ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 757/8401/25-ц
провадження № 2/753/9286/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення

"04" вересня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі судді Якусика О.В., розглянувши зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» про встановлення нікчемності умови про комісію за видачу кредиту та встановлення факту не виникнення прав кредитора,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулося до Печерського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 29280,00 грн.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 08 квітня 2025 року матеріали справи передано за підсудністю до Дарницького районного суду міста Києва.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 червня 2025 року справу передано на розгляд судді Якусику О.В.

У березні 2025 року адвокат Індутний-Шматько Станіслав Миколайович в інтересах ОСОБА_1 звернувся з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші», в якому просить:

- встановити нікчемність умови пункту 1.5. Договору кредитної лінії № 00-9509739 від 14.09.2023 ОСОБА_1 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» про встановлення комісії за видачу кредиту;

- встановити факт невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» обов`язку видачі коштів по договору кредитної лінії №00-0509739 від 14.09.2023 на користь ОСОБА_1 .

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду зустрічну позовну заяву передано на розгляд судді Якусику О.В. 23 червня 2025 року.

Дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали зустрічної позовної заяви, оцінивши наведені позивачем за зустрічним позовом підстави для прийняття зустрічного позову, суд дійшов таких висновків.

За правилами частини першої та другої ст. 193 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, тобто вони мають бути такими, що виникають з одних правовідносин; доцільність спільного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є спільний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Доцільним є спільний розгляд первісного і зустрічного позову, якщо задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.

Таким чином, при вирішенні питання про прийняття зустрічного позову суд першої інстанції вирішує такі питання: чи виникають позовні вимоги з одних правовідносин, чи можуть вимоги за позовами зараховуватися, чи виключить задоволення зустрічного позову повністю або частково задоволення первісного позову.

Зустрічний позов має певну специфіку, яка відрізняє його від інших видів позовів (зокрема, й від первісного).

По-перше, право подання зустрічного позову має не будь-який учасник процесу, а лише відповідач за первісним позовом; пред`являється він до первісного позивача.

По-друге, подання зустрічного позову є можливим лише до винесення судом першої інстанції рішення за первісним позовом.

По-третє, зустрічний позов має на меті захист від первісного позову або заліком, або спростуванням його частково чи повністю, або розглядом в одному провадженні хоча й різних, але взаємопов`язаних вимог.

Суд, розглянувши матеріали справи та матеріали зустрічного позову, вважає, що об`єднання даних позовів в одне провадження та спільний їх розгляд є недоцільним з огляду на таке.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 січня 2021 року у справі 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20) зазначила, що коли суд розглядає справу про стягнення з боржника коштів, то останній має захищати свої права саме в цьому провадженні, заперечуючи проти позову та доводячи відсутність боргу, зокрема відсутність підстав для його нарахування, бо вирішення цього спору призведе до правової визначеності у правовідносинах сторін зобов`язання.

Наявність відповідного боргу чи його відсутність, як і відсутність підстав для нарахування боргу, є предметом доказування у спорі про стягнення з відповідача коштів незалежно від того, чи подав останній зустрічний позов про визнання відсутності права кредитора, зокрема про визнання поруки припиненою. Тому для захисту права відповідача у ситуації, коли кредитор вже звернувся з вказаним позовом про стягнення коштів, не потрібно заявляти зустрічний позов, а останній не може бути задоволений.

Аналогічно після звернення кредитора з позовом про стягнення коштів боржник не може заявляти окремий позов про визнання відсутності права вимоги в кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника. Такий окремий позов теж не може бути задоволений, оскільки боржник має себе захищати у судовому процесі про стягнення з нього коштів, заперечуючи проти відповідного позову кредитора, наприклад, і з тих підстав, що невиконано обов`язку з видачі коштів.

Застосування боржником способу захисту інтересу, спрямованого на усунення правової невизначеності у відносинах із кредитором, є належним лише в разі, якщо така невизначеність триває, ініційований кредитором спір про захист його прав суд не вирішив і відповідне провадження не було відкрите.

У разі, якщо кредитор уже ініціював судовий процес, спрямований на захист порушеного, на його думку, права, або такий спір суд уже вирішив, звернення боржника з позовом про визнання відсутності права вимоги у кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника не є належним способом захисту.

Отже, ухвалення судом рішення в справі про стягнення з боржника кредитної заборгованості унеможливлює задоволення в іншій судовій справі позову про встановлення нікчемності умов договру та встановлення факту невиконання обов`язку з видачі кредитних коштів, якщо такий позов стосується тих самих правовідносин, тих самих прав вимоги, які вже були предметом дослідження у справі про стягнення з боржника кредитної заборгованості.

Також, Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 22 вересня 2022 року у справі 462/5368/16 зазначила що після звернення кредитора з позовом про стягнення коштів поручитель не може окремо ініціювати вирішення спору про визнання відсутності у кредитора права вимоги. Такий окремий позов не є належним способом захисту, а тому його не можна задовольнити. Наявність у боржника відповідного боргу чи його відсутність, як і відсутність підстав для нарахування товариством боргу, є предметом доказування у спорі про стягнення коштів. Оскільки товариство ініціювало вирішення такого спору, боржник може ефективно захистити своє право саме у тій справі, заперечуючи проти позову кредитора, наприклад, через те, що кошти надані не були.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття зустрічного позову та об`єднання його в одне провадження з первісним.

За приписами частини третьої ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Таким чином зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» про встановлення нікчемності умови про комісію за видачу кредиту та встановлення факту не виникнення прав кредитора підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. 193, 194, 258-261, 268, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» про встановлення нікчемності умови про комісію за видачу кредиту та встановлення факту не виникнення прав кредитора - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Суддя Олександр ЯКУСИК