Справа №351/884/25
Номер провадження №2/351/706/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Мартинюка В.І.,

за участю секретаря судового засідання Григоращук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Представник позивачки адвокат Паламарчук О.А. звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 22 квітня 2014 року між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано шлюб виконкомом Іллінецької сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2. Під час шлюбу у позивачки із відповідачем виникали розбіжності у поглядах на сімейне життя, роль жінки та чоловіка у сім`ї. Вони ставали дедалі чужими один одному. На даний час фактичні шлюбні стосунки між ними припинені. Подружжя не має спільних інтересів, позивачка не бажає відновлювати шлюбні стосунки. Тому звернулася в суд із заявою про розірвання шлюбу. Також просить стягнути з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати, а саме витрати на правничу допомогу у розмірі 1 500,00 грн та сплачений судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак її представник ОСОБА_3 у прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи проводити без участі позивачки.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с. 25 ).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 18.06.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, водночас способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Частиною 2 статті 104 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України).

Судом встановлено, що 22.04.2014 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб у виконкомі Іллінецької сільської ради Снятинського району Івано-Франківської, про що зроблено відповідний актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Прізвища після одруження: чоловіка - « ОСОБА_5 », дружини - « ОСОБА_5 » (а.с. 8).

Сторони мають різні характери та погляди на життя, різні інтереси, спільного господарства не ведуть. Шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати.

Разом із позовною заявою представником позивачки адвокатом Паламарчук О.А. заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат, понесених у справі, що складаються із витрат на правничу допомогу у розмірі 1 500,00 грн та судового збору у розмірі 1 211, 20 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

У п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За нормами частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частинами 1, 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частинами 3-5 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат .

До схожого висновку Верховний Суд дійшов у своїй постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) та постанові від 15 червня 2022 року у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20).

Отже, витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною та доказами такої сплати.

На підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано платіжну інструкцію № 2.170337065.1 від 09.06.2025 про оплату послуги зі складання позовної заяви про розірвання шлюбу (а.с. 9). Договору про надання правничої допомоги та доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості суду не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N19336/04) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням наведених норм права та з огляду на те, що матеріали справи не містять договору про надання правничої допомоги та відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, суд дійшов висновку, що вимога представника позивача про стягнення на користь позивачки із відповідача понесених витрат на правничу допомогу не підлягає до задоволення.

При поданні позовної заяви до суду позивачкою ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 0.1.1 від 03.06.2025 (а.с. 19).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачений судовий збір відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у сумі 1 211, 20 грн.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 104, 105, 110, 112 СК України, керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 20.04.2014 виконкомом Іллінецької сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у сумі 1 211,20 грн.

У стягненні з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат на правничу допомогу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 02 вересня 2025 року.

Суддя Василь МАРТИНЮК