Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/518/25
Єдиний унікальний №733/1608/25
03 вересня 2025 року м. Ічня
Ічнянський районний суд Чернігівської області
у складі головуючого судді Овчарика В.М.,
за участю секретаря Ткаченко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Ухвалою судді від 05 серпня 2025 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін (а.с. 180).
Заяв та клопотань від учасників справи не надходило.
У судове засідання представник позивача не з`явився, який письмово просив розглянути справу за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання також не з`явився, який згідно поштового повідомлення відсутній за вказаною адресою, а тому вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час, та місце судового засідання, який заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України вирішив справу розглядати на підставі наявних у ній даних та доказів, тобто про заочний розгляд справи, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.
Судом установлено, що 13 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «КРЕДОБАНК» з Анкетою-заявою № 124600 на отримання готівкового кредиту (а.с. 154).
04.03.2025 АТ «КРЕДОБАНК» направив відповідачу досудову вимогу, в якій вимагав протягом 30 днів з дня отримання вимоги усунути порушення вимог договору та погасити прострочену заборгованість в розмірі 81 803 грн 74 коп. У випадку невиконання вимоги у визначений строк позивач буде змушений звернутися за захистом своїх порушених прав до суду (а.с. 161).
З виписок по особовому рахунку відповідача за період з 16 серпня 2021 року по 16 травня 2025 року вбачається, що відповідач сплачував заборгованість за кредитом несвоєчасно та не в повному обсязі (а.с. 8-146).
Згідно розрахунку заборгованості по договору кредиту № КК/124600 від 13 серпня 2021 року, станом на 16 травня 2025 року заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем становить 84 519,30 грн, з яких: 46 044,34 грн неповернута сума заборгованості кредиту за тілом та 38 474,96 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 7).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Із матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за договором, у зв`язку з чим у нього утворилася вказана вище заборгованість.
Даний розрахунок загальної суми заборгованості відповідача по кредитному договору відповідає вимогам закону та не спростований останнім, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору суду не надано.
Таким чином, позивачем доведено належними та допустимими доказами у контексті вище перелічених норм законодавства щодо виникнення між сторонами зобов`язальних правовідносин на умовах, зазначених позивачем, надано докази щодо відсоткової ставки за користування кредитними коштами, строків їх повернення.
Враховуючи викладене вище та всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає, що в даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача щодо порядку погашення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим позовні вимоги останнього підлягають задоволенню у повному обсязі.
Зважаючи на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2025 року з 01 січня встановлений у розмірі 3 028 грн.
Отже, судовий збір за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру становить у розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 3 028 грн.
АТ «КРЕДОБАНК» при подачі позову до суду було сплачено суму судового збору в розмірі 3 028 грн відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», що підтверджується платіжною інструкцією кредитного переказу коштів № 27054736 від 11 червня 2025 року (а.с. 6).
У зв`язку із задоволенням позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 028 грн.
Вирішуючи питання стягнення витрат на правову допомогу, суд дійшов наступного висновку.
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Позивачем були заявлені витати на правничу допомогу в сумі 8 451,93 грн (10 % ціни позову за договором).
У підтвердження наданих послуг правової допомоги позивачем наданий договір про надання правничої допомоги від 11 лютого 2019 року, укладений між адвокатським об`єднанням «Бізнес і право» та АТ «Кредобанк» (а.с. 171), копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, виданого на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 174), копію посвідчення адвоката на ім`я Павленка С.В. (а.с. 174) та довіреність, якою в.о. Голови правління АТ «Кредобанк» уповноважив адвоката Павленка С.В. представляти інтереси товариства, зокрема, і в судах (а.с. 173).
Однак будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про сплату АТ «Кредобанк» адвокату Павленку С.В. 8 451,93 грн, як правової допомоги саме за позовом до ОСОБА_1 , або відомостей, які б свідчили про домовленість сторін про сплату адвокату Павленку С.В. 10 % від ціни позову за договором, матеріали справи не містять, оскільки надана копія договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року не містить повного його тексту, внаслідок чого неможливо визначити як узгоджений розмір гонорару представника позивача, так і порядок його підтвердження/розрахунку.
Інших доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною, позивачем також не надано.
За таких обставин суд дійшов висновку, що витрати на правову допомогу стягненню не підлягають.
Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 274, 279, 280, 281, 282, 283 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостізадовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК»заборгованість за договором № КК/124600 від 13 серпня 2021 рокув розмірі 84 519 (вісімдесят чотири тисячі п`ятсот дев`ятнадцять) гривень 30 коп, з яких: 46 044,34 грн неповернута сума заборгованості кредиту за тілом та 38 474,96 грн - сума заборгованості за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп судового збору.
У задоволенні вимог Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 в частині стягнення витрат на правову допомогу відмовити.
Копію заочного рішення направити відповідачці в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте Ічнянським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Повне судове рішення складено 03 вересня 2025 року.
Головуючий суддя В. М. Овчарик