Справа № 201/3838/23
Провадження № 6/201/308/2025
УХВАЛА

Іменем України

05 вересня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді Наумової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г.,

за участю прокурора Пренко А.В.,

представника позивача (стягувача) - Шпак О.М.,

державного виконавця - Нечай Л.С.,

за участю заявника (боржника) - ОСОБА_1 , ї

ї представника адвоката Нестеченка Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа такими, що не підлягають виконанню по цивільній справі за позовом виконувача обов`язки керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпро в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання повернути самовільно зайняту земельну ділянку, відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст заяви

30.07.2025 ОСОБА_1 через представника адвоката Нестеченка Д.С. звернулася до суду із заявою про визнання виконавчого листа такими, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви вказав, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.11.2023 позовні вимоги задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 звільнити та повернути територіальній громаді міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0268 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Дніпровської міської ради в особі Дніпровського району суду шкоду, спричинену внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки комунальної власності площею 0,0268 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в сумі 227311,14 грн.

Рішення суду набрало законної сили.

На підставі вказаного рішення 13.02.2024 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист. 11.03.2024 Соборним відділом Державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження №74416219 з метою примусово виконання рішення суду від 16.11.2023.

ОСОБА_1 виконане рішення в частині стягнення на користь Дніпровської міської ради шкоди у сумі 227311,14 грн. та судового збору у сумі 3348,81 грн. Державним виконавцями Соборного ВДВС проводиться робота щодо виконання рішення суду в частині зобов`язання звільнення та повернення територіальній громаді міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0268 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Проте виконання рішення в цій частині неможливе. Під час виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що земельну ділянку площею 0,0268 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 наразі зайнято іншою особою ОСОБА_2 . На даній земельній ділянці на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Лозенко В.В. 15.06.2023 зареєстровано право приватної власності на будівлі та споруди. Цей факт в своїх поясненнях наданих до ВДВС підтвердила і сама ОСОБА_2 , яка надала виконавцеві технічний план даних будівель та споруд. Будь які інші будівлі та споруди на спірній земельній ділянці відсутні. Відповідач по справі наразі не займає земельну ділянку площею 0,0268 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та не має можливості повернути територіальній громаді м. Дніпра вищевказану земельну ділянку у зв`язку з наявністю на ній нерухомого майна право власності, на яке зареєстровано в державному реєстрі. Зіткнувшись з даною ситуацією державний виконавець, Дніпровська міська рада та прокуратура не приймають жодних заходів щодо фіксації даних обставин та продовжують настоювати на виконанні рішення суду, яке є фізично неможливим за даних обставин, оскільки відповідачка звільнила земельну ділянку добровільно ще у 2023 році, проте ділянка зайнята іншою особою.

На підставі викладеного, просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист виданий Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська по справі № 201/3838/23 від 13.02.2024 в частині зобов`язання її звільнити та повернути територіальній громаді міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0268 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяви учасників процесу

15.08.2025 прокурор надані заперечення на заяву (а.с. 22 28 т. 2), у яких не погодився із тим, щ наявні підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Вказав, що під час розгляду справи № 201/3838/23 судом встановлено, що у провадженні СВ Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0002570 від 23.10.2019 за ч. 1 ст. 197-1 КК України. Обвинувальний акт щодо ОСОБА_1 направлено до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, який був предметом розгляду у справі № 201/6176/220. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2022 у справі № 201/6176/220, ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності та закрито кримінальне провадження. В ході досудового розслідування та судового розгляду у справі № 201/6176/220 встановлено, що ОСОБА_1 при реалізації своєї господарської діяльності 01.02.2018 уклала договір №319 з КП «Міськавтопарк» ДМР та відповідно до акту приймання-передавання від 11.02.2018 отримала у користування за плату майданчик для паркування транспортних засобів комунальної форми власності, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 230,00 кв. м. В подальшому, ОСОБА_1 самовільно зайняла земельну ділянку, розташовану поруч, з метою особистого збагачення, при облаштуванні земельної ділянки для паркування транспортних засобів, встановила будинок охорони та огородила залізобетонним парканом земельну ділянку площею 0,2260 га. ОСОБА_1 фактично використовувала земельну ділянку площею 0,2490 га по розміщенню автомобільної стоянки, 0,2260 га з яких без відповідного рішення про її передачу у власність або надання у користування (оренду), та за відсутності вчиненого правочину щодо неї.

Судом апеляційної інстанції зазначено про те, що у даній справі володіння ОСОБА_1 спірною земельною ділянкою площею 0,2260 га жодним чином не підтверджено та позивач наполягав на неправомірності володіння нею з боку відповідачки, це пов`язував з тим, що спірна земельна ділянка насправді належить Дніпровській міській раді, право власності якої не припинялось та яка не вчиняла жодних дій щодо передачі її в користування ОСОБА_1 . Також, апеляційним судом зазначено про те, що суд першої інстанції обґрунтовано надав важливе значення тому аспекту, що було відсутнє рішення повноважного органу державної влади Дніпровської міської ради спрямоване на передачу в користування ОСОБА_1 саме спірної земельної ділянки, та держава як власник, в особі органів місцевої влади волю на передачу цієї землі в користування не виявляла, про що зазначено у рішенні суду, яке набрало законної сили, з яким відповідач погодилась, оскільки не оскаржила ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2022 року.

Таким чином, земельна ділянка, яка підлягає звільненню та поверненню ніколи не належала на праві власності ОСОБА_1 , а була нею самовільно зайнятою. Станом на час розгляду судом апеляційної інстанції даної справи (30.01.2024), земельна ділянка не була повернута власнику Дніпровській міській раді. Виконавчий лист з примусового виконання вказаного рішення суду перебуває на виконанні в Соборному відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відділ ДВС) з 11.03.2024 (виконавче провадження №74416219). Однак, рішення суду на даний час боржником самостійно не виконано.

В ході примусового виконання рішення суду державним виконавцем неодноразово на адресу боржника направлялись постанови (про відкриття виконавчого провадження, про накладення на боржника штрафів), якими було зобов`язано боржницю виконати рішення, а також виклики з вимогами з`явитися до відділу ДВС для надання пояснень за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також для повідомлення про заходи, що вживаються з метою його виконання.

При цьому, боржниця ОСОБА_1 з дня відкриття виконавчого провадження, а саме з 11.03.2024, надала пояснення державному виконавцю щодо причин невиконання рішення суду лише 09.06.2025 та пояснила, що не може виконати рішення суду, оскільки земельна ділянка їй не належить. З дня набрання рішенням суду, а саме з 30.01.2025, ОСОБА_1 не вжила жодного заходу для виконання рішення суду самостійно.

Вважав доводи представника відповідача про те, що ОСОБА_1 повернула земельну ділянку ще в 2023 році не мають жодного підтвердження, акт приймання-передачі земельної ділянки не складався.

Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав № 335791791 від 15.06.2023 ОСОБА_2 є власником нерухомого майна закінчений будівельний об`єкт: будівля автомийки А1, загальною площею 134,5 кв. м., будівля котельні Б1, площею забудови 8,9 кв. м., будівля охорони В1, площею забудови 11,2 кв. м.; навіс Г1, навіс Д1; споруди №1-3,1, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1

Але це майно жодним чином не має відношення до справи № 203/3838/23 та винесення судом рішення за результатами розгляду заяви представника відповідача з наступних підстав. В матеріалах виконавчого провадження пояснення ОСОБА_2 відсутні, до своєї заяви представник ОСОБА_1 їх не долучила.

Згідно акту обстеження земельної ділянки, складеного головним спеціалістом сектору державного контролю за використанням та охороною земель відділу державного контролю за використанням та охороною земель інспекції з державного контролю за використання та охороною земель Дніпровської міської ради від 14.08.2024 № 14/08/24-ЗС/1, проведено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно вказаного акту, на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 , згідно державних реєстрів, знаходиться: будівля-сторожка літ. А, площею 9,7 кв. м., навіс літ. Б, огорожа № 1. За результатами обстеження встановлено, що територія використовується як Документ сформований в системі «Електронний суд» 15.08.2025 7 автостоянка, по периметру огороджена залізобетонною огорожою з металевими воротами, вздовж паркану розміщені місця для паркування з навісом з оцинкованого профнастилу на металевих і дерев`яних опорах. При в`їзді ліворуч розташована металева сторожка охоронця. Площа земельної ділянки орієнтовно становить 0,2260 га. ОСОБА_1 самовільно зайняла земельну ділянку площею 0,2260 га, розташовану біля будинку АДРЕСА_1 , встановила будинок охорони та огородила залізобетонним парканом, про що було зазначено як у позовній заяві прокурора, так і у рішеннях суду першої та апеляційної інстанції.

При цьому, згідно заяви представника ОСОБА_1 та доданого витягу з Державного реєстру речових прав ОСОБА_2 набула право власності та зареєструвала за собою право власності на закінчений будівельний об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0268 га, а саме: будівля автомийки А1, загальною площею 134,5 кв. м., будівля котельні Б1, площею забудови 8,9 кв. м., будівля охорони В1, площею забудови 11,2 кв. м.; навіс Г1, навіс Д1; споруди №1-3,1.

Вказане майно, (з такою адресою та квадратурою) не має жодного відношення до справи № 201/3838/23, про нього не було зазначено ні в позовній заяві прокурора, ні в рішеннях першої та апеляційної інстанції, оскільки ОСОБА_1 самовільно зайняла земельну ділянку іншою площею, а саме: 0,2260 га, а не 0,0268 га, розташовану за іншою адресою: біля будинку АДРЕСА_1 , а не за адресою: АДРЕСА_1 , а також при облаштуванні встановила будинок охорони площею 9,7 кв. м., а не 8,9 кв.м.

При цьому, представником ОСОБА_1 не додано до заяви жодних документів, які підтверджували б зміну власника земельної ділянки, яка підлягає звільненню та поверненню територіальній громаді міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради за рішенням суду, яке набрало законної сили.

Просив відмовити у задоволені заяви.

Інші учасники справи правом на надання заяв, пояснень не скористалися.

Заявник (боржник) ОСОБА_1 , її представник адвокат Нестеченко Д.С. у судовому засіданні вимоги заяви підтримали та просили задовольнити.

ОСОБА_1 у судовому засіданні, відповідаючи на питання суду, надала пояснення про те, що вона не заперечує встановлені у кримінальному провадженні №0002570 від 23.10.2019 та покладені в основу обвинувачення обставини, які були досліджені судом під час розгляду даної справи про те, що відповідно до акту прийому-передачі від 01.02.2018 ОСОБА_1 отримала у користування за плату майданчик для паркування транспортних засобів комунальної форми власності, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 230,0 кв.м., з 20-ти машино місцями. В подальшому, після підписання договору, у ОСОБА_1 при облаштуванні майданчику для паркування згідно договору №319 ОП від 01.02.2018 «Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування» виник злочинний умисел, спрямований на самовільне зайняття земельної ділянки, розташованої поруч, з метою особистого збагачення. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на самовільне зайняття земельної ділянки, ОСОБА_1 , діючи умисно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення при облаштуванні земельної ділянки для паркування транспортних засобів, встановила будинок охорони та огородила залізобетонним парканом земельну ділянку площею 0,2260 га в порушення вимог земельного та іншого законодавства.

Водночас, забрала лише свої особисті речі із земельної ділянки ще у 2020 році. Пояснила, що той будинок охорони, паркан, які зображені на долучених до акт у обстеження фотографіях (у матеріалах справи), вже не є тим майном, яке було встановлене саме нею, воно вже перероблене. Водночас пояснила, що після того, як судом було постановлене рішення про зобов`язання її звільнити та повернути територіальній громаді міста Дніпра самовільно зайняту земельну ділянку, вона жодних будівель, споруд, іншого нерухомого майна, парканів із земельної ділянки не демонтувала і не забирала, скільки там з`явився новий власник, а у неї закінчився договір оренди, то вона і не може туди потрапити.

Прокурор Пренко А.В., представника позивача (стягувача) - Шпак О.М. в судовому засідання проти вимог заяви заперечували, просили відмовити у її задоволенні, зазначили, що рішення суду фактично не виконане, відповідачка не звільнила земельну ділянку, зв роз`ясненнями щодо порядку виконання судового рішення не зверталася.

Державний виконавець - Нечай Л.С. у судовому засіданні відніс пояснила, що судове рішення не виконане, за результатами обстеження земельної ділянки встановлено, що на ній знаходиться майно, кому воно належить державним виконавцем не встановлено. Земельна ділянка належить ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Після оголошення перерви судове засідання за згодою всіх учасників продовжене без застосування звукозаписувального технічного засобу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.11.2023 позовні вимоги прокурора задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 звільнити та повернути територіальній громаді міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0268 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Дніпровської міської ради в особі Дніпровського району суду шкоду, спричинену внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки комунальної власності площею 0,0268 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в сумі 227311,14 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30.01.2024 рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.11.2023 залишене без змін.

Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 13.02.2024 виданий виконавчий лист на виконання рішення суду.

Постановою державного виконавця Соборного ВДВС від 11.03.2024 відкрите виконавче провадження № 744162219 з виконання виконавчого листа (а.с. 86 т. 2).

Як видно із акта обстеження земельної ділянки від 14.08.2024, складеного головним спеціалістом сектору державного контролю за використанням та охороною земель відділу державного контролю за використанням та охороною земель інспекції з державного контролю за використанням та охороною земель Дніпровської міської ради, державнимінспектором Захарчуком Сергієм Павловичем, проведено обстеження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Інформація про нерухоме майно, яке знаходиться на земельній ділянці згідно державних реєстрів: за адресою АДРЕСА_1 , опис: будівля-сторожка літ. А площею 9,7 кв. м., навіс літ. Б, огорожа № 1, які розташовані на земельній ділянці площею 1796 кв. м. Наявність документів, що підтверджують державну реєстрацію права власності на нерухоме майно: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 30455049 від 14.07.2016 12:18:19, приватний нотаріус Кокосадзе Л. В., Дніпропетровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл. на підставі рішення суду: серія та номер: 202/4649/15-ц, виданий 22.10.2015, видавник: Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська скасовано 01.11.2016 , 11.18.04 приватним нотаріусом Кокосадзе Л. В. Дніпропетровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл., індексний номер рішення 32148461 на підставі ухвали суду справа № 202/4649/15-ц, виданий 23.09.2016, видавник: Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська; розмір частки 1/1.

Найменування юридичної особи (ПІБ): ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2

Доступ до земельної ділянки обмежений. Територія земельної ділянки використовується як автостоянка, по периметру огороджена залізобетонною огорожею з металевими воротами; покрита утрамбованим відвальним шлаком, місцями поросла травою. Біля північної і південної сторін стоянки, вздовж паркану, розміщені місця для паркування з навісом з оцинкованого профнастилу на металевих і дерев`яних опорах. Площа земельної ділянки орієнтовно становить 0.2260 га.

Розмітка місць для паркування відсутня, автомобілі розміщуються як по периметру під навісами, так і рядами посередині автостоянки. Місця для паркування під навісом та вздовж рядів не пронумеровані. Під навісами облаштовано освітлення. Заїзд на територію автостоянки один, який закривається воротами. При в`їзді ліворуч розташована металева сторожка охоронця. Автостоянка, за твердженням охоронця, розрахована на 57 паркомісць.

Через земельну ділянку прокладено дві діючі підземні побутові каналізаційні труби з чавуну Д-300 мм. Вздовж огорожі стоянки ростуть дерева. На час перевірки на стоянці знаходилось 18 автомобілів, ведеться господарська діяльність. Додані графічні матеріали (а.с. 107 113 т. 2)

04.09.2024 державним виконавцем складено акт про те, що рішення не виконане, за вказаною адресою знаходиться автостоянка (а.с. 114 т. 2).

11.12.2024 державним виконавцем складено акт про те, що рішення не виконане, земельна ділянка не звільнена, за вказаною адресою знаходиться автостоянка (а.с. 120-127 т. 2).

02.06.2025 державним виконавцем скеровано до Центральної окружної прокуратури м. Дніпра повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України (умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню), у якому вказано, що державним виконавцем на адресу ОСОБА_1 надіслані виклики з`явитись до відділу, вжиті заходи щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за невиконання судового рішення, здійснені виходи за адресою вказаною у виконавчому документі, встановлено, що рішення суду не виконано, неодноразово на адресу міської ради надсилались вимоги щодо того, що стягувачу необхідно надати співробітників та спеціальну техніку для звільнення земельної ділянки, зазначеної у судовому рішенні, (попередньо узгодити з державним виконавцем дату та час проведення виконавчих дій з примусового виконання судового рішення) (а.с. 141 - 143 т. 2).

09.06.2025 ОСОБА_1 надала до Соборного ВДВС пояснення про те, що вона ніякого відношення до земельної ділянки площею 0,2230га за адресою: АДРЕСА_1 , не має. Виконавчий лист виконати не має можливості, земельна ділянка їй не належить (а.с. 144 т. 2).

17.06.2025 державним виконавцем складено акт про те, що вимоги виконавчого документа не виконані (а.с. 149 т. 2).

2. Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом вказаної норми виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому словосполучення "або з інших причин" стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь- яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувана на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №2-4671/11.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально- правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Вказані підстави для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, зазначені у Постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі № 755/15479/14-ц (провадження № 61-1592св17).

Стаття 63 Закону України «Про виконавче провадження» регламентує порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Судом встановлено, що державним виконавцем здійснені виклики ОСОБА_1 з метою зобов`язання виконати вимоги виконавчого документа та зафіксовані факти його невиконання, направлене до прокуратури повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.

Отже, судом встановлено, що фактично судове рішення не виконане, більш того боржник ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що вона не заперечує факт розміщення нею на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , огородження залізобетонним парканом. І водночас вказує, що вона не звільняла вказану земельну ділянку від жодного будинку охорони та від залізобетонного паркану, а лише забрала якій особистій речі. Відтак рішення боржником не було виконане.

Та обставина, що ОСОБА_1 не може потрапити на земельну ділянку не надає підстав для звільнення її від обов`язку виконати судове рішення. Суду не надано ґрунтовних пояснень боржником про те, які самі були нею вжиті заходи для виконання судового рішення, у матеріалах виконавчого провадження містяться лише виклики державно виконавця боржникові та акти, які констатують невиконання судового рішення, але жодних заходів щодо реального виконання судового рішення боржником не вижито.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що подана заява не підлягає задоволенню, оскільки припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 13, 149,150, 258-261, 263, 352-354, 432 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа такими, що не підлягають виконанню по цивільній справі за позовом виконувача обов`язки керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпро в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання повернути самовільно зайняту земельну ділянку, відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням відмовити.

Згідно ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала підписана суддею та її повний текст складений 05 вересня 2025 року.

Суддя Наумова О.С.