Справа № 944/6558/24
Провадження №2/944/748/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

30.05.2025 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

за участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Яворівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 , про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , у якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просить: виключити відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, як батька дитини з актового запису про народження ОСОБА_4 № 21, вчиненого 18 жовтня 2010 року Любинською сільською радою Яворівського району Львівської області.

На обґрунтування позову зазначає, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 23 жовтня 2010 року. У шлюбі у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 18 травня 2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Оскільки син народився через два місяці після реєстрації шлюбу, батьком у свідоцтві про народження, вказано ОСОБА_2 , про що внесено відомості до актового запису про народження № 21, складеного 18 жовтня 2010 року Любинською сільською радою Яворівського району Львівської області. Позивач зазначає, що ОСОБА_2 не є біологічним батьком ОСОБА_4 , про що відповідач здогадувався. У грудні 2021 року ОСОБА_2 сам звернувся до суду з позовом про оспорювання батьківства щодо ОСОБА_4 . Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 20 лютого 2024 року дану позовну заяву залишено без розгляду. Про це вона дізналася лише в лютому 2024 року і в зв`язку з цим звернулась до суду з даним позовом. Біологічним ОСОБА_4 є третя особа у справі ОСОБА_3 , який відповідно до ст. 138 Сімейного кодексу України подав нотаріально завірену заяву про визнання батьківства. Також заочним рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 18 жовтня 2021 року було задоволено позов ОСОБА_2 до неї про виключення відомостей про нього як про батька іншої дитини ОСОБА_5 . Зважаючи на викладене, просить позов задовольнити.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 02 грудня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 26 лютого 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибула, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 неодноразово не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, а саме шляхом надсилання судових повісток рекомендованими повідомленнями за адресою зареєстрованого місця проживання ( АДРЕСА_1 ), шляхом надсилання смс-повідомлення на номер телефону НОМЕР_1 , вказаний у позовній заяві , а також шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Яворівського районного суду Львівської області. Про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, пояснень не подав.

У судове засідання представник третьої особи Яворівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не прибув, подав заяву про розгляд справи без участі.

У судове засідання третя особа ОСОБА_3 не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 21 травня 2025 року, є дата складення повного судового рішення 30 травня 2025 року.

Оцінивши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Суд встановив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2010 року.

Шлюб між сторонами розірвано рішенням Яворівського районного суду Львівської області 18 травня 2018 року.

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі батьки вказано ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 18 жовтня 2010 року Любинською сільською радою Яворівського району Львівської області.

Також суд встановив, що 09 грудня 2021 року ОСОБА_2 звертався до суду з позовною заявою про оспорювання батьківства відносно ОСОБА_4 . Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 20 лютого 2024 року позовну заяву залишено без розгляду.

ОСОБА_1 і ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 22 квітня 2023 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 22 квітня 2023 року, виданого Яворівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

Відповідно до наданої суду заяви про визнання батьківства від 25 лютого 2025 року, посвідченої приватним нотаріусом Чопиком Ю.С., ОСОБА_3 визнає себе батьком ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_6 .

Також ОСОБА_1 і ОСОБА_3 24 жовтня 2024 року подавали заяву про визнання батьківства останнього щодо ОСОБА_4 до Яворівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Крім того, рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 18 жовтня 2021 року було задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_6 та виключено відомості про ОСОБА_2 як батька дитини з актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , іншого сина позивачки.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану від 08 листопада 2024 року, на підставі зазначеного рішення суду з Актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було виключено відомості про ОСОБА_2 як про батька та на підставі заяви ОСОБА_3 від 23 жовтня 2024 року про визнання батьківства внесено відомості про нього як про батька дитини, а також видано нове свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_7 .

Статтею 51 Конституції України, ч. ч. 2-3 ст. 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини.

Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Статтею 133 Сімейного кодексу України визначено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік батьком дитини.

Згідно зі ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Як роз`яснено у п. п. 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 Сімейного кодексу України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 Сімейного кодексу України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Отже, оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини (ст. 136 Сімейного кодексу), а також жінка, яка народила дитину в шлюбі, звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини (ст. 138 Сімейного кодексу).

Так, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 138 Сімейного кодексу жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство.

Отже, відповідно до наведених норм, мати дитини може оспорити батьківство особи, записаної батьком в актовому записі про народження дитини, шляхом пред`явлення позову про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису, за умов, якщо вона народила дитину, перебуваючи у шлюбі з цією особою, подання іншою особою заяви про своє батьківство щодо цієї дитини.

Як описано вище, на час народження ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі (з 23 липня 2010 року).

24 жовтня 2024 року ОСОБА_1 і ОСОБА_3 подавали заяву про визнання батьківства останнього щодо ОСОБА_4 до Яворівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Також ОСОБА_3 надав суду нотаріально завірену заяву від 25 лютого 2025 року про визнання себе батьком ОСОБА_4 .

Отже, в даному випадку наявні та документально підтверджені всі умови для оспорювання ОСОБА_1 як мамою ОСОБА_4 батьківства ОСОБА_2 шляхом виключення запису про нього як батька дитини з актового запису, а саме народження дитини в період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі та подання іншою особою ОСОБА_3 заяви про своє батьківство щодо дитини.

Також суд враховує, що біологічне зачаття ОСОБА_4 очевидно відбулося до реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 23 липня 2010 року.

Крім того, як описано вище, сам ОСОБА_2 звертався до суду з позовною заявою про оспорювання батьківства відносно ОСОБА_4 , яку суд залишив без розгляду в зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

Також разом з позовною заявою ОСОБА_1 подавала перелік питань до відповідача ОСОБА_2 в порядку ст. 93 ЦПК України, зокрема, чи визнає він, що не є біологічним батьком ОСОБА_4 , та клопотання про призначення судової-молекулярно-генетичної експертизи, на вирішення якої просила поставити питання, чи є ОСОБА_2 біологічним батьком ОСОБА_4 .

Однак в ході розгляду справи позивач відкликала дане клопотання, зважаючи на фактичну неможливість проведення експертизи через неявки відповідача в судові засідання та відсутність відомостей про місце його проживання (перебування).

Враховуючи доводи та послідовну позицію ОСОБА_1 , попередню поведінку та подані позови ОСОБА_2 , встановлені обставини справи, описані вище, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для виключення відомостей про ОСОБА_2 як батька дитини з Актового запису про народження ОСОБА_4 .

Додатково суд враховує також описані вище обставини про те, що: позивач ОСОБА_1 і третя особа ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 квітня 2023 року; рішенням суду від 18 жовтня 2021 року було задоволено позов ОСОБА_2 та виключено відомості про нього як батька дитини з актового запису про народження ОСОБА_5 іншого сина позивачки та рідного брата ОСОБА_4 , а також з Актового запису про народження ОСОБА_5 було виключено відомості про ОСОБА_2 як про батька та на підставі заяви ОСОБА_3 про визнання батьківства внесено відомості про нього як про батька дитини.

Суд вважає, що дані обставини також мають значення для вирішення спору, оскільки третя особа ОСОБА_3 визнає себе батьком обох дітей позивачки, які є рідними братами (щодо одного з них ОСОБА_5 до Актового запису про народження вже включено відомості про нього як про батька), перебуває в зареєстрованому шлюбі з позивачкою, відповідно, проживає однією сім`єю з нею та дітьми, а тому, на думку суду, виключення відомостей про ОСОБА_2 як батька дитини з Актового запису про народження ОСОБА_4 не суперечитиме інтересам самої дитини.

Відповідно до пп. 20 п. 1 Розділу III «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з пп. 2.13.1 п. 2.13 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Враховуючи наявність підстав для виключення відомостей про ОСОБА_2 як батька дитини з Актового запису про народження ОСОБА_4 та визнання ОСОБА_3 батьківства відносно ОСОБА_4 , суд вважає, що позов слід задовольнити та виключити відомості про ОСОБА_2 як батька дитини з актового запису про народження ОСОБА_4 № 21, вчиненого 18 жовтня 2010 року Любинською сільською радою Яворівського району Львівської області.

Також ОСОБА_1 подала до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду із даним позовом.

Клопотання мотивує тим, що такий строк було пропущено з поважних причин, а саме виключно через об`єктивну неможливість реалізувати право на звернення до суду раніше. Достовірна інформація про сумніви відповідача щодо батьківства та про його позов до суду надійшла позивачці лише 31 липня 2024 року, коли вона ознайомилась з матеріалами справи, порушеної за ініціативи відповідача. Також зазначає, що на момент подання позову відповідачем, а саме 09 грудня 2021 року, вона вже фактично не проживала за зареєстрованою адресою, куди надходила судова кореспонденція, а мешкала на орендованій квартирі. Віддак, не мала фактичної можливості отримати кореспонденцію, яка надсилалась за місцем реєстрації.

Поняття позовної давності міститься у положеннях ст 256 Цивільного кодексу України, це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 138 Сімейного кодексу України до вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини.

Згідно з ч.ч. 4,5 ст.267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

При цьому, із змісту ч. 3 ст. 138 Сімейного кодексу України не вбачається, що встановлений нею строк не може бути поновлений судом за наявності поважних причин його пропуску і в даному випадку, на думку суду, можливе застосування загальних норм щодо строку позовної давності, визначених, зокрема, ст. 267 Цивільного кодексу України.

У чинному законодавстві не наведено переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права у випадку подання позову з пропуском строку позовної давності. Тому це питання віднесено до компетенції суду, який розглядає судову справу по суті заявлених вимог.

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску позовної давності, необхідно врахувати, що поважними визнають лише ті обставини, які є об`єктивно не непереборними і пов`язані з дійсними труднощами для вчинення процесуальних дій у встановлений строк.

Суд зазначає, що позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом з пропуском строку позовної давності, встановленого ч. 3 ст. 138 Сімейного кодексу України, однак за допомогою належним та допустимих доказів довела поважність причин пропуску цього строку, оскільки, на переконання суду, доводи, наведені нею в клопотанні про поновлення строку позовної давності, свідчать про наявність поважних і незалежних від волі позивача обставини, що перешкоджали їй звернути до суду з таким позовом у встановлений законом строк, і дані обставини підтверджені належними доказами, доданими до цього клопотання та іншими матеріалами справи.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк звернення до суду з даним позовом.

За подання позовної заяви позивач ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією від 21 листопада 2024 року.

Судовий збір сплачений в розмірі, встановленому ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 133, 141, 206, 258-259, 263-265, 279, 354 ЦПК України, -

вирішив:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Виключити відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, як батька дитини з актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № 21, вчиненого 18 жовтня 2010 року Любинською сільською радою Яворівського району Львівської області.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати із сплати судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Яворівським районним судом Львівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 30 травня 2025 року.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Яворівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , адреса місцезнаходження: 81000, Львівська область, Яворівський район, м. Яворів, вул. Львівська, 2.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя Д.Б.Поворозник