Справа № 450/1883/23 Провадження № 2/450/159/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

з участю представників Коваленко Ю.О., ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників судового розгляду в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення шкоди,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернулась в суд з позовом, у якому просила стягнути з відповідача 407468 грн. 58 коп. різниці між фактичною шкодою, завданою дорожньо-транспортною пригодою, та страховою виплатою, а також судові витрати.

Мотивувала позовні вимоги тим, що 19.07.2022 року о 11 год. 50 хв. на 539 км + 100 м автодороги М-06 «Київ-Чоп» відбулася ДТП за участю автомобіля марки «ВАЗ» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та транспортного засобу марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 05.09.2022 року, яка набрала законної сили 16.09.2022 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні вказаного ДТП та накладено адміністративне стягнення. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «УПСК» згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспотних засобів № АР/9671907 від 08.08.2021 року, яке виплатило позивачу (в межах суми страхового ліміту) страхове відшкодування у розмірі 130000 грн. 02.08.2022 року на замовлення ОСОБА_2 оцінювачем ОСОБА_4 проведено дослідження з визначення розміру матеріального збитку, згідно яких встановлено, що вартість завданого матеріального збитку у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_2 становить 624893 грн. 16 коп. з ПДВ на запчастини та 537468 грн. 58 коп. без ПДВ на запчастини. Таким чином, різниця між фактичною шкодою, завданою дорожньо-транспортною пригодою, та страховою виплатою, у розмірі 407468 грн. 58 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. З огляду на викладене вище, просила позовні вимоги задовольнити. Повідомила, що орієнтований розрахунок судових витрат складається із 4074 грн. 69 коп. сплаченого судового збору, 3800 грн. оплати оцінювачу за проведення оцінки завданих збитків та 15000 грн. на професійну правничу допомогу.

Ухвалою від 25.04.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

22.05.2023 року представником відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, згідно мотивів якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та перейти до розгляду справи із викликом сторін. Вказав, що звіт про оцінку вартості завданих збитків є необґрунтованим, а викладені у такому розміри завданих збитків є явно завищеними. Крім цього, із такого вбачається, що автомобіль марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_2 є фізично знищеним та його ремонт є недоцільним з економічної точки зору. Додатково повідомив, що вказаний вище звіт не може бути належним та допустим доказом на підтвердження визначення вартості завданих збитків, оскільки такі згідно ст. 76 ЦПК України повинні підтверджуватись висновком експерта. Окрім наведеного, стороною позивача не вказано про подальшу долю транспортного засобу марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_2 , зокрема його відновлення чи продаж, оскільки оцінці підлягає залишкова вартість вказаного автомобіля, яка необхідна для правильного визначення суми завданих матеріальних збитків.

22.05.2023 року до суду від представника відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи, на вирішення якої він просив поставити питання: яка вартість автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat», 2018 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 станом на момент вчинення ДТП 19 липня 2022 року; яка вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Passat», 2018 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 внаслідок його пошкодження в ДТП 19 липня 2022 року. Проведення експертизи просив доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Ухвалою від 22.05.2023 року постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

29.05.2023 року представником позивача ОСОБА_5 та представником відповідача ОСОБА_1 подано заяви про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, які задоволено ухвалою від 30.05.2023 року.

31.05.2023 року представником відповідача ОСОБА_1 подано клопотання про долучення письмових доказів.

Ухвалою від 05.06.2023 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_5 та представника відповідача ОСОБА_1 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

20.06.2023 року представником позивача ОСОБА_5 подано відповідь на відзив, згідно мотивів якого вказала, що сторона відповідача помилково вважає звіт про оцінку вартості завданих збитків недопустимим доказом. Крім цього, за наявності у матеріалах цивільної справи згаданого вище звіту призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи не є необхідним. Додатково повідомила, що транспортний засіб марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_2 є відремонтованим та експлуатується позивачем ОСОБА_2 за призначенням, а тому висновок експерта ґрунтуватиметься на припущеннях. З огляду на викладене, просила позовні вимоги задовольнити.

22.06.2023 року представником відповідача ОСОБА_1 , а 10.07.2025 року представником позивача ОСОБА_5 подано заяви про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 10.07.2023 року по справі призначено судову автотоварознавчу експертизу та зупинено провадження у справі.

16.08.2023 року Пустомитівським районним судом Львівської області отримано клопотання експерта про надання додаткових матеріалів.

15.09.2023 року представником відповідача ОСОБА_1 подано клопотання про долучення письмових доказів.

10.10.2023 року Пустомитівським районним судом Львівської області отримано повідомлення експерта про неможливість надання висновку.

Ухвалою від 23.10.2023 року поновлено провадження у справі та відкладено судове засідання у зв`язку із неявкою сторін.

11.12.2023 року представником відповідача Клунко О.М. подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яке задоволено ухвалою від 11.12.2023 року.

14.12.2023 року представником позивача Коваленко Ю.О. подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яке задоволено ухвалою від 18.12.2023 року.

Розгляд справи 20.12.2023 року не відбувся у зв`язку із технічними проблемами, які виникли у судовому сервісі ВКЗ.

22.02.2024 року представником позивача ОСОБА_5 та представником відповідача ОСОБА_1 подано заяви про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, які задоволено ухвалою від 22.02.2024 року.

Ухвалою від 28.02.2024 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_5 та представника відповідача ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

06.03.2024 року представником позивача Коваленко Ю.О. подано клопотання про долучення до матеріалів цивільної справи оригіналів письмових доказів.

Ухвалою від 13.03.2025 року постановлено проводити судове засідання в режимі відеоконференції за участю представників ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Ухвалою від 23.05.2024 року по справі призначено судову автотоварознавчу експертизу та зупинено провадження у справі.

02.10.2024 року Пустомитівським районним судом Львівської області отримано висновок експерта № 2509-Е від 26.09.2024 року.

23.10.2024 року представником позивача ОСОБА_5 , а 04.11.2024 року представником відповідача ОСОБА_1 подано заяви про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, які задоволено ухвалою від 11.11.2024 року.

18.11.2024 року представником позивача ОСОБА_5 подано клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

Протокольною ухвалою від 18.11.2024 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою від 18.11.2024 року по справі призначено судову автотоварознавчу експертизу та зупинено провадження у справі.

14.01.2025 року Пустомитівським районним судом Львівської області отримано клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, на яке 16.01.2025 року надано відповідь про необхідність проведення автотоварознавчої експертизи по матеріалах цивільної справи.

01.05.2025 року Пустомитівським районним судом Львівської області отримано висновок експерта № 5209-Е від 28.04.2025 року.

Протокольною ухвалою від 19.05.2025 року відновлено провадження у справі.

14.07.2025 року представником відповідача ОСОБА_1 подано заяву, згідно мотивів якої повідомив, що ОСОБА_3 на даний час визнає цивільний позов в частині відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, завданої позивачу пошкодженням його транспортного засобу, частково, а саме на суму 177423 грн. 89 коп. та в частині сплаченого судового збору у розмірі 4074 грн. 69 коп. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 просив відмовити. Вказав, що згідно висновку експерта № 2509-Е від 26.09.2024 року ринкова вартість автомобіля марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_2 станом на момент вчинення ДТП 19.07.2022 року, виходячи з наданих матеріалів, становить 576132 грн. Вказана сума також визначена експертом як завданий матеріальний збиток, оскільки згаданий вище транспортний засіб є фізично знищеним. Згідно висновку експерта № 5209-Е від 28.04.2025 року, ринкова вартість пошкодженого автомобіля марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_2 , виходячи з даних про нього і його пошкодження, які можливо було встановити з матеріалів цивільної справи №450/1883/23, станом на момент вчинення ДТП 19.07.2022 року становить 268708 грн. 11 коп. Таким чином, з урахуванням встановленої суми матеріального збитку, завданого в результаті пошкодження автомобіля марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_2 , яка становить 576132 грн., розміру ринкової вартості вказаного пошкодженого транспортного засобу в сумі 268708 грн. 11 коп., і суми сплаченого страховиком страхового відшкодування у розмірі 130000 грн., сума заподіяної позивачу шкоди становить 177423 грн. 89 коп. Крім цього, повідомив, що відповідачем заперечуються позовні вимоги в частині стягнення витрат на виготовлення звіту про оцінку завданих збитків, з причин необґрунтованості висновків вказаного звіту та недопустимості його в якості доказу у цивільному процесі.

08.08.2025 року представником позивача Коваленко Ю.О. подано заяву про зменшення позовних вимог. Повідомила, що у зв`язку із встановленими у висновках експерта обставинами, розмір завданого ОСОБА_2 матеріального збитку становить 177423 грн. 89 коп. Вказала, що остаточна сума заподіяної шкоди позивачу була встановлена лише після проведення експертиз від 26.09.2024 року та 28.04.2025 року, а тому ОСОБА_2 не мав можливості подати позовну заяву з сумою позову, визначеною на підставі вказаних експертиз, до початку першого судового засідання, з причин, що не залежали від його волі. Додатково зазначила, що оскільки при подачі позовної заяви існувала необхідність у проведенні оцінки майна, позовні вимоги про стягнення судових витрат, в тому числі, за проведення звіту № 053-22 мають належне обґрунтування. З огляду на викладене, просила визнати поважними причини пропуску строку для подання заяви про зменшення позовних вимог, поновивши його, зменшити суму позовних вимог та стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача 177423 грн. 89 коп. різниці між фактичною шкодою, завданою дорожньо-транспортною пригодою, та страховою виплатою, залишивши інші позовні вимоги без змін.

Представник позивача Коваленко Ю.О. в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним письмово, позовні вимоги, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, підтримала та просила такі задовольнити. Додатково повідомила, що докази на підтвердження розміру понесених ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу будуть подані у встановлений законом строк.

Представник відповідача Клунко О.М. в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним письмово, позовні вимоги визнав в частині відшкодування судового збору та стягнення з відповідача на користь позивача 177423 грн. 89 коп. різниці між фактичною шкодою, завданою дорожньо-транспортною пригодою, та страховою виплатою. Просив відмовити у стягненні витрат розміром 3800 грн. на проведення звіту № 053-22 від 02.08.2022 року і 15000 грн. на правову допомогу, яка є завищеною та не підтверджена належними доказами.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 27.08.2025 року, є дата складення повного судового рішення 01.09.2025 року.

Заслухавши пояснення та думку присутніх сторін, розглянувши матеріали цивільної справи і докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 05.09.2022 року ОСОБА_3 визнано винуватим у порушенні вимог пунктів 10.1, 12.1 ПДР України та вчиненні 19.07.2022 року о 11 год. 50 хв. на 539 км + 100 м автодороги М-06 «Київ-Чоп» адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме ДТП за участю керованого ним автомобіля марки «ВАЗ» номерний знак НОМЕР_1 та транспортного засобу марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .

У відповідності до полісу № АР/9671907 від 08.08.2021 року на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПрАТ «УПСК». Ліміт страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну, становить 130000 грн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 12.12.2021 року вбачається, що власником автомобіля марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_2

19.07.2022 року позивач ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «УПСК» із заявою про страхове відшкодування, а 21.07.2022 року із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

11.01.2023 року ПрАТ «УПСК» виплатило на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в межах встановленого ліміту у розмірі 130000 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Зі змісту п. 9.4 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Стаття 1194 ЦК України передбачає, що особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

З огляду на вказане, винуватість відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої позивачу завдано майнову шкоду, доведена наведеними вище доказами. Відтак, саме відповідач несе майнову відповідальність за завдану шкоду, яка не покривається страховими виплатами.

Згідно висновку судового експерта Романяк А.М. № 2509-Е від 26.09.2024 року ринкова вартість автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat», 2018 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 станом на момент вчинення ДТП 19 липня 2022 року, виходячи із наданих матеріалів справи, становить 576132 грн. Вартість матеріального збитку заподіяного власникові транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Passat», 2018 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , внаслідок його пошкодження у ДТП 19 липня 2022 року станом на день вказаної дорожньо-транспортної пригоди, виходячи із наданих матеріалів справи, становить 576132 грн.

Таким чином, транспортний засіб марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_2 вважається фізично знищеним.

За ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У відповідності до висновку судового експерта Романяк А.М. № 5209-Е від 28.04.2025 року, ринкова вартість пошкодженого автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat», 2018 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , виходячи з даних про нього і його пошкодження, які можливо було встановити з матеріалів цивільної справи №450/1883/23, станом на момент вчинення ДТП 19.07.2022 року, становить 268708 грн. 11 коп.

З врахуванням викладеного вище, матеріальна шкода, яка завдана позивачу ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 177423 грн. 89 коп. (576132 грн. - 130000 грн. - 268708 грн. 11 коп.), яка підлягатиме стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а тому такі слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 177423 грн. 89 коп. різниці між фактичною шкодою, завданою дорожньо-транспортною пригодою, та страховою виплатою.

За ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Судом встановлено, що судовий збір, який підлягав сплаті за подання даної позової заяви становить 1774 грн. 24 коп., який складається з 1 % від ціни позову.

Відтак, враховуючи задоволення позовних вимог у розмірі 177423 грн. 89 коп., а також те, що відповідач визнав позовні вимоги, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 % сплаченого судового збору, що становить 887 грн. 12 коп.

Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 887 грн. 12 коп., що становить 50 % судового збору.

За ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3800 грн. витрат для виготовлення звіту про оцінку вартості майна та 13631 грн. 04 коп. витрат на проведення експертизи.

Що стосується покликань сторони відповідача в частині необґрунтованості висновків звіту № 053-22, виготовленого 02.08.2022 року оцінювачем ОСОБА_4 , та недопустимості його в якості доказу у цивільному процесі, слід зазначити, що такий був необхідним для розгляду даної справи з огляду на те, що висновки експертів виготовлені на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, в тому числі вказаного вище звіту, а тому такі покликання не знайшли свого підтвердження.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 22, 526, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст. 9, 22, 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 177423 грн. 89 коп. різниці між фактичною шкодою, завданою дорожньо-транспортною пригодою, та страховою виплатою.

Повернути ОСОБА_2 з державного бюджету судовий збір у сумі 887 грн. 12 коп., що становить 50 % судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 887 грн. 12 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3800 грн. витрат для виготовлення звіту про оцінку вартості майна.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 13631 грн. 04 коп. витрат на проведення експертизи.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 01.09.2025 року.

Суддя Мусієвський В.Є.