02.09.2025 Єдиний унікальний номер 205/9261/24
Провадження № 2-п/205/30/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2025 року Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Мадьонової Я.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Мисечко К.О.,

представника заявника - Товстого К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву ОСОБА_2 адвоката Товстого Костянтина Андрійовича про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2025 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_2 адвокат Товстий К.А. подав до суду вищевказану заяву, в обґрунтування заяви зазначив, що 13 березня 2024 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено заочне рішення про стягнення коштів, позовні вимоги якого задоволені та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 84 829,24 грн., а також судові витрати у виді судового збору в розмірі 968,96 грн. та витрат на професійну правничу допомогу 7 000 грн. Однак вказане рішення суду відповідач не отримувала та не могла знати про розгляд вищевказаної справи в суді, оскільки в матеріалах справи є лише повістки про виклик до суду без доказів належного повідомлення відповідача. Отже судові повістки не були вручені відповідачу і вона не була належним чином повідомлена про розгляд справи. Вважає, що через неналежне повідомлення про розгляд справи, відповідач була позбавлена права подати свої заперечення, а суд не звернув уваги на документи, які містяться в матеріалах справи, що не підтверджують заборгованість відповідача у заявленому до стягнення розмірі, що призвело до ухвалення незаконного рішення. На підставі викладеного просив скасувати заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2024 року у цивільній справі № 205/9261/24 і призначити справу до розгляду.

14 липня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Смірнов А.А. сформував у системі «Електронний суд» заперечення на клопотання про перегляд заочного рішення у вищевказаній справі, оскільки відповідач повідомлялася про розгляд справи шляхом направлення судових викликів за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання, які поверталися назад до суду, також наявне оголошення про виклик відповідача в судове засідання. Отже, судом та позивачем вжито всіх заходів для повідомлення відповідача, а скасування заочного рішення лише з причин неявки відповідача не може бути єдиною підставою. Вказана заява не містить посилань на обставини, які є підставою для перегляду заочного рішення, як і не містить жодних доказів, які б могли мати значення для ухвалення протилежного заочному рішенню повністю або частково, або до його зміни, у зв`язку з чим просив суд відмовити у задоволенні вказаної заяви.

Представник заявника ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав заяву про скасування заочного рішення з зазначених в ній підстав і просив її задовольнити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник Мисечко К.О. просили відмовити у задоволенні заяви про скасування заочного рішення з підстав належного повідомлення судом відповідача про розгляд справи і відсутності доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, та не були враховані судом під час ухвалення заочного рішення.

Заслухавши представників заявника і позивача, а також позивача, вивчивши матеріали справи, заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2024 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення коштів, задоволено позовні та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 84 829,24 грн., а також судові витрати у виді судового збору в розмірі 968,96 грн. та витрат на професійну правничу допомогу 7 000 грн.

Також з матеріалів справи судом встановлено, що відповідач у судові засідання не з`являлась, повідомлялась належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить конверт, що повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 74), також відповідач про день та час розгляду справи повідомлялась шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Ленінського районного суду м. Дніпропетровська (а. с. 52), тобто суд використав усі можливі заходи для сповіщення відповідача про розгляд справи, яка заперечень проти позову суду не представила.

Посилання представника заявника ОСОБА_4 на неотримання ОСОБА_2 від суду будь-якої кореспонденції спростовуються матеріалами справи, які містять докази направлення та повернення до суду відповідних судових документів за адресою реєстрації місця проживання відповідача, відомості про яку зазначені в долучених до позовної заяви документах (а. с. 17, 18), і відомості про яку не спростовані стороною заявника. Крім того, адреса реєстрації місця проживання також зазначена у заяві про перегляд заочного рішення, будь-яких доказів про фактичне її проживання в іншій країні суду не було надано.

Крім того, поштові відправлення повернулись до суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою», що згідно зі ст. ст. 128, 272 ЦПК України та усталеною практикою Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17, від 09 листопада 2023 року у справі №753/114/22) вважається належним повідомленням.

Суд із вказаного приводу також зазначає, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Пунктом 2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів.

Враховуючи ту обставину, що відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, чергове відкладення розгляду справи порушувало б розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважав за необхідне ухвалити відповідне судове рішення.

Більш того, ст. 285 ЦПК України передбачено, що у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Отже, суд також враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Разом із тим, з`ясування причин неявки не може бути єдиною підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Однак, долучені до матеріалів справи представником відповідача документи не є належними доказами і не можуть вважатись такими, що мають істотне значення для правильного вирішення справи і скасування заочного рішення.

Отже, представником заявника ОСОБА_4 у заяві про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 288 ЦПК України, не вказано на існування, а також не надано жодного доказу, в розумінні ст. 76 ЦПК України, який би мав істотне значення для правильного вирішення справи, та не був би врахований судом під час ухвалення заочного рішення.

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, однак за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, тому заяву представника заявника ОСОБА_2 адвоката Товстого К.А. про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. ст. 76, 280, 285, 287, 288, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_2 адвоката Товстого Костянтина Андрійовича про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2025 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення коштів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.П. Терещенко

.