Справа № 367/1955/23
Провадження №2/367/795/2025
УХВАЛА

Іменем України

10 червня 2025 року м. Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді Третяк Я.М.,

за участі секретаря судового засідання Люліної О.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за попереднім договором купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за попереднім договором купівлі-продажу.

Ухвалою суду від 26.04.2023 за вказаним позовом відкрито загальне позовне провадження.

Під час підготовчого провадження позивач ОСОБА_3 , надавши докази надіслання всім учасникам судового процесу відповідних копій, подав заяву про зміну предмету позову, зокрема, не змінюючи підстав позову, з урахуванням раніше поданої заяви про зміну предмета позову, вважав необхідним уточнити виклад раніше заявлених позовних вимог, не змінюючи їх суті, шляхом викладу їх у такому вигляді: стягнути зі спадкоємців ОСОБА_8 , а саме з ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , пропорціно до одержаної ними частки у спадковому майні на користь ОСОБА_3 , грошові кошти в розмірі 17125 доларів США, сплачених згідно з попереднім договором купівлі-продажу від 12.07.2020 та грошові кошти в розмірі 143339,22 грн. витрат на проведення ремонтних робіт, купівлю матеріалів, меблів і техніки у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, 28.01.2025 через підсистему «Електронний суд» до суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Табалюка Я.О. про зупинення провадження у справі, в якому просив суд зупинити провадження у цивільній справі № 367/1955/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за попереднім договором купівлі-продажу, до припинення перебування ОСОБА_6 на військовій службі у складі Збройних Сил України, під час воєнного стану. Клопотання обґрунтоване тим, що відповідач ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на військовій службі з 27 червня 2024 року строком на 3 роки, що підтверджується контрактом про проходження громадянином України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу від 27 червня 2024 року, довідкою № 185/86 від 03 липня 2024 року та посвідченням про відрядження № 223 від 18 грудня 2024 року, а тому, на думку представника відповідача, перебування ОСОБА_6 у складі Збройних Сил України під час воєнного стану, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, є безумовною підставою для зупинення провадження у справі, незалежно від її складності.

У підготовчому засіданні представник позивача зазначену заяву про зміну предмету позову підтримав, просив суд її прийняти. Щодо заявленого представником відповідача ОСОБА_2 клопотання про зупинення провадження у справі просив відмовити, вказуючи, що під час розгляду справи в суді та перебування ОСОБА_5 на військовій службі, останній постійно отримує правничу допомогу, яку йому надає адвокат Короленко Т.Л., у зв`язку з чим права відповідача жодним чином не порушуються, а тому зупинення провадження у справі є недоцільним.

Представник відповідача ОСОБА_5 Короленко Т.Л. у підготовчому засіданні просив суд задовольнити клопотання про зупинення провадження у справі. Щодо прийняття заяви позивача про зміну предмета позову не заперечував.

Інші учасники процесу до суду не прибули, про розгляд справи повідомлені судом у встановленому законом порядку. У зв`язку з цим суд визнав можливим вирішити заявлені представником позивача та відповідача клопотання за їх відсутності.

Щодо прийняття судом заяви про зміну предмету позову.

За змістом п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

За правилами ч. 5 ст. 49 ЦПК України у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.

Суд ураховує, що зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин (аналогічний висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22 липня 2021 року у справі № 910/18389/20 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 204/6085/20).

Судом установлено, що заява про зміну предмету позову подана до закінчення підготовчого засідання, суду надано докази направлення її копії іншим учасникам справі, зміна предмету позову відбулася в межах спірних правовідносин, а тому заява про зміну предмету позову підлягає прийняттю.

Щодо клопотання про зупинення провадження у справі.

До клопотання від 28.01.2025 представником відповідача долучено копію посвідчення про відрядження від 18.12.2024 за № 228, видане солдату ОСОБА_5 , для виконання спеціальних завдань за призначенням, термін відрядження з 18.12.2024 до окремого розпорядження; копію довідки від 03.07.2024 № 185/86 (форма 5) за підписом начальника штабу військової частини ОСОБА_10 , видана солдату ОСОБА_6 , з якої вбачається, що він дійсно перебуває на військовій службі за контрактом на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти у військовій частині НОМЕР_1 з 27.06.2024 по теперішній час; копію контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посаду осіб рядового складу, укладеного 27.06.2024 між командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_11 та військовослужбовцем ОСОБА_5 .

Також, 03.06.2025 представником відповідача, адвокатом Короленком Т.Л. подано копію витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 23.08.2024, згідно якого солдат ОСОБА_5 , призначеного наказом начальника Генерального штабу Збройних сил України (по особовому складу) від 14.08.2024 № 1076-РС, на посаду молодшої медичної сестри лабораторії (молекулярно-біологічна з імунобіологічними дослідженнями) лабораторного відділу військової частини НОМЕР_2 , який прибув із військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_2 , з 23.08.2024 зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення та вважається таким, що з 23.08.2024 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК Україн исуд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина. І саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до частини другої статті 55 Конституції України. Право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Відсутність такої можливості обмежує це право. А за змістом частини другої статті 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (рішення Конституційного Суду України від 07.05.2002 № N 8-рп/2002).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Своєю чергою реалізація завдання цивільного судочинства, визначеного статтею 2 ЦПК України, та ефективне поновлення порушеного (невизнаного, оспорюваного) права не можливе без дотримання судом встановлених законом строків розгляду та вирішення справи.

Частиною третьою статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено розумність строків розгляду справи судом.

Вимога щодо дотримання розумного строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Росії проти України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» по всій територій країни було введено воєнний стан, який продовжує діяти станом на сьогоднішній день.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII (далі - Закон №389-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 16 Закону №389-VIII визначено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку Указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

За приписами статей 1 та 3 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 №1934-XII (далі - Закон № 1934-XII) Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Структура Збройних Сил України визначається статтею 3 Закону №1934-XII, відповідно до частини третьої якої Збройні Сили України організаційно складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Конструкція пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, дає підстави для висновку, що визначена ним підстава зупинення провадження пов`язана не із самою обставиною введення воєнного стану, а із фактом перебування сторони у справі у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення).

Відповідно до пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Результат аналізу пункту 12 Положення дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 29 березня 2023 року у справі № справа № 756/3462/20 (провадження № 61-7918св22).

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Сукупний аналіз вищенаведених обставин та положень закону вказує на те, що надані представником відповідача документи не підтверджують перебування відповідача ОСОБА_6 в складі військових формувань, що переведені на воєнний стан, наразі виконує бойові завдання у зоні бойових дій та бере безпосередню участь у бойових діях або у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ, перебуваючи безпосередньо на лінії бойового зіткнення з противником, та не дають підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, оскільки сам лише факт перебування ОСОБА_5 на військовій службі не доводить факту перебування його у структурному підрозділі, що переведений на воєнний стан, та виконання відповідачем бойових завдань у зоні бойових дій.

Отже, перебування на службі ОСОБА_6 у вказаній військовій частині, не в безпосередній зоні бойових дій, не перешкоджає можливості брати участь у розгляді справи.

В ухвалі Верховного Суду від 29 серпня 2022 року в справі № 461/5209/19 (провадження № 61-5782св22) вказано, що: «22 серпня 2022 року позивач звернувся до суду касаційної інстанції із клопотанням про зупинення провадження у справі № 461/3554/21 у зв`язку з тим, що він перебуває на військовій службі у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, військовослужбовець не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій. На підтвердження клопотання про зупинення провадження у справі позивач надав довідки із військової частини від 08 серпня 2022 року № 2/762 та № 2/761. Пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява про зупинення провадження у справі № 461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан».

Таким чином Верховним Судом зроблено висновок про наявність підстав для зупинення провадження у справі, якщо перебування учасника справи в ЗСУ перешкоджає розгляду справи.

Аналогічні висновки викладені в ухвалі Верховного Суду від 17 січня 2023 року у справі № 501/1699/17 (провадження № 61-17764св21), постанові від 11.10.2023 у справі № 127/1407/22( провадження № 61-2377св23).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відсутні підстави, визначені у п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, для зупинення провадження у цій справі.

Керуючись ст. ст. 49, 259-261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Прийняти до розгляду заяву позивача ОСОБА_3 від 28.04.2025 про зміну предмету позову.

Розгляд справи продовжити з урахуванням даної заяви.

Надіслати учасникам справи копію даної ухвали.

Встановити відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України - п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали з доданням доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів, якщо такі докази не надані позивачем; а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Попередити відповідачів, що в разі ненадання відзиву в установлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Запропонувати позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачам - заперечення протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов та відповіді на відзив відповідно.

2. У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_6 про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підялгає.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Я.М.Третяк