Справа № 206/4735/25
Провадження № 2/206/2629/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року суддя Самарського районного суду міста Дніпра Кушнірчук Р.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Торецький хлібокомбінат» про припинення трудових відносин, -

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2025 року до Самарського районного суду міста Дніпра надійшла вказана позовна заява.

Перевіривши матеріали поданої позовної заяви та додані до неї документи, суддя приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Так, порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов, визначених зокрема ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, позивач ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Торецький хлібокомбінат» про припинення трудових відносин, в якій остання просить:

- визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 та ПАТ «Торецький хлібокомбінат» () з дати (18 серпня 2025 року) подачі цієї позовної заяви до суду;

- зобов`язати ПАТ «Торецький хлібокомбінат» () здійснити нарахування та виплату заборобітної плати ОСОБА_1 за період робот из червня року до дати подачі цієї позовної заяви до суду (18 серпня 2025 року);

- стягнути з ПАТ «Торецький хлібокомбінат» () на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в розмірі 50 000 гривень;

- судові витрати покласти на відповідача.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Тобто у прохальній частині позову має бути чітко сформульовано вимогу до відповідача (зміст, розмір, порядок тощо).

При цьому з прохальної частини позовної заяви не вбачається можливим встановити, яка сума при звільнені та яка сума середнього заробітку за затримку видачі наказу про звільненняі за затримку розрахунку при звільнені позивач просить стягнути з відповідача, оскільки не визначено конкретну суму таких виплат. Тобто позивач, заявляючи вимогу про стягнення невиплачених сум має визначити відповідний розмір, оскільки суд здійснює розгляд справи в межах заявлених позовних вимог і не може самостійно визначати такі.

Також, в не прохальній частині не зазначений конкретний рік з якого просить здійснювати нарахування за не виплаченою заробітною платою лише зазначено за період роботи з червня року до дати подачі цієї позовної заяви до суду (18 серпня 2025 року).

Крім того, згідно з пунктом 3 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити значення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Стягнення сум у певних розмірах підлягає грошовій оцінці, відповідно позивачка при подачі позову повинна була зазначити ціну позову в залежності від сум, які вона просить стягнути з відповідача та надати обґрунтований розрахунок сум, що стягуються.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві позивач посилається на пункт 1 частини першої «Про судовий збір», як на підставу звільнення від сплати судового збору.

За правилом пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

З аналізу вказаної норми вбачається, що позивачі у справах, що стосуються трудових відносин звільняються у двох випадках: щодо заявлення позовних вимог про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Відповідно до змісту позовної заяви позивач звернулася до суду із вимогами про: визначення припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 та ПАТ «Торецький хлібокомбінат» () з дати (18 серпня 2025 року) подачі цієї позовної заяви до суду; зобов`язати ПАТ «Торецький хлібокомбінат» () здійснити нарахування та виплату заборобітної плати ОСОБА_1 за період робот из червня року до дати подачі цієї позовної заяви до суду (18 серпня 2025 року); стягнути з ПАТ «Торецький хлібокомбінат» () на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в розмірі 50 000 гривень.

Конституційний Суд України у рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі № 1-13/2013 зазначив, що поняття "заробітна плата" і "оплата праці", які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків, а також дійшов висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Отже, заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець (власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації) виплачує працівникові за виконану ним роботу (усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Велика Палата Верховного Суду у справі № 910/4518/16 зробила висновок, що розміщення норм статей 116, 117 Кодексу законів про працю України в розділі VII "Оплата праці" є логічно вмотивованим, оскільки ними встановлено відповідальність роботодавців за затримку виплат коштів винагороди за виконану працівниками роботу, які повинні бути виплачені при їх звільненні. Проте таке розташування зазначених норм права не свідчить про належність середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Тобто пункт 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" не передбачає пільг у трудовому спорі щодо вимог про стягнення середнього заробітку за затримку видачі наказу про звільнення, за затримку розрахунку при звільнені з роботи. Також не передбачено пільг щодо визнання припиненими трудових відносин та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, позивачі звільнені від сплати судового збору на всіх стадіях судового розгляду справи на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" виключно щодо вимог про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Водночас за подання позову із іншими ніж ті, що зазначені позовними вимогами, позивач повинен здійснити сплату судового збору.

Згідно з частиною третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Дана позовна заява містить чотири вимоги як майнового, так і немайнового характеру, а саме:

визначення припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 та ПАТ «Торецький хлібокомбінат» () з дати (18 серпня 2025 року) подачі цієї позовної заяви до суду (вимога немайнового характеру); зобов`язати ПАТ «Торецький хлібокомбінат» () здійснити нарахування та виплату заборобітної плати ОСОБА_1 за період робот із червня року до дати подачі цієї позовної заяви до суду (18 серпня 2025 року) ((вимога майнового характеру (при цьому позивачка звільнена від сплати судового збору за вказану вимогу, відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір")); стягнути з ПАТ «Торецький хлібокомбінат» () на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в розмірі 50 000 гривень (вимога майнового характеру).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вказану норму та частину третю статті 6 Закону України "Про судовий збір" позивачу необхідно сплати окремо судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожну вимогу немайнового характеру.

Частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Торецький хлібокомбінат» про припинення трудових відносин залишити без руху.

Для виправлення зазначених в ухвалі недоліків встановити позивачу строк, який не може перевищувати 5 днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Попередити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.О. Кушнірчук