Справа № 644/3472/25
Провадження № 2/638/4991/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду міста Харкова Шамраєв М.Є., роглянувши в порядку письмового провадження матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

УСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року позивач звернувся до Орджонікідзевського (Індустріального) районного суду м. Харкова із вказаним позовом.

22 травня 2025 з Орджонікідзевського (Індустріального) районного суду м. Харкова до Шевченківського районного суду міста Харкова за підсудністю надійшла вищевказана справа.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справа надійшла в провадження судді Шамраєва М.Є.

Ухвалою суду від 27 травня 2025 року позовна заява була залишена без руху та надано час для усунення недоліків.

Представником позивача було усунено недоліки, а саме надано суду докази повноважень адвоката як представника позивача у Шевченківському районному суді м. Харкова.

Ухвалою суду від 30 травня 2025 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, визначеними главою 10 ЦПК України без виклику сторін.

Однак після відкриття провадження у справі судом установлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 - 177 ЦПК України.

Пунктами 4,5 частини третьої статті 175 ЦПК встановлено, що позовна заява повинна містити, зокрема зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них , а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно пункту 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Наприклад, у заяві про розірвання шлюбу має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, мотиви його розірвання, чи є від шлюбу неповнолітні діти, при кому з батьків вони перебувають, пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу, чи заявляються інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу. До заяви додаються: свідоцтво про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог. Якщо заява не відповідає вимогам закону, слід застосовувати правила щодо залишення позову без руху.

Частинами першою, п`ятою статті 177 ЦПК України встановлено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно із частинами першою, другою статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

До матеріалів справи не долучено свідоцтва серії НОМЕР_1 , виданого 3 листопада 2006 року Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про шлюб: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що складено актовий запис № 2.

Про відсутність її у розпорядженні оригіналу вказаного документу або про неможливість подання його копії позивач не зазначає.

Суд звертає увагу позивача, що у випадку відсутності у позивача оригіналу свідоцтва про шлюб, позивач не позбавлений можливості звернутися до відповідного територіального органу реєстрації актів цивільного стану з заявою про отримання дублікату свідоцтва про шлюб.

Таким чином, на виконання вимог ухвали про залишення позову без руху позивачеві слід надати суду свідоцтво про шлюб або його належним чином засвідчену копію.

Тож суд доходить висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, що відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України є підставою для залишення її без руху із наданням позивачеві строку для усунення вказаних недоліків.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної.

Тож залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Керуючись ст. 175, 177, 187, 260, 261, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без руху позовну заяву позивача: ОСОБА_1 до відповідача: ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Установити строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В разі не усунення недоліків позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя М.Є. Шамраєв