печерський районний суд міста києва
пр. № 2-ві-51/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 , поданої в інтересах ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Вовка Сергія Володимировича від розгляду справи № 757/35506/16-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніксервіс Груп», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Атлантік», Публічне акціонерне товариство «Венчурний закритий недиверсифікаційний корпоративний інвестиційний фонд «Унібудінвест», Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про звернення стягнення на предмет іпотеки,

УСТАНОВИВ:

29 серпня 2025 року у провадження судді, для розгляду, надійшла заява про відвід головуючого судді Вовка С.В. від розгляду вказаної справи та в обґрунтування якої заявник зазначив, що обставинами, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді є порушення принципу рівності учасників судового процесу, невиконання завдань підготовчого провадження, що позбавляє відповідача-1 реалізувати своє право на захист, що підтверджується постановленням ухвали Печерського районного суду м. Києва від 24 червня 2025 року у справі № 757/35506/16-ц, якою суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача-1 про витребування доказів та без участі сторін закрив підготовче провадження у справі. Крім того, заявник вказував на те, що 26 червня 2025 року ним було подано клопотання про зупинення провадження у справі, яке не було вирішено, та згодом закрито підготовче засідання. Таким чином, заявник вважає, що закриття підготовчого засідання судом без розгляду заявленого клопотання відповідача-1 та інших заяві і клопотань, які відповідач мав намір заявити на стадії підготовчого провадження, є на його думку, грубим порушенням принципу змагальності та рівності сторін у процесі, що свідчить про недотримання судом процесуальних гарантій учасників справи та ставлять під сумнів законність та обґрунтованість подальшого розгляду.

На підставі частини восьмої статті 40 ЦПК України, заява про відвід судді розглядається без повідомлення учасників справи.

Згідно з положеннями пунктів 1-5 частини першої статті 36 ЦПК України, суддя не може брати участі у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, а також якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Тобто, суддя не може брати участі у розгляді справи і підлягає відводу за наявності на те підстав (обставин), вичерпний перелік яких визначений у статті 36 ЦПК України, що виключає можливість їх розширеного тлумачення.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Європейський суд з прав людини у рішеннях зазначає, що найголовнішою є існування довіри, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. Крім того, сторони не позбавлені можливості заявити клопотання, які стали підставою для заявленого відводу на стадії судового розгляду.

Суд дійшов висновку, що обґрунтування, наведені у заяві про відвід, не є підставою для відводу судді у справі.

Керуючись ст.ст. 1-19, 36-40, 352-353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1, поданої в інтересах ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Вовка Сергія Володимировича від розгляду справи № 757/35506/16-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніксервіс Груп», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Атлантік», Публічне акціонерне товариство «Венчурний закритий недиверсифікаційний корпоративний інвестиційний фонд «Унібудінвест», Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І. В. Литвинова