Справа № 513/582/25
Провадження № 2/513/645/25
Саратський районний суд Одеської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 вересня 2025 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Рязанової К.Ю., за участю: секретаря судового засідання Филипчук Л.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в собі представника адвоката Ільїчова Сергія Дмитровича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
у с т а н о в и в:
Позов обґрунтований тим, що позивач ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому 14 жовтня 2017 року Приморським районним у м.Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1905.
Під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спільне життя з відповідачем не склалося з причин несумісності характерів, різних поглядів на життя, різних уявлень про роль кожного з подружжя в сім`ї. Внаслідок цього, між позивачем та відповідачем часто виникають непорозуміння. Відповідач не розуміє сутності проблем, які виникають у сім`ї, не здатний підтримувати нормальну атмосферу в ній, піклуватися про побудову сімейних відносин із позивачем на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. З червня 2024 сторони проживають окремо і за наявною у позивача інформацією відповідач виїхав закордон. Син ОСОБА_5 проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина, хоча має таку можливість. В свою чергу дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, який позивач самостійно не зможе забезпечити. Наведене вище у своїй сукупності стало підставою для звернення позивача до суду із позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.
Ухвалою судді Саратського районного суду Одеської області від 05 травня 2025 року позовну заяву залишено без руху, з наданням позивачу строку для усунення недоліків.
09 травня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Ільїчова Сергія Дмитровича надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою судді Саратського районного суду Одеської області від 15 травня 2025 року позовну заяву и прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Ільїчов С.Д., яких належним чином повідомили про день, час та місце слухання справи, до суду не з`явились, від представника позивача надійшла заява в якій представник просив розглянути справу за їх відсутності, позов підтримав, погодився на заочний розгляд справи.
Відповідачу ОСОБА_2 судові виклики надсилались за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Судові виклики на 17 червня 2025 року на 08:30 годину та 02 вересня 2025 року на 11:00 годину повернулись з відмітками, що адресат за вказаною адресою не проживає.
Окрім того, за правилами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За положеннями ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до частини 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Частинами 1, 2 ст.281 ЦПК України встановлено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Отже, суд постановив провести заочний розгляд цивільної справи на підставі наявних матеріалів.
Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку про задоволення позову.
За положеннями частини 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з частиною 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.
Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Ст.112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Виходячи з положень ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Згідно з частиною 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків.
За статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частин 1, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
На підставі частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
За положеннями частини 1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до частини 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Сторони перебувають у шлюбі з 14 жовтня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 14 жовтня 2017 року Приморським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 .
Сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданим 23 червня 2020 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).
Сімейні відносини сторони припинили з червня 2024 року, мешкають окремо, за наявною інформацією у позивача, відповідач виїхав за кордон, позивач наполягає на розірванні шлюбу.
Як вбачається з Витягу з реєстру територіальної громади № 2025/005043888 від 18 квітня 2025 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до рішення Одеської міської ради № 2072-VIII від 24 квітня 2024 року, чинна назва вулиці Бородинська є Героїв Зміїного.
Таким чином, судом встановлено що позивач ОСОБА_1 дійсно проживає разом зі своїм сином ОСОБА_4 , 2020 року народження.
Суду не надано відомостей щодо знаходженні на утримання відповідача інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків.
Судом встановлено, що відповідач є працездатним. При цьому суд виходить з того, що відсутність роботи не звільняє батька від обов`язку утримувати дітей.
Ураховуючи стан здоров`я та матеріальне становище малолітньої дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших осіб на утриманні, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно,
Також суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб, укладений між сторонами.
Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Ураховуючи, клопотання позивача про залишення їй шлюбного прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй шлюбне прізвище ОСОБА_7 .
Крім того, відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно із частиною 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 3 статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесення витрат на оплату правничої допомоги представником позивача надано суду: Договір про надання правничої допомоги №180402501/04 від 19 квітня 2025 року; Додаток про співробітництво у сфері надання правничої допомоги/юридичних послуг №01112405-см від 01 травня 2024 року, Договір №18042501 про надання правової допомоги/юридичних послуг від 18 квітня 2025 року.
На підставі частини 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений нею за подання позовної заяви про розірвання шлюбу судовий збір у сумі 968,60 гривень.
Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачка звільнена від сплати судового збору за вимогу щодо стягнення аліментів. У зв`язку з чим, на підставі ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 гривень.
У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст. ст. 105, 110, 112, 113, 180-182, 183 СК України, ст. ст. 2-13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-282, 288, 289, 354 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 в собі представника адвоката Ільїчова Сергія Дмитровича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 14 жовтня 2017 року Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис за № 1905 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.
Після розірвання шлюбу дружині залишити шлюбне прізвище ОСОБА_7 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 квітня 2025 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 (дев`яносто шість) копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто Саратським районним судом за заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після проголошення рішення, а відповідачем - протягом тридцяти з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_3 , виданий 06 листопада 2017 року органом 5114, РНОКПП НОМЕР_4 .
Представник позивача: адвокат Ільїчов Сергій Дмитрович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН № 6174, видане Радою адвокатів Донецької області на підставі рішення № 1 від 26 січня 2022 року, РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Суддя К. Ю. Рязанова