ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 670/53/25

Провадження № 22-ц/820/1872/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретар: Шевчук Ю.Г.,

за участю ОСОБА_1 та її представника адвоката Рохова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 20 червня 2025 року (суддя Голуб О.Є.) за позовом ОСОБА_1 до Віньковецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Віньковецької селищної ради, скасування рішення приватного нотаріуса, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом,

в с т а н о в и в:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Віньковецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Віньковецької селищної ради, скасування рішення приватного нотаріуса, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Позовну заяву мотивовано тим, що рішенням виконавчого комітету Віньковецької селищної ради народних депутатів № 14 від 20.11.1991 дозволено будівництво індивідуального житлового будинку матері позивача ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 (на даний час АДРЕСА_2 ). Житловий будинок споруджено за три роки і 29.08.1995 року виготовлено технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 . Згідно вказаного технічного паспорта житловий будинок та господарські будівлі розташовані по АДРЕСА_1 , будинок має загальну житлову площу 43,6 кв.м.

На день смерті ОСОБА_3 позивачка проживала з нею у вказаному будинку, була прописана у ньому, вступила у фактичне володіння спадковим будинком, а отже прийняла спадщину на зазначений будинок та господарські споруди. Разом з тим, ні мама позивачки до дня смерті, ні сама позивачка до 2024 року, незважаючи на наявність рішення виконавчого комітету щодо погодження прийняття в експлуатацію житлового будинку, у передбачений законом спосіб, не прийняли в експлуатацію та не зареєстрували право власності на вказане домоволодіння. Звернувшись в 2024 році до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Засаднюк М.Ф. в усній формі було відмовлено у здійсненні реєстрації з причини, що за адресою АДРЕСА_2 вже зареєстровано право власності на домоволодіння за ОСОБА_2 . З долученої копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.10.2021 вбачається, що ОСОБА_2 успадкував після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належало спадкодавиці на підставі Свідоцтва про право власності на домоволодіння, виданого 16.10.2002 виконкомом Віньковецької селищної ради Хмельницької області на підставі рішення № 25 від 25.09.2002 та зареєстрованого в Віньковецькому БТІ 16.10.2002 за № 294 в книзі №17.

Позивачка звернулася до Віньковецької селищної ради з питанням упорядкування поштової адреси вказаного домоволодіння, оскільки ОСОБА_4 , починаючи з 1991 року до дня своєї смерті була зареєстрована і проживала у будинку АДРЕСА_3 . Проте, у відповіді селищної ради від 28.10.2024 зазначено, що у погосподарських книгах Віньковецької селищної ради, починаючи з 2011 року по 2023 рік включно, у об`єкті погосподарського обліку за адресою АДРЕСА_1 були зареєстровані члени сім`ї ОСОБА_1 та члени сім`ї ОСОБА_4 . У той же час, домоволодіння ОСОБА_4 , згідно погосподарського обліку селищної ради, з 1991 року значиться за адресою АДРЕСА_4 , і тільки в Рішенні виконавчого комітету Віньковецької селищної ради №25 від 25.09.2002 року «Про реєстрацію та визнання права власності на об`єкти нерухомого майна» вперше зазначається адреса домоволодіння ОСОБА_4 АДРЕСА_1 .

На думку позивачки, Віньковецька селищна рада припустилася помилки, ухваливши рішення виконкому селищної ради №25 від 25.09.2002, в частині визнання за ОСОБА_4 права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 через 11 років після того, як рішенням виконкому Віньковецької районної ради №15 від 30.12.1991 районна рада дозволила і надала план на індивідуальне житлове будівництво в АДРЕСА_1 матері позивачки ОСОБА_3 . Вказана помилка полягала у тому, що за вказаною адресою ОСОБА_3 в 2002 році вже було споруджено житловий будинок на підставі Рішення виконкому Віньковецької районної ради №15 від 30.12.1991, а на підставі рішення №4 шістнадцятої сесії XXI скликання Віньковецької селищної ради народних депутатів Віньковецького району від 05.03.1994 ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку за вказаною адресою для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,15 га. Отже, рішення виконкому Віньковецької селищної ради Хмельницької області №25 від 25.09.2002 в частині визнання права власності ОСОБА_4 на об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_1 , є помилковим і незаконним, оскільки дублювання адрес об`єктів нерухомого майна у одному населеному пункті є неприпустимим. Внесення змін до погосподарського обліку домоволодінь та зміна адреси домоволодіння ОСОБА_4 з АДРЕСА_3 на АДРЕСА_1 в 2002 році відбулося без будь-якої правової підстави та рішення селищної ради про упорядкування адрес зазначених домоволодінь. Вдруге Віньковецька селищна рада допустила помилку видавши на ім`я ОСОБА_4 . Свідоцтво про право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 . З тих самих підстав, через допущену помилку приватний нотаріус Макарова Н.В. після смерті ОСОБА_4 19.10.2021 видала на ім`я відповідача ОСОБА_2 . Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане домоволодіння.

Із урахуванням викладеного, позивачка просила суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Віньковецької селищної ради Хмельницької області №25 від 25.09.2002 року «Про реєстрацію та визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, які розміщені на території селищної ради» в частині визнання за ОСОБА_4 права власності на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати рішення приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Макарової Надії Володимирівни про Державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 143,5 кв.м, розташований за адресою АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане на ім`я ОСОБА_2 19 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Макаровою Надією Володимирівною на житловий будинок з надвірними будівлями, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

- стягнути з відповідачів усі понесені судові витрати та витрати, пов`язані із розглядом справи в суді.

Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 20 червня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції керувався тим, що під час розгляду справи не встановлено незаконність державної реєстрації прав на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 та, відповідно, підстав визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом на це майно. Тому, відповідно, відсутні правові підстави для задоволення вимог позивачки, оскільки відповідач ОСОБА_2 правомірно набув право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 . Даний об`єкт нерухомості зареєстрований за ним 19 жовтня 2021 року на законних підставах та відповідно до належних правовстановлюючих документів.

Щодо помилок допущених Віньковецькою селищною радою під час ведення обліку місця проживання позивачки та відповідача за адресами їх місця проживання, які підтверджуються довідками та виписками з погосподарських книг Віньковецької селищної ради, то за принципом «належного урядування», ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги скарги, апелянт зазначила, що висновок суду першої інстанції про відсутність факту порушення прав позивача, і як результат, про відсутність правових підстав для задоволення позову суперечить, як ст.26-3 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року, так і п.6 Постанови КМУ №690 від 07.07.2021р. «Про затвердження Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктами нерухомого майна». Про безпідставність наведених висновків суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні свідчить також і та обставина, що адреса об`єкта будівництва житлового будинку: АДРЕСА_1 матері позивача ОСОБА_3 вперше була присвоєна не рішенням №7 виконавчого комітету Віньковецької селищної ради від 30.07.2010 року, яким було погоджено прийняття в експлуатацію позивачу ОСОБА_1 житлового будинку з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 , - а рішенням виконкому Віньковецької селищної ради народних депутатів №14 від 20.11.1991, яким було дозволено будівництво індивідуального житлового будинку ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 .

Крім того, рішенням виконавчого комітету Віньковецької районної ради народних депутатів №15 від 30.12.1991р. на підставі документів, поданих технічному бюро, дозволено і надано план на індивідуальне житлове будівництво ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 . Апелянт наголошує, що для присвоєння адреси зазначеному об`єкту будівництва в 1991 році, відповідно до п.6 Постанови КМУ №690 від 07.07.2021р. «Про затвердження Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктами нерухомого майна», не було необхідною умовою завершення такого будівництва чи прийняття в експлуатацію збудованого житлового будинку, оскільки вже із назви постанови КМУ № 690 вбачається, що адреса присвоюється, як об`єктам будівництва, що будуються, так і об`єктам нерухомого майна, які вже прийняті в експлуатацію і на які зареєстровано право власності в Державному реєстрі речових прав.

Також безпідставним апелянт вважає висновок суду першої інстанції про те, що цивільні права ОСОБА_1 можуть бути захищені у позасудовому порядку, оскільки позивач не просив селищну раду присвоїти чи змінити адресу успадкованого нею об`єкта будівництва, а просить суд визнати незаконним та скасувати рішення виконкому щодо визнання за ОСОБА_4 права власності на об`єкт нерухомого майна з тих підстав, що адреса АДРЕСА_1 в 1991 році вже була присвоєна належному позивачу об`єкту будівництва.

Незаконним і безпідставним в контексті позовних вимог ОСОБА_1 вважає посилання суду першої інстанції на встановлені рішенням Віньковецького районного суду від 16 грудня 2024 року у цивільній справі №670/406/24 обставини: відсутності доказів того, що позивачу належить житловий будинок, як об`єкт нерухомого майна, якому присвоєна адреса: АДРЕСА_1 та що є дублювання адрес існуючих об`єктів позивача і відповідача в розумінні п.50 Постанови КМУ №690.

У відзиві на апеляційну скаргу Віньковецька селищна рада не погоджується із доводами апеляційної скарги, вважає їх необґрунтованими та такими, що суперечать встановленим судом обставинам справ, апелянтом у скарзі не наведено порушень норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з цим, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Рохов О.В. підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки

Представник Віньковецької селищної ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом доставляння судової повістки до електронного кабінету.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог п.3, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ч.4 ст.376 ЦПК України).

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Віньковецької селищної ради народних депутатів № 14 від 20.11.1991 дозволено будівництво індивідуального житлового будинку ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 (а.с.12-20).

Згідно Архівного витягу з протокольного рішення засідання виконавчого комітету Віньковецької районної ради народних депутатів Хмельницької області № 15 від 30.12.1991 на підставі матеріалів поданих техбюро дозволено і надано план на індивідуальне будівництво житла ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 (а.с.21).

З копії Будівельного паспорту № 2 на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику вбачається, що ОСОБА_3 виділялась земельна ділянка у АДРЕСА_1 (а.с.22-26).

Відповідно до виписки з рішення № 12 від 19.12.1991 року «Про дозвіл будівництва (перебудови) індивідуального житлового будинку» виконкому Віньковецької районної ради дозволено ОСОБА_3 будівництво індивідуального житлового будинку на 4 кімнати, жилою площею 54,84 кв.м, і господарських будівель для особистого підсобного господарства в АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,15 гектарів (а.с. 24).

З архівного витягу з рішення № 4 шістнадцятої сесії XXI скликання Віньковецької селищної ради народних депутатів Віньковецького району Хмельницької області від 05.03.1994 року вбачається, що присадибну земельну ділянку, площею 0,15 га по АДРЕСА_1 було передано у приватну власність ОСОБА_3 для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, площею 0,15 га, а також цим рішенням матері передано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,26 га (а.с.27).

З копії довідки про наявність земельної ділянки виданої виконкомом Віньковецької селищної ради 20.01.2025 № 121 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та їй належить земельна ділянка площею 0, 21 га. (а.с.28).

Також судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) були ОСОБА_6 і ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 07.04.2004 року та витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 5 від 26.04.2023 (а.с.29-31).

З архівного витягу з рішення № 42 виконавчого комітету Віньковецької селищної ради народних депутатів Хмельницької області від 05.09.1995 вбачається, що малому підприємству «Інвентарбюро» було дозволено виготовити технічну документацію на незакінчений будівництвом будинок по АДРЕСА_1 (а.с.32).

З копії технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду вбачається, що житловий будинок та господарські будівлі розташовані по АДРЕСА_1 належать ОСОБА_3 , будинок має загальну житлову площу 43,6 кв.м (а.с.34-37).

В 1995 році фактично побудований будинок було газифіковано, що підтверджується копією Технічного паспорта на газифікований будинок № НОМЕР_2 , виданого 11 квітня 1995 року Віньковецьким виробничим управлінням газового господарства в-о «Хмельницькгаз» на ОСОБА_3 . У вказаному технічному паспорті зазначено, що належний газифікований будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.38).

Також в 1995 році побудований будинок було електрифіковано. З доданого повідомлення AT Хмельницькобленерго від 05.11.2024 № 247 вбачається, що в компанії Хмельницькобленерго споживач ОСОБА_7 (чоловік позивачки) має договір на розподіл електричної енергії № 0841 за адресою АДРЕСА_1 (а.с.39).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 04 грудня 2003 року ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.33).

Згідно архівного витягу з протокольного рішення № 7 засідання виконавчого комітету Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області від 30.07.2010 року та витягу з протоколу засідання виконавчого комітету Віньковецької селищної ради від 30.07.2010 року № 7 ОСОБА_1 було погоджено прийняття в експлуатацію житлового будинку з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 (а.с.42-43).

Відповідно до довідки № 135 від 17.01.2024 виданої Віньковецькою селищною радою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.44).

На підтвердження тієї обставини, що адреса: АДРЕСА_1 була присвоєна житловому будинку належному ОСОБА_3 , а згодом і ОСОБА_1 позивач також надала копію робочого проекту газифікації житлового будинку ОСОБА_3 (а.с.127-128), копію акта № 303 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2013 року на встановлення газового лічильника (а.с.128), копію квитанції від 25.11.2013 про оплату робіт за встановлення лічильника (а.с.130).

Відповідно до Виписок із погосподарських книг Віньковецької селищної ради Хмельницької області за 1991-1995 рр., за 2001-2005 р.р., за 2016-2023 р.р., виданих ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані такі громадяни: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.45-47).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №375296359 від 22.04.2024 вбачається право власності на нерухоме майно - житловий будинок загальною площею 143,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано 19.10.2021 року за ОСОБА_2 (а.с.48).

З долученої копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.10.2021 року вбачається, що ОСОБА_2 успадкував після смерті ОСОБА_4 , 1927 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , домоволодіння, а саме, житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належало спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на домоволодіння, виданого 16.10.2002 виконкомом Віньковецької селищної ради Хмельницької області на підставі рішення за №25 від 25.09.2002 року та зареєстрованого в Віньковецькому БТІ, Хмельницької області 16.10.2002 за № 294 в книзі № 17 (а.с.49).

Із відповіді Віньковецької селищної ради від 28.10.2024р. №35-07-08-1599/2024 на адвокатський запит вбачається, що починаючи з 1991 року особовий рахунок № НОМЕР_4 (за адресою АДРЕСА_1 ) були зареєстровані: голова сім`ї ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зять ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , внук ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , внучка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

У той же час, починаючи з 1991 року особовий рахунок № НОМЕР_5 (за адресою АДРЕСА_3 ) були зареєстровані: голова сім`ї ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , сестра ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (а.с.50-51а).

Із змісту зазначеної відповіді також вбачається, що у погосподарських книгах Віньковецької селищної ради за 1991-1995рр., за 1995-2000 рр., за 2001 -2005рр., за 2006-2010 рр. за адресою АДРЕСА_1 голова сім`ї ОСОБА_3 , згодом ОСОБА_1 , а за адресою АДРЕСА_3 голова сім`ї ОСОБА_4 .

Крім того, факт проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_3 також доводиться доданою копією розрахунку по особовому рахунку № НОМЕР_6 AT «Хмельницькобленерго» від 29.10.2024.

Разом з тим, у відповіді селищної ради від 28.10.2024 також зазначено, що у погосподарських книгах Віньковецької селищної ради, починаючи з 2011 року по 2015 рік включно, за номером 2380 у об`єкті погосподарського обліку за адресою АДРЕСА_1 були зареєстровані члени сім`ї ОСОБА_1 . У номері 2381 об`єкта погосподарського обліку за адресою АДРЕСА_1 також були зареєстровані члени сім`ї ОСОБА_4 (а.с. 50-50а).

У погосподарських книгах Віньковецької селищної ради, починаючи з 2016 року по 2023 рік включно, за номером 2404 у об`єкті погосподарського обліку за адресою АДРЕСА_1 були зареєстровані члени сім`ї ОСОБА_1 . У номері 2405 об`єкта погосподарського обліку за адресою АДРЕСА_1 також були зареєстровані члени сім`ї ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 51-51а).

Відповідно до довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» Віньковецької селищної ради Хмельницької області № 1-1251 від 12.06.2024 згідно первинної технічної інвентаризації проведеної Кам`янець-Подільським МБТІ 19.06.1969 за замовленням ОСОБА_4 сформовано інвентарну справу з виготовленням технічної документації на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно рішення виконавчого комітету Віньковецької селищної ради № 25 від 25.09.2002 Віньковецьким МКП «Інвентарбюро» (зараз Віньковецьке КП «БТІ») видано правовстановлюючий документ свідоцтво про право власності на домоволодіння від 16.10.2002 на ім`я ОСОБА_4 та зареєстровано в Віньковецькому БТІ в реєстровій книзі № 17 під номером 294 (а.с.52).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Віньковецької селищної ради № 25 від 25.09.2002 року «Про реєстрацію і визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, які розміщені на території селищної ради» затверджено проект рішення підготовлений МП «Інвентарбюро» і визнано право власності за ОСОБА_4 на об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_1 (а.с.53-57).

Згідно статті 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» адресою об`єкта нерухомого майна (далі - адреса) є унікальна структурована сукупність реквізитів, що використовуються для ідентифікації об`єкта та визначення місця його розташування на місцевості.

Порядок присвоєння адрес об`єктів нерухомого майна затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок не може передбачати обов`язок фізичних та юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень державних органів, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.

Адреса присвоюється об`єктам будівництва, будинкам, будівлям, спорудам, квартирам, гаражним боксам, машиномісцям, іншим житловим та нежитловим приміщенням, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.

Адреса не присвоюється: 1) тимчасовим спорудам; 2) будівлям та спорудам, що є приналежністю відповідної будівлі або споруди або їх складовою частиною; 3) іншим об`єктам нерухомого майна, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України в Порядку присвоєння адрес об`єктів нерухомого майна (далі - Порядок присвоєння адрес).

Порядок присвоєння адрес, визначений цим Законом, не поширюється на земельні ділянки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2021 року № 690 затверджено Порядок присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, згідно з яким присвоєння або зміна адреси не потребує подання документів, що посвідчують право власності або користування земельною ділянкою, у разі присвоєння адреси об`єктам, визначеним частиною четвертою статті 34 Закону.

Присвоєння, зміна, коригування, анулювання адреси об`єкта будівництва, об`єкта нерухомого майна здійснюються виключно з використанням Реєстру будівельної діяльності.

Присвоєння, зміна, коригування адреси об`єктів, що збудовані або будуються на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, здійснюються з обов`язковим дотриманням тотожності адреси об`єкта та місця розташування земельної ділянки із застосуванням реквізитів, визначених пунктами 1-8 частини четвертої статті 26-3 Закону.

Упорядкування нумерації об`єктів нерухомого майна здійснюється: у випадку виявлення дублювання адрес існуючих об`єктів.

Позивачка звертаючись до суду з позовом зазначала, що в 2024 році звернувшись до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно з питання здійснення державної реєстрації права власності за домоволодіння АДРЕСА_2 , їй було відмовлено у здійсненні такої реєстраційної дії з тієї причини, що за адресою АДРЕСА_1 вже зареєстровано право власності на домоволодіння за відповідачем.

ОСОБА_1 вважає що реєстрація права власності за ОСОБА_2 на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 порушує її право, оскільки адреса АДРЕСА_1 вперше була присвоєна домоволодінню її матері ОСОБА_3 рішенням виконавчого комітету Віньковецької районної ради народних депутатів №15 від 30.12.1991 року, яким на підставі документів, поданих техбюро, дозволено і надано план на індивідуальне житлове будівництво її матері в АДРЕСА_1 .

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).

Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19).

Предметом спору в цій справі є визнання незаконним та скасування рішення комітету Віньковецької селищної ради Хмельницької області №25 від 25.09.2002 року «Про реєстрацію та визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, які розміщені на території селищної ради» в частині визнання за ОСОБА_4 права власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , скасування рішення приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Макарової Надії Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 61002319 від 19.10.2021р.) про Державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 143,5 кв.м, розташований за адресою АДРЕСА_1 ;

визнання недійсним Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане на ім`я ОСОБА_2 19 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Макаровою Надією Володимирівною на житловий будинок з надвірними будівлями, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

На думку позивачки, присвоєння та реєстрація домоволодіння, яке спочатку належало на праві власності ОСОБА_4 , а після її смерті ОСОБА_2 , за адресою буд. АДРЕСА_1 неможливо, оскільки таку адресу було присвоєно домоволодінню її матері ОСОБА_3 рішенням виконавчого комітету Віньковецької районної ради народних депутатів №15 від 30.12.1991 року.

Колегія суддів вважає, що обраний позивачем спосіб захисту є неефективним, оскільки задоволення вимоги про визнання рішення сільської ради незаконним та його скасування, скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок розташований за адресою АДРЕСА_1 , та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане на ім`я ОСОБА_2 не може призвести і не призведе до захисту або відновлення порушеного права позивачки (у разі його наявності), зокрема реєстрації її права власності на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Серед способів захисту речових прав Цивільний кодекс України виокремлює, зокрема, визнання права власності (стаття 392), відшкодування матеріальної і моральної шкоди (статті 1166, 1167, 1173).

Оспорювання рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності рішення які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, визнання недійсним свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом не є ефективним способом захисту прав.

Колегія суддів зазначає, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19), пункті 50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20).

У справі, що переглядається, задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення комітету Віньковецької селищної ради Хмельницької області №25 від 25.09.2002 року «Про реєстрацію та визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, які розміщені на території селищної ради» в частині визнання за ОСОБА_4 права власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , скасування рішення приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Макарової Надії Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 61002319 від 19.10.2021р.) про Державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 143,5 кв.м, розташований за адресою АДРЕСА_1 ;визнання недійсним Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане на ім`я ОСОБА_2 19 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Макаровою Надією Володимирівною на житловий будинок з надвірними будівлями, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . не призведе до поновлення прав позивачки, а саме реєстрації на праві власності за нею домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 , а отже, такі вимоги не є ефективним способом захисту права, яке потребуватиме додаткових засобів судового захисту, тобто повторного звернення до суду.

Обрання позивачкою неналежного способу захисту прав є самостійною підставою для відмови у позові, тому колегія суддів не вбачає необхідності надавати оцінку іншим аргументам апеляційної скарги.

З огляду на викладене колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції суду про відмову у задоволенні позовних вимог, однак зі зміною мотивувальної частини в редакції даної постанови.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 20 червня 2025 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 вересня 2025 року.

Судді: Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк