Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/942/25
Провадження № 2/935/298/25
РІШЕННЯ

Іменем України

22 серпня 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Василенка Р.О.,

з участю секретаря судового засідання Криворучко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

21.04.2025 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.03.2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено Договір №492313-КС-001, шляхом обміну електронним повідомленнями (далі Договір), згідно якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 11 000, 00 грн., на засадах строковості, поворотності і платності, у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит (далі Правила).

Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою і становить 1,16159091 процентів за кожен день користування кредитом.

Пунктом 2 кредитного Договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявного на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.

Пунктом 3 кредитного Договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов Кредитного договору.

Вказує, що ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 11 000, 00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 , яка вказана при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті.

Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним Договором, станом на 31.03.2025 року утворилась заборгованість в розмірі 35 481,16 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 11 000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах 22 831,16 грн. та суми прострочених платежів за комісіє. 1650,00 грн.

Враховуючи вищенаведене, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судові витрати по справі, понесені при сплаті судового збору.

Позовна заява подана через систему «Електронний суд».

Позивач ТОВ «Бізнес позика» у судове засідання не з`явився про дату час та місце розгляду повідомлений належним чином. Представник у позові вказав про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, причина неявки суду невідома, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Надіслана судом повістка за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача, повернулася до суду з відміткою працівника пошти «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою», тому суд розглянув справи без його участі.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що 07 березня 2024 року між сторонами укладено Договір, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 2.1 Договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 11 000, 00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором та Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика».

Строк, на який надається кредит: 16 тижні (п. 2.3. Договору).

Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2, 00000000, фіксована.

Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,16159091, фіксована.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку (п. 2.4. Договору).

Відповідно до п. 2.5. Договору комісія за надання кредиту 1 650 гривень. Розмір комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір комісії не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.

Загальний розмір наданого кредиту: 11 000 грн (п. 2.6. Договору).

Строк дії Договору: до 27.06.2024 року (п. 2.7. Договору).

Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 23 120,00 грн (п.2.8. Договору).

Відповідно до п. 2.10. Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка 12203,72 %.

Дата видачі кредиту: 07.03.2024 року (п. 2.12. Договору).

Дата повернення кредиту: 27.06.2024 року (п. 2.13. Договору).

Відповідно до п. 3.2. Договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується за ставкою визначеною у п. 2.4. Договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку № 1 до Договору.

Пунктом 3.2.3. кредитного Договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору.

Договір містить зазначення про його підписання відповідачем одноразовим ідентифікатором «Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-0409.

07.03.2024 року ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір.

Відповідач 07.03.2024 року прийняв (акцент) пропозиції (оферти) щодо укладення Договору на умовах, визначених офертою та підписав одноразовим ідентифікатором UA-6710.

З візуальної форми послідовності дій клієнта встановлено послідовність дій ОСОБА_1 щодо укладення електронного Договору від 07.03.2024.

Зі змісту анкети клієнта слідує, що ОСОБА_1 зазначено фактичну адресу його проживання та адресу місця реєстрації, паспортні дані, ідентифікаційний код, телефон та електронну пошту, номер банківського рахунка для перерахування коштів, що є підтвердженням здійсненої ним процедури ідентифікації в розумінні положень Закону України «Про електронну комерцію».

Паспорт споживчого кредиту містить всі істотні умови кредиту, а саме: суму кредиту, строк кредитування, комісію за надання кредиту, загальні витрати за кредитом, орієнтовну загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку. Паспорт також містить відмітку про його підписання відповідачем одноразовим ідентифікатором: «Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-4429».

Згідно повідомлення ТОВ «ПрофітГід», була проведена успішна транзакція, а саме номер транзакції, номер замовлення, сума: 11 000, 00 грн, дата та час проведення, номер платіжної картки: НОМЕР_2 , емітент платіжної картки: PRIVAT BANK, код авторизації, опис: перерах. коштів ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 зг. До кредитного дог. № 492313-КС-001 від 07.03.2024 без ПДВ.

З виписки по рахунку НОМЕР_1 за Договором за період з 07.03.2024 року по 27.06.2024 року встановлено, що відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними.

Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором станом на 31.03.2025 року загальна заборгованість ОСОБА_1 становить 35 481,16 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 11 000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах 22 831,16 грн., суми прострочених платежів по комісії 1650 грн.

Дані обставини підтверджуються дослідженими безпосередньо в судовому засіданні письмовими доказами: розрахунком заборгованості за кредитом у гривні від 23.06.2025 року (ас 10-12), довідкою про стан заборгованості від 31.03.2025 року (ас 13), паспортом споживчого кредиту від 07.03.2024 року (ас 14-16), Договором №4492313-КС-001 про надання кредиту від 07 березня 2024 року (ас 17-23), пропозицією (офертою) укласти Договір №492313-КС-001 про надання кредиту від 07.03.2024 (ас 24-28), прийняттям (акцептом) пропозиції (оферти) укласти Договір №492313-КС-001 про надання кредиту від 07.03.2024 року (ас 29-33), візуальною формою послідовності дій клієнта від 07.03.2024 року (ас 34), анкетою клієнта (ас 35), підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів (ас 36), Правилами надання споживчих кредитів ТзОВ «Бізнес Позика» від 2023 року (ас 37-46), повідомленням з АТ КБ «ПриватБанк» від 27.05.2025 (ас 67-69),

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем (ТОВ «Бізнес позика») за Договором, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1ст. 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4ст. 203 ЦК України).

Згідно ч. 1ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно ч. 1ст. 212 ЦК України,особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

За змістом ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2ст. 639 ЦК України).

Абзац 2 ч. 2ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, необхідно дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України,може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205,207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію»(далі - Закон).

Згідно п. 6 ч. 1ст. 3 Закону,електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону).

Відповідно до ч. 3ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).

Згідно ч. 6ст. 11 Закону,відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно із статтею 64 ЦПК України, докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Відповідно до статті 89ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що 07.03.2024 року відповідач ОСОБА_1 та ТОВ «Бізнес позика» уклали Договір № 492313-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно з умовами Договору сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 2, 00000000% за кожен день користування кредитом.

Позивачем доведено, що ОСОБА_1 було видано кредитні кошти у розмірі 11 000, 00 грн шляхом перерахування на її картковий рахунок № НОМЕР_1 .

З наданої банком виписки встановлено, що відповідач активно користувалася кредитними коштами.

Встановлено, що відповідач належним чином взяті на себе обов`язки за Договором не виконав, чим допустив заборгованість перед позивачем в розмірі 35 481,16 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 11 000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах 22 831,16 грн, сума прострочених платежів по комісії 1 650,00 грн.

Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунку, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування, відтак дійшов переконання про обґрунтованість цієї суми.

Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованість за Договором у розмірі 35 481,16 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2 422, 40 грн).

Позовна заява з доданими до неї матеріалами позивачем подано через систему «Електронний суд» та сплачено судовий збір в сумі 2 422, 40 гривень.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 2 422, 40 гривень.

Керуючись ст.ст.12,13,77,81,83,141, 223, 247,258,259,263,264,265,268,274-279, 280-282ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за Договором №492313-КС-001 про надання кредиту від 07.03.2024 року у розмірі 35 481 (тридцять п`ять тисяч чотириста вісімдесят одну) грн., 16 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», місцезнаходження: 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, 26, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО