ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/43/24 Номер провадження 22-ц/814/465/25Головуючий у 1-й інстанції Нагорна Н. В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Бутенко С.Б., Карпушина Г.Л.,

розглянула в порядку письмового провадження у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 06 серпня 2024 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розподіл природного газу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2024 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розподіл природного газу.

В обґрунтування якого вказав, що ОСОБА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 є споживачем послуг АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що у Всеукраїнській громадсько-політичній газеті «Зоря Полтавщини» №199-201 від 30.12.2015 (тираж номера 16.127) опубліковано Типовий договір на розподіл природного газу, затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498, а також пропозицію товариства укласти з ним договір розподілу природного газу на умовах вказаного типового договору та заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу для побутового споживача.

Фактом приєднання споживача до умов цього договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

За цим договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. Таким чином, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини з розподілу природного газу.

З розрахунку річної замовленої потужності та здійснених оплати за розподіл природного газу по особовому рахунку відповідача вбачається, що з січня 2020 року останній користувався послугою розподілу газу.

У той же час ОСОБА_1 , скориставшись послугами АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» з розподілу природного газу, належним чином не виконував своїх обов`язків з оплати наданих послуг, внаслідок чого станом на 21.11.2023 утворилася заборгованість за послугу з розподілу газу в сумі 7424,92грн.

Оскільки відповідачем не виконані умови Договору щодо оплати за послуги розподілу природного газу, просить стягнути з нього заборгованість у розмірі 8567,56грн, з якої : сума основного боргу 7424,92грн, три відсотки річних у розмірі 287,62грн та інфляційні у розмірі 855,02грн. , а також судовий збір в розмірі 2684,00грн.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 06 серпня 2024 року позовні вимоги АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» заборгованість за розподіл природного газу в сумі 2626, 86 грн., три відсотки річних в сумі 51,39 грн., інфляційні втрати в сумі 169,77 грн., а всього стягнути 2848,02 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» судові витрати в сумі 897,88 грн.

У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Не погодившись з даним судовим рішенням, АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз», оскаржило його в апеляційному порядку, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило скасувати рішення в частині відмовлених позовних вимогах та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Зазначало, що відповідно до пункту 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача.

Окрім того, вважає, що суд першої інстанції не врахував те, що відповідачем не подана заява ні про припинення газопостачання, ні про розірвання договору, а поняття «механічне від`єднання від мережі» не передбачено ні Кодексом газорозподільних мереж, ні Правилами безпеки систем газопостачання, тому заява від 09.06.2021 року ОСОБА_1 не має юридичної сили, тому що не передбачена чинним законодавством України.

На апеляційну скаргу надійшов відзив від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Міщенко Ю.О., у якому спростовуючи доводи апеляційної скарги, він просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Окрім того, просив вирішити питання розподілу судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. понесених в суді апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, доходить висновку про відсутність підстав для її задоволення.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу в межах території міста Лубни та Лубенського району Полтавської області.

Відповідач ОСОБА_1 був споживачем послуг АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , та побутовим споживачем природного газу за вищезазначеною адресою.

Між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини з розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року за №2498 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1384/27829.

Даний типовий договір розподілу природного газу є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ, яким на території Лубенського району є АТ ОГС "Лубнигаз", обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем (кодекс ГРМ), затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс).

При вирішенні всіх питань, що не обумовлені Договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» і Кодексом газорозподільних систем. Згідно розділу 6 глави 3 Кодексу газорозподільних систем Договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Типовий договір розподілу природного газу є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст. 633, 634, 641 та 642 ЦК України.

Відповідно до п. 7.4 розділу VII вказаного Типового договору споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Також Главою 7 Розділу VI Кодексу ГРМ передбачено порядок обмеження та припинення розподілу природного газу споживачам.

Так, згідно пп. 3 абз. 1 п. 1 глави 7 Розділу VI Кодексу ГРМ оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання.

Відповідно до п. 7 глави 7 Розділу VI Кодексу ГРМ якщо за ініціативою споживача необхідно припинити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача чи його окремі газові прилади для проведення ремонтних робіт, реконструкції чи технічного переоснащення або з інших причин, споживач не пізніше ніж за сім днів повинен письмово повідомити про це Оператора ГРМ та узгодити з ним дату припинення газопостачання (розподілу природного газу), а Оператор ГРМ в узгоджену із споживачем дату зобов`язаний припинити газопостачання (розподіл природного газу) споживачеві.

Припинення газопостачання за ініціативою споживача здійснюється, зокрема, шляхом перекриття та опломбування запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та її опломбування, або в інший спосіб, визначений споживачем відповідно до ПБСГ.

Так, матеріали справи містять заяву споживача ОСОБА_1 до Генерального директора АТ «Лубнигаз» ОСОБА_2 від 09.06.2021, згідно якої він просив механічно від`єднати від мережі газопостачання дім по АДРЕСА_1 , у зв`язку з подальшим невикористанням газу та анулювати особовий рахунок.

На підтвердження направлення такої заяви позивачу відповідачем надана копія фіскального чеку від 09.06.2021 про відправлення рекомендованим листом з повідомленням.

Згідно копії рекомендованого повідомлення про вручення вказаний лист отримано АТ «Лубнигаз» 10.06.2021.

Доказів направлення відповідачу відповіді на його заяву, позивачем не надано.

При цьому судом першої інстанції не прийнято в якості доказу надання відповіді ОСОБА_1 на його звернення щодо відключення від газорозподільної системи, надану позивачем копію журналу реєстрації вихідної кореспонденції АТ «Лубнигаз» на 2021 рік та копію відповіді ОСОБА_3 , оскільки вони не отримані відповідачем.

Посилання представника позивача на те, що від`єднання від системи газопостачання відбувається лише після здійснення оплати такої послуги споживачем, яка є платною, нічим не обґрунтоване та Кодексом ГРМ не передбачено.

Задовольняючи частково позовні вимоги товариства, суд першої інстанції виходив з того, що споживач виконав необхідні дії для припинення газопостачання, направивши відповідну заяву до АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз», а відтак нарахування за вказаний час оплати за послугу з розподілу газу не ґрунтується на законі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відносини між газопостачальними організаціями та громадянами-споживачами газу регламентуються Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 2496, та Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494.

Пунктом 1 Глави 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем (тут і далі в редакції, чинній на момент механічного роз`єднання газопроводу-вводу) визначено, що Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) відсутність споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" 5) розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); 11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання;12) в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно пункту 4 глави 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем при припиненні (відновленні) газопостачання (розподілу природного газу) складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача.

Припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування (пункт 5 глави 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем).

Відповідно до пункту 6 глави 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).

Згідно п.9. Глави 6 Розділу VI Кодексу ГРМ припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача.

У разі розірвання договору розподілу природного газу або вилучення об`єкта споживача із заяви-приєднання оплата вартості послуги за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем з урахуванням повного календарного місяця, у якому сталося розірвання договору або вилучено об`єкт із заяви-приєднання. У цих випадках Оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розділу VII цього Кодексу.

Так, відповідач виконав необхідні дії для припинення газопостачання (розподілу природного газу), направивши відповідну заяву до АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз», припинивши після цього споживати природній газ з червня 2021 року, а відтак не являвся фактичним споживачем послуги розподілу природнього газу.

ОСОБА_1 09.06.2021 року підготував заяву до АТ «Лубнигаз», яку в цей же день відправив рекомендованим повідомленням на адресу даної організації.

В змісті заяви відповідач чітко зазначає, що просить АТ «Лубнигаз» механічно від`єднати від мережі газопостачання дім по АДРЕСА_1 в зв`язку з подальшим не використанням газу та анулюванням особового рахунку.

Так, зі змісту даної заяви вбачається, що відповідач просить припинити йому газопостачання шляхом механічного від`єднання від мережі газопостачання та анюлювати особовий рахунок, що в свою чергу говорить про бажання розірвати договірні відносини (розірвати договір).

Таким чином, сама заява і є заявою волевиявленням відповідача про припинення газопостачання та розірвання договору

В свою чергу, Оператор ГРМ безпідставно не виконав свого зобов`язання щодо припинення газопостачання (розподілу природного газу) споживачеві, не надав відповіді на офіційне звернення відповідача щодо бажання останнього від`єднатися від системи газопостачання та не роз`яснив при цьому необхідності здійснити оплату такої послуги, із зазначенням реквізитів для оплати.

Отже, судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що з липня 2021 року позивач безпідставно продовжував нараховувати відповідачу плату за послуги з розподілу природного газу, тоді як останній вже не являвся споживачем природного газу, а відтак не потребував надання йому послуги з розподілу газу.

Згідно до діючого законодавства в сфері надання житлово-комунальних послуг, споживачі обов`язані оплатити такі послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

В даному випадку відповідачем надано докази на спростування факту користування ним послугою позивача розподілу природного газу з червня 2021 року, шо вірно було взято судом першої інстанції до уваги при вирішенні питання розміру заборгованості.

Поряд з цим, встановивши до подання вищевказаної заяви про припинення газопостачання, відповідач користувався наданими позивачем послугами, проте не здійснював своєчасну оплату за такі послуги, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем, яка виникла станом на червень 2021 року включно в розмірі 2626,86 грн., яка підлягає стягненню на користь товариства з урахуваннями положень ст. 625 ЦК України.

За нормами статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суд першої інстанції, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість, що утворилась станом на 31.06.2021 у розмір 2626,86 грн. за розподіл природного газу, інфляційні втрати в розмірі 169,77грн, три відсотки річних в розмірі 51,39 грн., а всього 2848,02 грн.

Доводи апеляційної скарги вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують та не місять посилань на обставини, які б свідчили про їх помилковість.

Так, не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що до стягнення підлягає заборгованість в загальному розмірі 8567,56 грн, яка отоварилась за період з 21.01.2020 року по 23.02.2022 року, оскільки впродовж часу з червня 2021 року відповідач фактично не користувався такою послугою, що було встановлено судоми в ході розгляду справи.

Оскільки за змістом закону споживач має обов`язок здійснювати оплату лише за фактично використані послуги, тоді як в зазначений період часу ОСОБА_1 припинив споживання природного газу, правові підстави для покладення на нього обов`язку по їх оплаті - відсутні.

За таких обставин рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Щодо вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, колегія судді зазначає наступне.

Так, у відзиві на апеляційну скаргу представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Міщенко Ю.О. заявлено клопотання щодо розподілу судових витрат, а саме правничої допомоги, у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

На їх підтвердження, адвокатом приєднано до справи - ордер на надання правничої (правової) допомоги, договір №10/07.1-25 про надання професійної правничої допомоги від 10.07.2025 року, квитанція до прибуткового касового ордеру №10.1/07/25 від 10.07.2025 року на суму 15000 грн., акт виконаних робіт до договору від 10.07.2025 року №10.07.2025 №10/07.1-25, де зазначено опис робіт: попереднє опрацювання матеріалів апеляційної скарги, попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин, вивчення законодавства на які посилається апелянт та наліз судової практики, підготовка відзиву на апеляційну скаргу, а також представлення інтересів позивача в Полтавську апеляційному суді на суму 15000 грн.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України та оцінюючи реально витрачений адвокатом час в ході розгляду справи апеляційною інстанцією, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру відшкодування витрат на оплату послуг адвоката за надання правничої допомоги з огляду на наступне.

Так, матеріалами справи доводиться, що адвокатом на стадії апеляційного розгляду було підготовлено відзив на апеляційну скаргу на рішення районного суду.

Інших дій, які б свідчили про надання таких послуг своєму клієнту з приєднаних до справи документів - не вбачається.

В суді апеляційної інстанції адвокат участі не приймав з огляду на те, що розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

При вирішенні розміру відшкодування, колегія суддів виходить як з реального обсягу наданих адвокатських послуг, складності самої справи, її значення для учасників справи та сталості судової практики при розгляді справ подібної категорії, у зв`язку з чим визначає розмір відшкодування за реально надану адвокатом правничу допомогу в розмірі 1500 грн., оскільки суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката.

Керуючись ст. 367, ч.1 п. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» залишити без задоволення.

Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 06 серпня 2024 року залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 1500 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 04 вересня 2025 року.

Судді: О.І. Обідіна С.Б. Бутенко Г.Л. Карпушин