Провадження № 2/175/2381/25
У Х В А Л А

04 вересня 2025 року суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Озерянська Ж.М., розглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Пред`явлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно зі ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день звернення з позовом до суду складає 1 211,20 грн. та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день звернення з позовом до суду складає 15 140 грн.

Виходячи з вимог ст. 176 ЦПК України ціна позову за позовними вимогами майнового характеру про визнання права власності на майно визначається вартістю майна.

Звертаючись з позовом до суду позивач заявив позовну вимогу майнового характеру про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, при цьому зазначив ціну позову 630303 грн., виходячи з власної оцінки спірного майна.

Суд звертає увагу позивача на таке.

Згідно із пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 № 20 «Про судову практику в справах за позовами про захист права приватної власності» вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Національного стандарту №1 «Загальні Засади оцінки майна і майнових прав» від 10 вересня 2003 року №1440 ринкова вартість - це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Поняття «дійсна вартість майна» є за своїм змістом тотожним поняттю «ринкова вартість майна».

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

При цьому, вказаною статтею Закону визначено, що майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (право володіння, розпорядження, користування), спеціальне майнове право на об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, а також інші специфічні права (право на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та право вимоги.

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Строк дії звіту про оцінку майна не може перевищувати шість місяців з дати оцінки, про що зазначається в такому звіті (пункт 2 розділу ІV Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, затвердженого наказом Фонду державного майна України 17.05.2018 № 658).

Відповідно до п. 1 розділу IV «Порядок реєстрації звіту про оцінку в Єдиній базі та внесення інформації зі звіту про оцінку до Єдиної бази» Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, звіт про оцінку підлягає реєстрації в Єдиній базі протягом п`яти робочих днів від дати складання такого звіту про оцінку суб`єктом оціночної діяльності (оцінювачем).

Відповідно до п. 1 розділу IV «Порядок реєстрації звіту про оцінку в Єдиній базі та внесення інформації зі звіту про оцінку до Єдиної бази» Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, затвердженого наказом Фонду державного майна України 17 травня 2018 року № 658 (у редакції наказу Фонду державного майна України від 12 січня 2021 року № 24), та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 2018 р. за № 677/32129, звіт про оцінку підлягає реєстрації в Єдиній базі протягом п`яти робочих днів від дати складання такого звіту про оцінку суб`єктом оціночної діяльності (оцінювачем).

Таким чином, позивачем взагалі не долучено до матеріалів позовної заяви звіт про оцінку майна, не зазначено та не підтверджено належними та допустимими доказами вартість спірного майна щодо реальної вартості цього майна на дату подання позовної заяви, з урахуванням якої і має бути визначено ціну позову та сплачено судовий збір як за вимогу майнового характеру щодо визнання права власності на нерухоме майно.

Зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов`язковою вимогою до змісту позовної заяви.

Враховуючи вищезазначене, приходжу до висновку, що встановлена позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна.

Частиною 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попереднього визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Звертаючись з позовом до суду позивач не зазначив та не надав суду докази на підтвердження дійсної вартості спірного майна, сплатив судовий збір в сумі 6303 грн. за розгляд майнового спору, тому на підставі ст. 6 Закону України «Про судовий збір», зважаючи на аналіз пропозицій щодо продажу схожих об`єктів нерухомості, позивачу попередньо необхідно встановити розмір судового збору з позовних вимог майнового характеру, з розрахунку вартості спірного майна 2 800 000 грн. (2 800 000 х 0,01/2) в сумі 14 000 грн.

З урахуванням сплати судового збору в сумі 6303 грн., позивачу необхідно доплатити судовий збір в сумі 7697 грн. (14000 грн. 6303 грн.).

Виходячи з вимог ст.4, ЗУ «Про судовий збір» позивачу необхідно:

- доплатити судовий у розмірі 7697 грн. за реквізитами банківської установи, уповноваженої приймати судовий збір: за реквізитами:

Отримувач коштів - ГУК у Дн-кiй обл/ТГсмтСлобож/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37988155

Банк отримувача - Казначейство України(ел. адм. подат.)

Рахунок отримувача - UA0004457

Код класифікації доходів бюджету - 22030101

Призначення платежу - 621; Судовий збір, за позовом ОСОБА_1 , Дніпровський районний суд Дніпропетровської області

- або надати документи з обґрунтуванням підстав звільнення від сплати судового збору відповідно до закону чи надати інший документ, який визначає реальну вартість спірного нерухомого майна.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, враховуючи те, що позовна заява, містить недоліки, без усунення яких справа не може бути призначена до розгляду, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху, надавши позивачці строк для усунення вищевказаних недоліків.

При таких обставинах, керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ними ухвали. Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили після підписання її суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Озерянська Ж.М.