ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.

при секретарі Коляді Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Пипи Альони Олегівни на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2025 року по справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, стягувач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», заінтересовані особи: Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Південний відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якого вказала, що 09 липня 2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір № 1/077725Д від 09 липня 2007 року відповідно до умов якого, Банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 140 000,00 (сто сорок тисяч) доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08 липня 2017 року.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, було укладено Іпотечний договір № 7725/1 від 09 липня 2007 року за умовами якого ОСОБА_1 передала в іпотеку Банку належне їй на праві власності майно - магазин/вбудоване приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

28 грудня 2023 року іпотечний договір посвідчено приватним нотаріусом Моісієнко В.М., зареєстрований в реєстрі за № 1371. З метою забезпечення виконання всіх грошових зобов`язань за Кредитним договором, 20 жовтня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ПАТ «Акцент-Банк» було укладено Договір поруки № 167, згідно якого розмір відповідальності Поручителя перед кредитором обмежується сумою у розмірі 10 000 грн. 00 коп. та 09 липня 2007 року.

Договір поруки № 0S2D/1 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_2 . З моменту укладення кредитного договору Позичальник сумлінно виконувала взяті на себе зобов`язання зі сплати щомісячних платежів за кредитом та сплати процентів за користування кредитними коштами.

Втім, у зв`язку з виникненням у Позичальника фінансових труднощів, вона втратила можливість здійснювати чергові платежі за кредитним договором, внаслідок чого почала виникати заборгованість за кредитним договором. У зв`язку з невиконанням Позичальником взятих на себе зобов`язань стосовно умов повернення кредиту, Банком була пред`явлена вимога про дострокове повернення кредиту та подано позов до суду «про стягнення заборгованості».

Заочним рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Дніпропетровської області від 30 жовтня 2013 року у цивільній справі № 202/33339/13-ц було частково задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», а саме: стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № 1/077725Д від 09 липня 2007 року у сумі 236 096,02 дол. США, що відповідно до курсу НБУ складає 1 887 119,24 грн., яка складається з 107 674,82 дол. США заборгованість за кредитом; 85 269,79 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом; 31 819,36 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 31,28 дол. США - штраф (фіксована частина); 11 300,78 дол. США - штраф (процентна складова); стягнуто солідарно з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» сплачений судовий збір у розмірі: 3 441,00 грн.

11 березня 2014 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист № 202/33339/13-ц на виконання заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2013 року, який було пред`явлено на примусове виконання до Південного відділу держаної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (нині - Південний відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 12 червня 2015 року на підставі вказаного виконавчого листа Південним відділом держаної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (нині - Південний відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрито виконавче провадження за № 47803664, але позивачу про наявність відкритого виконавчого провадження, відповідно і, на підставі якого виконавчого документа його було відкрито не було відомо, оскільки вона не отримувала від виконавчої служби ані Постанови про відкриття виконавчого провадження, ані жодних інших постанов та документів провадження.

Про наявність відкритого виконавчого провадження за № ВП 47803664 позивач дізналась лише тоді, коли на все її майно було накладено арешт, тому одразу звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 30 жовтня 2013 року у цивільній справі № 202/33339/13-ц. 11 грудня 2017 року Позивач, звернулася до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Дніпропетровської області із заявою про перегляд заочного рішення від 30 жовтня 2013 року у цивільній справі № 202/33339/13-ц, посилаючись на те, що вона не була присутньою у судовому засіданні і не мала змоги надати свої пояснення та докази по суті справи. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Дніпропетровської області від 17 січня 2018 року по справі № 202/33339/13- ц, заяву ОСОБА_1 про перегляд Заочного рішення задоволено. Заочне рішення від 30 жовтня 2013 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано і призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Отримавши вищезазначену ухвалу суду, позивач направила її до Південного відділу держаної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (нині - Південний відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) для закриття виконавчого провадження і вжиття всіх необхідних виконавчих дій. 07 лютого 2018 року Державним виконавцем Квашиним А.В., Південного відділу держаної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (нині - Південний відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.5 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження"(Копія постанови про закінчення ВП № 47803664 додається).

Після перегляду справи в загальному порядку було ухвалено рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 19 листопада 2018 року та вирішено стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 1/077725д від 09 липня 2007 року у розмірі 194196,17 доларів США, що за курсом 27,57 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19 листопада 2018 року складає 5 353 988,41 грн., що складається з: 108926,38 доларів США - заборгованість за кредитом, 85269,79 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, та судові витрати у розмірі 3211,6 грн. Стягнути з ПАТ «Акцент-банк» на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № 1/077725д від 09 липня 2007 року у розмірі 10000 грн та судові витрати у розмірі 229,40 гр банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № 1/077725д від 09 липня 2007 року у розмірі 10000 грн. та судові витрати у розмірі 229,40 грн., всього 10229,40 грн. Визнати поруку за договором поруки № os2d/1 від 09 липня 2007 року, укладеного між закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_2 припиненою.

06 лютого 2019 року Банком також було отримано виконавчий лист за рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Дніпропетровської області від 19 листопада 2018 року по справі № 202/33339/13-ц та пред`явлено 18 лютого 2021 року на виконання до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 22 лютого 2021 року постановою старшого державного виконавця було відкрите виконавчого провадження № 64577303.

В межах виконавчого провадження за № 64577303 на електронних торгах Державного підприємства "Сетам" було виставлено на електронні торги та реалізовано належне на праві власності майно боржника, а саме:

Іпотека. Вбудоване приміщення (магазин), загальною площею: 227,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 на суму: 656 670,00 грн. (Копія Протоколу № 573853 проведення електронних торгів від 11 липня 2022 року додається); 2. Двокімнатна квартира, загальною площею: 45,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 на суму: 311 270,40 грн.

ОСОБА_1 про наявність відкритого виконавчого провадження ВП № 64577303, відповідно і, на підставі якого виконавчого документа його було відкрито не було відомо, оскільки вона не отримувала від виконавчої служби ані постанови про відкриття виконавчого провадження, ані жодних інших постанов та документів провадження. Лише, у лютому місяці 2023 року ОСОБА_1 співробітником АТ КБ «ПриватБанк» було надано інформацію, що належна їй на праві приватної власності квартира виставлена на електронні торги ДП «СЕТАМ», номер лоту 522926, для примусової реалізації, в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк». З інформації, розміщеної на сайті вбачалося, що дата проведення аукціону була призначена на 22 лютого 2023 року за виконавчим провадженням ВП 64577303. Однак, інформація про реалізацію квартири позивача була отримана занадто пізно.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є особою юридично необізнаною, остання одразу звернулася за правовою допомогою, і між ОСОБА_1 та адвокатом Черненко Т.Б., було укладено Договір про надання правничої (правової) допомоги № 26/02-0123 і 26 лютого 2023 р. Адвокат 02 березня 2023 року ознайомилася із матеріалами виконавчого провадження ВП № 64577303 та отримала копію постанови про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу.

Ознайомившись із матеріалами ВП № 64577303, стало відомо, що відповідач, використавши своє право на дострокове стягнення заборгованості за кредитом на підставі заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2013 року у цивільній справі № 202/33339/13-ц, отримав виконавчий лист, який було пред`явлено до виконання до Південного відділу держаної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (нині - Південний відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)), виконавче провадження за № ВП 47803664, а також звернувся 16 листопада 2017 року ( під час дії рішення суду від 30 жовтня 2013 року, тобто до 11 грудня 2017 року до дати подачі заяви про перегляд заочного рішення) до приватного нотаріуса за вчиненням виконавчого напису у зв`язку з невиконанням Позичальником свого зобов`язання за тим же кредитним договором № 1/077725Д від 09 липня 2007 року.

Так, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Швець Р.О., 16 листопада 2017 року було вчинено виконавчий напис за № 20825 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» не сплачену в строк за кредитним договором № 1/077725Д від 09 липня 2007 року заборгованість у розмірі 115628,18 дол. США, що за курсом 25,84 відповідно до службового розпорядження НБУ від 07.08.2017 складає 2 987 832,17 грн. та витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1 800,00 грн.

17.01.2018 року виконавчий напис пред`явлено до виконання до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відкрито провадження 18.01.2018 року за номером ВП № 55567497.

В межах виконавчого провадження за № 55567497 на електронних торгах Державного підприємства "Сетам" було реалізовано належне на праві власності майно Боржника, а саме: 1. Торгівельний павільйон загальною площею: 35,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 на суму 188 000,00 грн. (Копія Протоколу № 446006 проведення електронних торгів від 18 листопада 2019 року додається); 2. Торгівельний павільйон загальною площею 27,6 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 на суму: 117 590,20 грн. (Копія Протоколу № 480798 проведення електронних торгів від 18.05.2020 року додається).

Таким чином Банк, здійснюючи не чесну підприємницьку діяльність, двічі стягнув виниклу заборгованість по одному і тому ж Кредитному договору: 1. Використав своє право на дострокове стягнення заборгованості пред`явивши позов до суду (станом на 30 жовтня 2013 року судом вже було встановлено розмір суми боргу до стягнення та прийнято рішення про стягнення цієї суми заборгованості).

Виконавчий лист був отриманий та пред`явлений Банком на примусове виконання. 2. І в той же час звернувся до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису (під час чинного заочного рішення суду). Окрім того, виконавчий напис також пред`явив на виконання до виконавчої служби.

Після скасування заочного рішення суду та під час його перегляду не зазначив ні суду, ні ОСОБА_1 про наявність виконавчого напису нотаріуса за яким вже також стягнена заборгованість за кредитним договором.

І незважаючи на наявне відкрите виконавче провадження за виконавчим написом, отримує виконавчий лист за рішенням суду після його перегляду і пред`явив цей виконавчий документ на примусове виконання.

Отже, шляхом очевидного обману свого позичальника, Банк фактично намагається неправомірно стягнути надмірні кошти з ОСОБА_1 (і за виконавчим написом, і за рішенням суду).

Таким чином, Банк фактично вимагає подвійне стягнення заборгованості, яка виникла з одного зобов`язання. Під час розгляду справи у суді за заявою про перегляд заочного рішення Банк умисно не повідомив суд та ОСОБА_1 про наявність вирішення спору через вчинення виконавчого напису нотаріусу, який вже на той час перебував на примусовому виконанні. За наявності виконавчого документу виконавчого напису нотаріуса під час розгляду справи у суді Банк повинен був або відкликати свій позов, або подати заяву про залишення позову без руху, що призвело би до наявності лише одного виконавчого документу виконавчого напису нотаріуса.

Наявність двох виконавчих документів (рішення суду та виконавчого напису нотаріусу) є подвійним стягненням заборгованості за одним тим самим зобов`язанням, яким Банк не правомірно скористався, звернувшись з позовною заявою про стягнення боргу до суду та з заявою до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Згідно до п. 1, 2, 6 ст. 4 Закону про захист прав споживачів, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; Таким чином, законодавством України гарантується захист прав споживачів, в тому числі, споживачів фінансових (кредитних) послуг, як під час їх придбання та замовлення, так і під час використання (споживання).

Відповідно до п.2 ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України просить суду визнати таким що не підлягає виконанню виконавчий лист № 202/33339/13-ц від 06 лютого 2019 року виданий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 1/077725Д від 09 липня 2007 року у розмірі 194196,17 доларів США, що за курсом 27,57 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19 листопада 2018 року складає 5 353 988,41 грн., що складається з: 108926,38 доларів США - заборгованість за кредитом, 85269,79 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, та судові витрати у розмірі 3211,6 грн.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала суду мотивована тим, що виконавчий лист виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом та, окрім того, обов`язок боржника на теперішній час не є відсутнім або припиненим.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та задовольнити її заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалу суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що заочним рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 30 жовтня 2013 року у цивільній справі № 202/33339/13-ц було частково задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», а саме: стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № 1/077725Д від 09 липня 2007 року у сумі 236 096,02 дол. США, що відповідно до курсу НБУ складає 1 887 119,24 грн., яка складається з 107 674,82 дол. США заборгованість за кредитом; 85 269,79 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом; 31 819,36 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 31,28 дол. США - штраф (фіксована частина); 11 300,78 дол. США - штраф (процентна складова); стягнуто солідарно з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» сплачений судовий збір у розмірі: 3 441,00 грн.

11 березня 2014 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист № 202/33339/13-ц на виконання заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2013 року, який було пред`явлено на примусове виконання до Південного відділу держаної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (нині - Південний відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 12 червня 2015 року на підставі вказаного виконавчого листа Південним відділом держаної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (нині - Південний відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрито виконавче провадження за № 47803664, але позивачу про наявність відкритого виконавчого провадження, відповідно і, на підставі якого виконавчого документа його було відкрито не було відомо, оскільки вона не отримувала від виконавчої служби ані Постанови про відкриття виконавчого провадження, ані жодних інших постанов та документів провадження.

Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що виконавчий лист виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом та, окрім того, обов`язок боржника на теперішній час не є відсутнім або припиненим.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч.1ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, внормовані Розділом VІ ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Як роз`яснив ВСС України в інформаційному листі від 01 липня 2015 року "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" у зв`язку з відсутністю чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у суддів виникали труднощі під час її застосування. Так, словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Окрім того, за своїм змістом частина друга статті 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю так і частково, а тому підстави, якими заявник обґрунтовує свою заяву, можуть бути наслідком як повного так і часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з наступних обставин: - помилковість видачі виконавчого листа; - боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; - обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).

Отже, закон не передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Так, в своїй заяві та апеляційній скарзі ОСОБА_1 як на підставу визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню посилається на те, що наявність двох виконавчих документів (рішення суду та виконавчого напису нотаріусу) є подвійним стягненням заборгованості за одним тим самим зобов`язанням, яким Банк не правомірно скористався, звернувшись з позовною заявою про стягнення боргу до суду та з заявою до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Така позиція суперечить нормам процесуального закону, що регулює спірні правовідносини, письмовим доказам і правовим позиціям Верховного Суду.

Верховний Суд у своїй постанові від 06 листопада 2019 р. (справа № 593/841/14) дійшов висновку, що відповідно до частин другої, четвертої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Порушення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Натомість пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження (пункт 1 частини першої статті 26 Закону № 606-XIV).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що викладені в апеляційній скарзі доводи, не можуть бути взяті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Пипи Альони Олегівни залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Вступна та резолютивна частина постанови проголошена 26 серпня 2025 року.

Повний текст судового рішення складено 01 вересня 2025 року.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова