувача платіжних послуг.

У підпункті 63 пункту 5 Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 65 від 19 травня 2020 року, визначено, що фінансовий номер телефону - контактний номер телефону клієнта, що використовується банком, зокрема, з метою проведення його автентифікації.

Відповідно до п. 54 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» платіжна інструкція - розпорядження ініціатора надавачу платіжних послуг щодо виконання платіжної операції.

Ініціатор - це особа, яка на законних підставах ініціює платіжну операцію шляхом формування та/або подання відповідної платіжної інструкції, у тому числі із застосуванням платіжного інструменту. До ініціаторів належать платник, отримувач, стягувач, обтяжувач (п. 21 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги»).

Ініціювання платіжної операції здійснюється шляхом, зокрема, надання користувачем платіжної інструкції відповідному учаснику платіжної системи, у тому числі шляхом використання певного платіжного інструменту в порядку, визначеному правилами цієї платіжної системи (ст. 41 Закону України «Про платіжні послуги»).

Згідно із п. 63 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» платіжний інструмент персоналізований засіб, пристрій та/або набір процедур, що відповідають вимогам законодавства та погоджені користувачем і надавачем платіжних послуг для надання платіжної інструкції.

Платіжний пристрій - технічний пристрій (банківський автомат, платіжний термінал, програмно-технічний комплекс самообслуговування, програмно-апаратне середовище мобільного телефону, інший пристрій), що дає змогу користувачу ініціювати платіжну операцію, а також виконати інші операції згідно з функціональними можливостями цього пристрою (п. 65 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги»).

Відповідно до п. 11 Положення «Про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», затвердженого постановою Правління Національного банку України № 164 від 29 липня 2022 року, електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, реалізований на будь-якому носії, що містить в електронній формі дані, необхідні для ініціювання платіжної операції та/або здійснення інших операцій, визначених договором з емітентом.

Частиною першою статті 1068 ЦК України визначено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Згідно зі ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його ж рахунка, банк повинен негайно, після виявлення порушення, зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 42 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» неналежна платіжна операція - платіжна операція, внаслідок якої з вини особи, яка не є ініціатором або надавачем платіжних послуг, здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі.

Згідно із п. 17 Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 163 від 29 липня 2022 року (далі - Інструкція № 163), порядок надання згоди на виконання платіжної операції визначається договором між платником та надавачем платіжних послуг платника. Перед отриманням згоди платника на виконання кожної платіжної операції надавач платіжних послуг зобов`язаний здійснити посилену автентифікацію користувача.

Відповідно до п. 46 Інструкції № 163 платник для ініціювання платіжних операцій має право використовувати один або кілька засобів дистанційної комунікації з надавачем платіжних послуг платника. Порядок застосування засобів дистанційної комунікації, передавання платіжної інструкції, права, обов`язки та відповідальність сторін, порядок вирішення спорів у разі їх виникнення визначаються умовами договору між надавачем платіжних послуг платника та платником. Надавач платіжних послуг платника щодня архівує платіжні інструкції, які сформовані (відправлені) платником в електронній формі, та зберігає їх протягом строку, установленого законодавством України. Платник під час використання засобу дистанційної комунікації повинен дотримуватися всіх вимог, що встановлює надавач платіжних послуг платника, з питань безпеки оброблення платіжних інструкцій в електронній формі. Якщо це передбачено в договорі, то надавач платіжних послуг платника має право виконувати періодичні перевірки виконання платником вимог щодо захисту інформації та зберігання засобів захисту і припиняти обслуговування платника з використанням засобу дистанційної комунікації в разі невиконання ним вимог безпеки.

Згідно з п. 5 ч. 20 ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги» користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний: негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації.

Частиною 20 ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги» встановлено, що користувач зобов`язаний зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом, не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права, не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації.

Відповідно до ч. 4 ст. 87 Закону України «Про платіжні послуги» платник зобов`язаний негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити надавача платіжних послуг у визначеному договором порядку про факт виконання з його рахунку неналежної або неакцептованої платіжної операції для отримання відшкодування за такою операцією. Платник має право вимагати відшкодування коштів за неналежною платіжною операцією, за умови повідомлення про це надавача платіжних послуг протягом 90 календарних днів з дати списання коштів за такою операцією з його рахунку. Зазначений у цій частині строк не застосовується, якщо надавач платіжних послуг не дотримався свого обов`язку щодо інформування платника про виконані платіжні операції згідно з вимогами цього Закону.

До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника. З моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом (ч. 5 ст. 87 Закону України «Про платіжні послуги»).

Пунктами 136, 140, 143, 144, 146, 147, 148 розділу VII Положення «Про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», затвердженого постановою Правління Національного банку України № 164 від 29 липня 2022 року, визначено, що користувач зобов`язаний: зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень; надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором.

Користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем.

До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом.

Надавач платіжних послуг у разі виконання помилкової платіжної операції з рахунку неналежного платника, якщо власник рахунку/держатель невідкладно повідомив про платіжні операції з використанням платіжного інструменту, які ним не виконувалися, зобов`язаний негайно після виявлення помилки або після отримання повідомлення (залежно від того, що відбулося раніше) переказати за рахунок власних коштів суму платіжної операції на рахунок неналежного платника. Надавач платіжних послуг зобов`язаний також відшкодувати неналежному платнику суму утриманої/сплаченої неналежним платником комісійної винагороди за виконану помилкову платіжну операцію (за наявності такої комісійної винагороди).

Надавач платіжних послуг повинен сприяти власнику рахунку/держателю в поверненні коштів за неналежною платіжною операцією з використанням платіжного інструменту шляхом негайного надання доступної йому інформації про таку операцію (без стягнення плати), уключаючи інформацію, отриману на його запит від надавача платіжних послуг, що обслуговує неналежного отримувача. Надавач платіжних послуг, який обслуговує неналежного отримувача, для встановлення правомірності платіжної операції з використанням платіжного інструменту в разі опротестування неналежної платіжної операції власником рахунку та/або держателем та/або на вимогу емітента зобов`язаний після отримання відповідного повідомлення негайно заблокувати кошти в сумі неналежної платіжної операції на рахунку неналежного отримувача на строк до 30 календарних днів.

Власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Власник рахунку має право на відшкодування в судовому порядку шкоди, заподіяної надавачем платіжних послуг унаслідок помилкової, неналежної платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених законодавством України строків.

Емітент зобов`язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача щодо використання платіжного інструменту або неналежної платіжної операції, ініційованої з його допомогою, надати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, установлений договором, але не більше строку, передбаченого законодавством України для розгляду звернень (скарг) громадян.

Таким чином, до моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента.

Встановлення точного часу повідомлення банку клієнтом (користувачем) про втрату фінансового номеру телефону, при підозрі доступу третіх осіб до фінансового номеру телефону та інших неправомірних дій таких осіб, має вирішальне значення при визначені того, за проведення яких операцій несе відповідальність клієнт, оскільки до моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк», на його ім`я емітовано, зокрема, 17 листопада 2022 року картку «Універсальна» № НОМЕР_1 з терміном дії до 03/26, яка двічі перевипускалась на картки такого ж типу, а саме: № НОМЕР_2 (дата відкриття рахунку 17 листопада 2022 року з терміном дії 03/24) та № НОМЕР_3 (дата відкриття 10 січня 2024 року з терміном дії до 10/27, карта «Універсальна»).

28 вересня 2023 року ОСОБА_2 , перебуваючи в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон Xiaomi Redmi 9C Twilight Blue 3GB RAM 64 GB ROM, який знаходився на приліжковій тумбі в кімнаті квартири та належав ОСОБА_1 .

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 січня 2024 року у справі № 740/7692/23 встановлено, що у період з 30 вересня 2023 року по 03 жовтня 2023 року ОСОБА_2 використовуючи всесвітню мережу Інтернет та раніше викрадений мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 9C Twilight Blue 3GB RAM 64 GB ROM з номером стільникового оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1 та є його фінансовим номером, як клієнта АТ КБ «ПриватБанк», здійснив вхід у мобільний застосунок «Приват24» без дозволу та відома власника ОСОБА_1 та викрав грошові кошти на загальну суму 67 585 грн, шляхом перерахування їх через застосунок «Приват 24» з банківського рахунку НОМЕР_5 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , доступ до якого здійснюється через банківську карту АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 , на банківський рахунок, відкритий на ім`я ОСОБА_2 , доступ до якого здійснюється через банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_6 , здійснивши перерахування окремими переказами коштів, а саме: 30 вересня 2023 року - 2 500 грн, 30 вересня 2023 року - 1 500 грн, 01 жовтня 2023 року - 2 500 грн, 01 жовтня 2023 року - 1 500 грн, 01 жовтня 2023 року - 2 500 грн, 01 жовтня 2023 року - 2 600 грн, 01 жовтня 2023 року - 3 000 грн, 01 жовтня 2023 року - 2 000 грн, 01 жовтня 2023 року - 1 000 грн, 01 жовтня 2023 року - 3 000 грн, 01 жовтня 2023 року - 2 800 грн, 01 жовтня 2023 року - 2 850 грн, 01 жовтня 2023 року - 15 500 грн, 02 жовтня 2023 року - 65 грн, 02 жовтня 2023 року - 14 500 грн, 03 жовтня 2023 року - 9 700 грн, 03 жовтня 2023 року - 70 грн, отримавши змогу розпорядитись викраденими грошовими коштами на власний розсуд.

За скоєння наведених вище злочинів вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 січня 2024 року у справі № 740/7692/23, із врахуванням ухвали Чернігівського апеляційного суду від 11 квітня 2024 року про зміну призначеного покарання, ОСОБА_2 визнано винним та засуджено за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 3 ст. 68 КК України, ч. 1 ст. 70, ч. 1, 3 ст. 71 КК України, до 06 років 10 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

09 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до підтримки АТ КБ «ПриватБанк» з заявою, в якій повідомив про несанкціоновані операції по його рахунку.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 серпня 2024 року, яке набрало законної сили 26 вересня 2024 року, стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , як потерпілого у кримінальному провадженні, 67 585 грн майнової шкоди.

Аналізуючи зазначені обставини, колегія суддів вважає помилковим посилання суду першої інстанції при вирішенні цього спору на правові позиції Верховного Суду, зроблені із застосуванням Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05 листопада 2014 року №705, яке на момент вчинення спірних транзакцій не було чинним (втратило чинність 29 липня 2022 року).

З 29 липня 2022 року законодавцем визначено іншу підставу для відповідальності банку за переказ коштів - лише у разі вчинення транзакції без автентифікації платіжного інструменту і його держателя.

ОСОБА_1 зареєстрований в платіжному застосунку Приват24 з логіном, що відповідає його фінансовому мобільному номеру телефону НОМЕР_4 . Тобто, для автентифікації (авторизації) в банку відповідач використовував зазначений фінансовий номер мобільного телефону.

Випискою про рух грошових коштів підтверджено, що відповідач є користувачем системи дистанційного обслуговування Приват24.

За підсумками проведеної АТ КБ «ПриватБанк» перевірки встановлено, що усі входи в Приват24 після викрадення телефону здійснено в акаунті НОМЕР_4 Приват24 клієнта ОСОБА_1 . Такі дії стали можливими і через те, що викрадений мобільний телефон не було захищено від доступу сторонніх осіб, оскільки усі операції після викрадення здійснено саме з цього пристрою, тобто, SIM-карта з фінансовим номером у іншому девайсі не фігурувала.

Отже, за матеріалми справи не спростовано доводи позивача про те, що у період з 30 вересня 2023 року по 03 жовтня 2023 року усі фінансові операції здійснено через мобільний застосунок Приват24 з облікового запису ОСОБА_1 за допомогою його фінансового номеру телефону.

Оцінюючи своєчасність звернення відповідача до банку щодо несанкціонованих операцій по його рахунку, апеляційний суд виходить з наступного.

Встановлення точного часу повідомлення банку клієнтом (користувачем) про втрату фінансового номеру телефону, при підозрі доступу третіх осіб до фінансового номеру телефону та інших неправомірних дій таких осіб, має вирішальне значення при визначені того, за проведення яких операцій несе відповідальність клієнт, оскільки до моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Грошові перекази з картки ОСОБА_1 проведено у період з 30 вересня 2023 року по 03 жовтня 2023 року, але з відповідною заявою до банку відповідач звернувся лише 09 жовтня 2023 року, хоча про викрадення мобільного телефону з встановленим мобільним застосунком Приват24 йому було відомо 29 вересня 2023 року, тобто за день до першого здійсненого ОСОБА_2 грошового переказу. Цих доводів АТ КБ «ПриватБанк» відповідач у належний спосіб також не спростував.

Стверджуючи у відзиві на позовну заяву про непричетність до розголошення персональних даних ОСОБА_2 через те, що викрадення відбулося вночі, ОСОБА_1 не надав суду доказів неможливості повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» про втрату (викрадення) фінансового номеру телефону одразу після того, як йому про це стало достеменно відомо, тобто наступного дня після викрадення - 29 вересня 2023 року.

Указане свідчить про те, що ОСОБА_1 власною бездіяльністю внаслідок несвоєчасного повідомлення банку про втрату (викрадення) фінансового номеру телефону дав змогу третій особі - ОСОБА_2 ініціювати платіжні операції.

Крім цього, апеляційний суд виходить з того, що у кримінальному провадженні саме ОСОБА_1 визнано особою, потерпілою від злочину. У вироку суду зазначено, що майнову шкоду в розмірі 67 585 грн завдано саме відповідачу. АТ КБ «ПриватБанк», як цивільний позивач, у кримінальному провадженні не фігурує. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 серпня 2024 року, яке набрало законної сили, стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , як потерпілої у кримінальному провадженні особи, 67 585 грн майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. У мотивувальній частині наведеного рішення суд послався на встановлені вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 січня 2024 року у справі № 740/7692/23 обставини щодо винуватості ОСОБА_2 , статусу ОСОБА_1 у цьому провадженні, як потерпілого, та розміру викрадених коштів і відповідно заподіяної відповідачу майнової шкоди.

Під час зазначених судових проваджень відповідач не заявляв, що кошти є кредитними та йому не належать, не просив суди залучити АТ КБ «ПриватБанк», як установу, чиї кошти викрадено, до участі у справі. Наявність судового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнової шкоди, завданої злочином, у виді коштів, що перераховані за рахунок установленого кредитного ліміту, унеможливлює звернення АТ КБ «ПриватБанк» з позовом про стягнення цих коштів із винної особи, оскільки саме відповідач у відповідних судових рішеннях задекларував себе, як їх власник.

ОСОБА_1 за обставинами справи не заперечував того, що усі перекази, здійснені ОСОБА_2 у період з 30 вересня 2023 року по 03 жовтня 2023 року на загальну суму 67 585 грн, та відшкодування яких ним отримано на підставі судового рішення, здійснено за рахунок встановленого кредитного ліміту. Отже ці кошти є кредитними і відповідачу не належать.

Апеляційний суд вважає, ураховуючи всі наведені вище обставини справи у сукупності, що перерахування кредитних коштів на загальну суму 67 585 грн з рахунку відповідача третьою особою, не звільняє позичальника від відповідальності перед кредитором за невиконання грошового зобов`язання.

Беручи до уваги вищенаведене, апеляційний суд, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення про задоволення позову шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 17 травня 2022 року у сумі 54 949,01 грн.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи, що встановлено у вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 січня 2024 року у справі № 740/7692/23 та рішенні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 серпня 2024 року у справі № 740/3281/24. Отже, відповідача відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Оскільки апеляційний суд задовольняє апеляційну скаргу, скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення про задоволення позовних вимог, а відповідача від сплати судового збору звільнено, відповідно до вищенаведених правил належить компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, АТ КБ «ПриватБанк» 6 056 грн судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись ст. 141, 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, 381-384, 389 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 квітня 2025 року - скасувати.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 17 травня 2022 року у сумі 54 949,01 грн.

Компенсувати Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 6 056 грн судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Головуюча: Н.В. Шитченко

Судді: Н.В. Висоцька

О.Є. Мамонова