У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

01.09.2025 Справа №607/17725/25 Провадження №2/607/5026/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., при вирішенні питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути із відповідача в його користь 400 000 (чотириста тисяч) доларів США.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Пред`являючи цей позов позивач не сплатив судовий збір посилаючись на п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як на підставу звільнення його від сплати судового збору. Також, долучив до матеріалів справи копію посвідчення учасника бойових дій.

Так, відповідно до п. 13 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Конструкція п. 13 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» вказує на категорію справ, в яких учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору. Якби лише наявність в особи такого статусу надавала у цій частині пільгу, то відпадала б необхідність у формулюванні другої частини зазначеної норми закону про уточнення характеру порушених прав.

Необхідно звернути увагу позивача на те, що відповідно до п. 13 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав.

Тобто, встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовної заяви, яка стосується стягнення боргу по розписці.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами про стягнення боргу по розписці.

Крім цього, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) зробила правовий висновок про те, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Серед них немає пільг щодо звільнення від сплати судового збору у справах із вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі.

Також суд звертає увагу, що на розгляд Великої Палати Верховного Суду була передана справа № 567/79/23 для відступлення, зокрема, і від вищенаведених висновків щодо застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI.

Однак, в ухвалі від 11 вересня 2024 року у справі № 567/79/23 Велика Палата Верховного Суду не встановила об`єктивних причин для відступу від правового висновку у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 та від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17.

Тобто, сформувалася усталена судова практика Верховного Суду з питання звільнення від сплати судового збору учасників бойових дій, згідно з якою судовий збір не стягується з учасників бойових дій тільки у разі, якщо вони звертаються за захистом своїх порушених прав, які пов`язані із питаннями, пов`язаними з їхнім соціальним захистом саме як учасників бойових дій.

Предметом розгляду цієї справи є стягнення боргу по розписці, тому відсутні підстави вважати, що ця справа пов`язана із порушенням прав позивача як учасника бойових дій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту позивача як учасника бойових дій.

Інших документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, позивач не надав.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення боргу по розписці, яке не стосується порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, то він не звільняється від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Відповідно, судовий збір за подання цього позову підлягає сплаті.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач не звільняється від сплати судового збору, звернувшись до суду з такими позовними вимогами, оскільки вони не стосуються захисту прав позивача, пов`язаних винятково з його статусом як учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), а тому підстав для звільнення його від сплати судового збору суд не вбачає.

Так, позивачем заявлено вимогу майнового характеру про стягнення із відповідача в його користь 400 000 (чотириста тисяч) доларів США.

Ціну позову у позовній заяві вказано 16 712 000 гривень.

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розміри ставок судового збору визначені у частині другій статті четвертої Закону України «Про судовий збір».

Згідно п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою підприємцем, справляється судовий збір в розмірі 1-го відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211, 20 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15 140, 00 грн.).

Таким чином, за вимогу майнового характеру з ціною позову в розмірі 16 712 000 гривень, позивачу необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 15 140, 00 гривень та надати суду оригінал квитанції про його сплату.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк п`ять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме:

1. оплатити судовий збір за вимогу майнового характеру в розмірі 15 140, 00 гривень, відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та подати суду оригінал платіжних документів про сплату судового збору.

На підставі наведеного і, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без руху, надавши позивачу строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали суду недоліків.

У випадку невиконання вимог даної ухвали заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Л. Дзюбич