Провадження № 22ц/812/1570/25 Доповідачка в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

3 вересня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючої-судді: Ямкової О. О.,

суддів: Крамаренко Т. В., Локтіонової О. В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

яка подана від його імені представницею ОСОБА_2 ,

на рішення Інгульського районного суду міста Миколаєва від 1 липня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Микульшиної Г. А. у місті Миколаєві о 13 год 33 хв зі складанням повного рішення, у справі

за позовом

ОСОБА_1 до Акціонерного товариства ( АТ) «УкрСиббанк»

про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

20 грудня 2024 року ОСОБА_1 , діючи через свою представницю Білу Т. В., звернувся до Центрального районного суду міста Миколаєва з позовною заявою до АТ «УкрСиббанк» про стягнення 7 215 грн 68 коп., як безпідставно списаних банком з належного йому рахунку.

В обґрунтування позову зазначив, що є клієнтом АТ «УкрСиббанк» та має картковий рахунок у банку.

18 жовтня та 22 листопада 2024 року з належного йому карткового рахунку на користь банку безпідставно списано суми в розмірах 2 792 грн 09 коп. та 4 424 грн 59 коп. із позначкою про призначення до їх списання, як «погашення заборгованості, яка не передбачена договором».

Вважав, що банком порушено його право на володіння своїм майно, а саме коштами на банківському рахунку шляхом їх безпідставного списання, а тому таке право потребує захисту та стягнення з банку на його користь 7 215 грн 68 коп., що раніше були списані двома транзакціями.

Одночасно позивачем заявлено про понесення витрат на правову допомогу при зверненні до суду та поставлені питання відповідачу.

Ухвалою судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 26 грудня 2024 року справу передано до Ленінського районного суду міста Миколаєва для розгляду за підсудністю.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 5 лютого 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , витребувано в АТ «УкрСиббанк» копії усіх укладених з позивачем договорів, надано строк для подачі відзиву.

У відзиві, наданому на позов, відповідач АТ «УкрСиббанк» вважав його вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з того, що позивач, який є клієнтом банку та з яким укладено договір про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків фізичної особи підписавши договір-анкету, погодився з пропозицією банку надавати комплекс послуг на умовах, встановлених банком в договорі-анкеті та правилах (договірних умовах) відкриття та комплексного розрахунково-касового обслуговування банківських рахунків фізичних осіб в АТ «УкрСиббанк», які були доведені до відома клієнта, у тому числі шляхом опублікування оголошення в газеті «Голос України».

За умовами та правилами обслуговування, що діяли на час здійсненого банком списання, несанкціонований овердрафт та несанкціонована заборгованість виникли внаслідок отримання клієнтом 16 жовтня 2024 року Р2Р грошового переказу, який стає відразу доступним до використання, незважаючи на те, що самі кошти за переказом зараховуються банком протягом 3-7 днів, після їх підтвердження шляхом отримання вхідних файлів за відповідними транзакціями від міжнародних платіжних систем.

Тому, отримавши дані про грошовий переказ 16 жовтня, клієнт здійснив часткове списання зі свого рахунку 17 жовтня, а самі гроші зараховані на рахунок пізніше 18 жовтня, що призвело до виникнення несанкціонованих овердрафту та заборгованості.

Тобто на момент здійснення міжнародного переказу на рахунку клієнта знаходилося 238 грн 90 коп., а за переказом повідомлено про перерахування 16 жовтня 4 000 грн, з яких позивач переказав у той же день 3 000 (платіж плюс комісія). В той же час самі гроші за переказом зараховані на рахунок клієнта пізніше, 18 жовтня, тобто клієнт станом на 16 жовтня використав банківські гроші, які після цього і були у нього списані з рахунку на суму 2 791 грн 09 коп..

Такі ж самі дії вчинені позивачем, як клієнтом, і банком за іншими грошовими переказами через транзакції від міжнародних платіжних систем, зокрема, шляхом їх часткового списання на день фактичного зарахування коштів на рахунок клієнта. Тобто фактичним зарахуванням коштів на рахунок клієнта відбулось погашення несанкціонованого овердрафту.

Тому представник відповідача вказував, що зазначений механізм використовується банком з метою надання клієнту можливості користуватись коштами відразу після їх переказу, не очікуючи їх фактичного надходження на картку.

На звернення клієнта щодо здійснених списань, банком надано відповідь із роз`ясненням цього питання.

Крім того зазначав, що заявлена позивачем сума очікуваних витрат на правову допомого є неспівмірною з заявленими вимогами.

Звернувся з клопотанням про залучення до матеріалів справи копій договорів укладених з позивачем, які витребувано судом.

Надав відповіді на поставлені позивачем запитання.

У відповіді на відзив та додаткових поясненнях позивач, діючи через свою представницю, заперечив доводи банка та зазначив про те, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів опублікування в газеті «Голос України» Правил надання банківських послуг саме в тій редакції, яка була чинна 25 лютого 2014 року та ознайомлення позивача з правилами саме в цій редакції. Також матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила надання банківських послуг були надані позивачу для ознайомлення та погодження, і що вони станом на 25 лютого 2014 року містили ці умови. Тому без належного доведення ознайомлення позивача не можна вважати, що ці Правила є частиною договору-анкети про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків в АТ «УкрСиббанк», і тому посилання відповідача на ці правила є безпідставним та таким, що суперечить вимогам Закону України «Про надання платіжних послуг», зокрема, щодо зобов`язання відповідача на виконання платіжної інструкції ініціатора протягом операційного дня з моменту прийняття ним платіжної інструкції та у разі зазначення ініціатором дати валютування забезпечити зарахування платежу у зазначену дату валютування.

Наголошував, що відповідно до змісту Закону України «Про платіжні послуги» та Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої постановою Національного банку України №163 від 29.07.2022р, а також Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Національного банку України №164 від 29.07.2022р, вбачається, що 16 жовтня та 21 листопада 2024 року обов`язок банку здійснити зарахування коштів на рахунок користувача протягом операційного дня та надати можливість користуватись коштами, виконаний у відповідності до виданих квитанцій.

Внаслідок цих обставин зазначав, що під час здійснення операцій зі списання у нього було списано більше коштів, ніж надійшло на його рахунок. Тому банком не доведено виникнення підстав для здійснення таких списань з рахунку позивача, внаслідок чого наполягав на наявності порушень Закону України «Про захист прав споживачів» під час надання послуг з обслуговування.

Зазначив про збільшення суми витрат на правничу допомогу до 13 800 грн.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач вважав наведені позивачем доводи безпідставними, зокрема, щодо наявності подвійного списання коштів з рахунку позивача та не укладення договору між банком та позивачем.

Надав повний текст оголошення у газеті «Голос України», в якому було розміщено тест змін до Правил надання банківських послуг.

Рішенням Інгульського (раніше Ленінського) районного суду міста Миколаєва від 1 липня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Під час ухвалення рішення суд першої інстанції виходив з безпідставності заявлених позовних вимог та недоведеності здійснення банком подвійного списання коштів.

В апеляційній скарзі позивач, діючи через свою представницю, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначав про помилковість висновку суду про те, що договір-анкета від 25 лютого 2014 року є належним та допустимим доказом наявності договірних відносин між сторонами у справі, виходячи з того, що за усталеною практикою Верховного суду посилання на нормативні акти банківської установи, які розміщені на сайті цього банку, про що зазначено у підписаних клієнтом споживачем, не може бути належним та допустимим доказом ознайомлення споживача з такими документами за відсутності його підпису.

Також вважав, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів публікації в газеті «Голос України» Правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла станом на 25 лютого 2014 року, та що саме ці правила були доведені до відома позивача та узгоджені з ним.

Також судом не враховано, що банком під час здійснення несанкціонованих списань порушено статтю 47 Закону України «Про платіжні послуги», а також Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої постановою Національного банку України №163 від 29.07.22р та Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Національного банку України №164 від 29.07.22р, щодо зобов`язання виконання платіжної інструкції протягом операційного дня.

Крім того, зазначав, що відповідачем не спростовано твердження позивача про незаконність списання 2 791 грн 09 коп. з призначенням «тимчасова операція, необхідна для банківського обліку» та не обґрунтовано чому для цієї операції знадобились кошти позивача.

Посилався на відповідну судову практику.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вважав її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню переважно з доводів, зазначених ним у відзиві на позовну заяву, заперечив подвійне списання коштів з рахунку позивача та порушення норм чинного законодавства.

Ухвалами Миколаївського апеляційного суду від 1 та 14 серпня 2025 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи за положеннями частини 1 статті 369 ЦПК України, в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи 25 лютого 2014 року між АТ «Укрсиббанк» та позивачем укладено договір-анкету № 4501 про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків фізичної особи (з правилами), за умовами пункту 1.1. якого сторони дійшли згоди щодо укладання договору шляхом підписання цього Договору-анкети про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків фізичної особи (з правилами) та щодо обслуговування на умовах, викладених у договорі-анкеті та «Правилах (договірних умовах) відкриття та комплексного розрахунково-касового обслуговування банківських рахунків фізичних осіб в АТ «УкрСиббанк», затверджених згідно з внутрішніми процедурами Банку, опублікованих в газеті «Голос України» або в іншому офіційному друкованому виданні з усіма змінами та доповненнями та/або розміщених для ознайомлення на сайті www.my.ukrsibbank.com та/або на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку (далі - правила). Підписуючи договір-анкету, клієнт погодився з викладеною у правилах пропозицією банку надавати клієнту комплекс послуг з розрахунково-касового обслуговування на умовах, встановлених в договорі-анкеті та правилах і що цей договір-анкета разом з правилами, тарифами та іншими додатковими угодами і додатками складають єдиний договір (а.с.70-71).

При цьому Правила надання банківських послуг, в редакції від 30 серпня 2008 року, з наступними змінами, опубліковані в газеті «Голос України» від 9 червня 2017 року у номері 105 (а.с.123-130) та в редакції від 15 березня 2010 року з наступними змінами в газеті «Голос України» № 45 від 13 березня 2010 року (а.с.131-134).

4 жовтня 2024 року в газеті «Урядовий кур`єр» у випуску №201 опубліковані зміни, що діяли на жовтень-листопад 2024 року та оприлюднені на офіційному сайті АТ «УКРСИББАНК» (посилання - https://ukrsibbank.com/private-individuals/cards/) (а.с.75).

Згідно пункту 3.1. договору-анкети, що підписано позивачем, зазначено, що «підписанням цього договору-анкети клієнт, серед іншого, засвідчує, що: він особисто ознайомлений з Правилами та Тарифами, які розміщені для ознайомлення на сайті: www.my.ukrsibbank.com; він ознайомлений зі змістом Інструкції Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків в національній ті іноземній валютах, яка затверджена Постановою НБУ від 12 листопада 2003 року №492, та що він ознайомлений зі змістом Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затверджене Постановою НБУ №223 від 30.04.2010 зі змінами та доповненнями. Клієнту відомо про те, що рахунки забороняється використовувати для проведення операцій, пов`язаної з проведенням підприємницької та/або інвестиційної діяльності; він доручає банку здійснювати договірне списання коштів з його рахунків в порядку, сумі та за реквізитами, вказаними в договорі-анкеті, Тарифах та Правилах, а також у договорі страхування, якщо такий укладено або буде укладено в майбутньому; він надає банку згоду та право збирати, використовувати, зберігати, обробляти, поширювати і отримувати інформацію, в тому числі банківську таємницю та персональні дані Клієнта в обсязі, встановленому Правилами; він надає свій дозвіл на використання зразку підпису, що зазначений під цим Договором-анкетою або зразку підпису, що зазначений у «договорі про використання зразку підпису фізичної особи - клієнта банку», укладеного між банком та клієнтом (в разі його наявності), для здійснення операцій, що передбачені цим договором; він ознайомлений і погоджується з умовами усіх додатків до договору, в тому числі з Тарифами Банку; він отримав у непошкодженому вигляду картку MASTERCARD DEBIT 516930*9483, терміном дії до 28 лютого 2019 року та ПІН-конверт до зазначеної картки; ним особисто (або його уповноваженим представником) отримано примірник цього договору-анкети».

На підставі вищевказаного договору ОСОБА_1 в АТ «УкрСиббанк» відкрито рахунок № НОМЕР_1 (а.с. 6).

Крім того, 11 листопада 2016 року між АТ «УкрСиббанк» та позивачем укладено договір (договір-анкета) про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) № 0 (а.с.88), індивідуальний договір про відкриття та обслуговування банківського рахунку та емісії корпоративних платіжних карток (з Правилами) № 8218 від 12 січня 2021 року (а.с.92), індивідуальний договір про відкриття та обслуговування банківського рахунку та емісії корпоративних платіжних карток (з Правилами) №3285 від 19 серпня 2024 року (а.с.94)

За положеннями статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом статей 1066, 1067 ЦК України договір банківського рахунку укладається в письмовій формі на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунку з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам, та не має право відмовити у відкритті банківського рахунку.

За договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати та зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком

Отже, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із пропозиції позивача відкрити відповідачем банківський рахунок на умовах, оголошених банком, які регулюються главою 72 ЦК України, статтями 641-642 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань.

Оскільки договір банківського рахунку відкривається на пропозицію клієнта за умовами, оголошеними банком, то сторонам треба довести, що клієнт звернувся до банку з пропозицією відкрити рахунок, а у банка на час його звернення були оголошені відповідні умови для відкриття та обслуговування таких рахунків, з якими клієнт погодився.

Тому, за наведених норм матеріального права та встановлених у справі обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що договір укладений позивачем ОСОБА_1 з банком відповідає вимогам, які ставляться до відкриття та обслуговування банківських рахунків.

За положеннями, передбаченими статтею 1068 ЦК України, визначено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунку.

Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунку або законом.

Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом. А клієнт зобов`язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунку клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів, банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу (стаття 1069 ЦК України).

Згідно з випискою за банківським картковим рахунком, що належить позивачу ОСОБА_1 та яка сформована АТ «УкрСиббанк» за період з 15 по 22 жовтня 2024 року, слідує, що станом на 15 жовтня 2024 року власні кошти клієнта на рахунку складали суму в розмірі 238 грн 90 коп.

16 жовтня 2024 року клієнту надійшов P2P переказ у сумі 4 000 грн, внаслідок чого по рахунку о 9 год 45 хв сформувалось кредитове блокування і кошти стали доступними до використання без їх фактичного зарахування за відсутністю надходження платіжної інструкції.

В цей же день 16 жовтня 2024 року о 19 год 44 хв позивач, не отримавши фактичне зарахування коштів, здійснив частковий P2P переказ на суму 3 000 грн, внаслідок чого по рахунку сформувалось дебетове блокування теж на суму 3 000 грн (сума переказу та комісія).

Отже, списання суми переказу з рахунку, здійсненого самим клієнтом, відбулось наступним днем, тобто 17 жовтня 2024 року, а зарахування коштів за переказом на рахунок, здійсненого 16 жовтня 2024 року на користь клієнта, після надходження платіжної інструкції відповідно 18 жовтня 2024 року.

Тобто станом на 17 жовтня 2024 року виникла несанкціонована заборгованість по рахунку ОСОБА_3 через використання коштів, які доступні клієнту, але ще не зараховані на його рахунок в сумі 2 791 грн 10 коп. (3 030 грн 238 грн 90 коп. = 2 791 грн 10 коп.).

Тому, після фактичного зарахування коштів, за несанкціонований овердрафт відбулося списання коштів в сумі 2 791 грн 10коп., тобто тих коштів, що не були ще зараховані на рахунок клієнтові, але були йому доступні, фактично за рахунок коштів банку, і після їх фактичного зарахування та за наявності їх часткового використання клієнтом, списані банком. Тобто баланс на рахунку клієнта відновлено та вирівняно зарахуванням, розпорядженням та списанням коштів під час проведення банківських операцій з їх підтвердження відповідними платіжними інструкціями.

Такі ж самі обставини встановлені і при проведенні 19 листопада 2024 року міжнародного P2P переказу на рахунок ОСОБА_1 на загальну суму 14 500 грн, які стали одразу доступні до використання без підтвердження відповідними платіжними інструкціями міжнародних платіжних систем.

Втім, позивач в цей же день здійснив переказ на суму 4 500 грн без підтвердження їх зарахування, внаслідок чого списання суми з рахунку в розмірі 4424 грн 59 коп. відбулось пізніше, 21 листопада 2024 року, після зарахування перерахованих коштів.

Отже, 19 жовтня 2024 року (18 жовтня 2024 року дата розрахунку) відбулося погашення заборгованості на суму 2791 грн 09 коп., яка не передбачена договором, а за іншої операцією 21 листопада 2024 року (20 листопада 2024 року дата розрахунку) відбулося погашення заборгованості на суму 4 424 грн 59 коп., яка не передбачена договором (а.с.76-78).

Але, не погодившись з проведеним банком списанням коштів, позивач оспорив підстави для їх списання, посилаючись на відсутність погодження з його боку таких умов обслуговування.

Втім, відповідно до пункту 5 Розділу І Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженої Постановою правління Національного банку України від 4 липня 2018 року № 75, банк самостійно розробляє технології здійснення банківських операцій.

Тому, враховуючи, зокрема, і ці положення, банком самостійно розроблені правила зарахування та використання грошових переказів за транзакціями міжнародних платіжних систем, які під час обслуговування банківського рахунку не призводять до виникнення у клієнта перед банком додаткових кредитних зобов`язань за положеннями статті 1069 ЦК України, а навпаки, дозволяють використовувати кошти до їх зарахування і отримання за відповідною платіжною інструкцією. При тому, одночасно, є підставою для подальшого їх списання з банківського рахунку, як несанкціонованої заборгованості, внаслідок виниклого овердрафту, замість виникнення кредитних зобов`язань.

Отже, у відповідності до пункту 2.3.3. «Правил (договірних умов) відкриття та комплексного розрахунково-касового обслуговування банківських рахунків фізичних осіб в АТ «УкрСиббанк», затверджених наказом банку від 2.10.2024 р №H-LEG-2024-103, зарахування (поповнення) коштів на картковий рахунок з використанням картки виконується шляхом здійснення переказу за допомогою послуг Visa Money Transfer, Visa Fast Funds та Mastercard Money Send у банкоматах інших банків; іншими способами через обладнання інших банків- еквайерів.

Здійснення переказу за допомогою карток на території України можливе лише у національній валюті. Валюта зарахування повинна співпадати з валютою карткового рахунку. Винятком є здійснення переказу за допомогою послуг Visa Money Transfer, Visa Fast Funds та Mastercard Money Send: якщо переказ здійснюється з-за кордону і валюта зарахування відрізняється від валюти карткового рахунку, сума зарахування конвертується у валюту Рахунку за комерційним курсом Банку, що встановлений для розрахунків; за допомогою карток на день проведення операції.

Після проведення переказу платником, кошти одразу будуть доступні отримувачу для використання за допомогою картки. При цьому на картковий рахунок такі кошти будуть зараховані не пізніше наступного робочого дня після проведення переказу (для послуг Visa Money Transfer. Visa Fast Funds та Mastercard Money Send - не пізніше наступних трьох робочих днів після проведення переказу платником).

Пунктом 3.2.3. цих же Правил передбачене ініціювання клієнтом платіжних операцій за допомогою картки, яке вважається наданням Банку згоди на проведення таких платіжних операцій. А у відповідності до пунктів 4.1.17 4.1.17. визначено право банку без додаткового погодження з клієнтом дебетувати картковий рахунок клієнта на суми всіх проведених держателем операцій за його картками, суми комісій, процентів та всіх інших зобов`язань у повному обсязі, що виникають під час видачі та обслуговування карток/рахунку, у тому числі за рахунок незнижуваного залишку, та/або застосовувати договірне списання коштів з карткового рахунку Клієнта.

Тому «несанкціонована заборгованість»/«несанкціонований овердрафт» - це заборгованість клієнта перед банком, яка виникла внаслідок перевищення витратного ліміту та яка не обумовлена договором і не є прогнозованою в розмірі та за часом виникнення.

Отже, при здійсненні транзакції з використанням платіжної картки кошти не зараховуються миттєво на клієнтський рахунок, а створюються транзакційні блокування кредитові і дебетові. Кредитові транзакційні блокування збільшують доступний залишок по платіжній картці і дозволяють клієнту використовувати кошти до їх фактичного зарахування на рахунок (механізм, рекомендований МПС (Міжнародна Платіжна Система)).

Також відповідно до пункту 7.8 цих Правил для погашення існуючої перед банком заборгованості, що виникає у зв`язку з виконанням відповідного договору, якщо інше не випливає з умов договору, клієнт надає банку згоду на здійснення договірного списання, а саме списати грошові кошти з будь-якого рахунку клієнта у наступній сумі та валюті, а саме: у сумі та валюті такої фактичної заборгованості клієнта або у сумі грошових коштів у іншій валюті, еквівалентній сумі коштів у валюті фактичної заборгованості клієнта і витрат банку (комісій, зборів тощо, якщо сплата таких комісій, зборів тощо передбачена законодавством України на момент здійснення операції), які пов`язані з купівлею/продажем/обміном (конвертацією) валюти на ВРУ та/або її обміном на МВР за курсом уповноваженого Банку для такого типу операцій на дату здійснення Банком її купівлі/продажу/обміну.

Таким чином наведені положення спростовують доводи позивача про безпідставне подвійне списання грошових коштів з його рахунку.

Такими же, що не заслуговують на увагу, є доводи представниці позивача щодо підстав для стягнення з банку списаних раніше ним коштів, у зв`язку з відсутністю підписання позивачем Правил, у наведеній банком редакції, по-перше, ці пункти Правил не лише не порушують права клієнта, так як не призводять до додаткових витрат з обслуговування банківського рахунку, а ще і надають йому можливість миттєвого використання коштів, які поступають за рахунок міжнародних переказів до їх перевірки за відповідною платіжною інструкцією, тобто фактично надають клієнтові перевагу у використанні належного йому майна.

Не є слушними і посилання у змісті апеляційної скарги на судову практику, викладену у постанові ВС при розгляді справи №598/1491/22, у розумінні частини 4 статті 263 ЦПК України, так і за обставинами справ, викладених у постанові ВП ВС від 3.07.2019 при розгляді справи №342/180/17 і у постанові ВП ВС у справі №233/2012/19, які не є аналогічними обставинам цієї справи та стосуються кредитних правовідносин і земельних правовідносин.

Тому, виходячи із встановлених колегією суддів обставин справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, та ухваленим із відповідністю висновків суду встановленим обставинам справи.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та обставин справи, які належним чином встановлені та досліджені судом першої інстанції, а тому не впливають на обґрунтованість його висновків.

За наведеного підстави для перерозподілу судових витрат у відповідності до статті 141 ЦПК України відсутні.

Керуючись статтями 255, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені представницею ОСОБА_2 , - залишити без задоволення, а рішення Інгульського районного суду міста Миколаєва від 1 липня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуюча О. О. Ямкова

Судді Т. В. Крамаренко

О. В. Локтіонова