Справа № 485/1143/25
Провадження №2/485/516/25
РІШЕННЯ

іменем України

04 вересня 2025 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючий - суддя Соловйов О.В.,

секретар судового засідання Гусарова І.М.,

за участю відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні обґрунтовують тим, що 02 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА" (далі ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА") та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 8049379 в електронній формі, який підписано електронним підписом, шляхом використання відповідачкою одноразового ідентифікатора, направленого на номер мобільного телефону, відповідно до якого позикодавець надав відповідачці кошти кредиту у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, надані відповідачкою первісному кредитору з метою отримання кредиту.

Відповідно до Договору факторингу № 24042025 від 24 квітня 2025 року укладеного між ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" та ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", до ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 8049379.

Внаслідок невиконання відповідачкою своїх зобов`язань за договором виникла заборгованість в розмірі 50490,01 грн, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 15300,00 грн, за відсотками в сумі 27540,01 грн та за пенею, штрафами в сумі 7650,00 грн.

Також, 17 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" (далі ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП") та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 17324-07/2024 в електронній формі, який підписано електронним підписом, відтвореним шляхом використання відповідачкою одноразового ідентифікатора направленого на номер мобільного телефону, відповідно до умов якого позикодавець надав відповідачці фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідачка зобов"язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором.

Відповідно до Договору факторингу № 27112024/2 від 27 листопада 2024 року укладеного між ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" та ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП", до ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 17324-07/2024.

Внаслідок невиконання відповідачкою своїх зобов`язань за договором виникла заборгованість в розмірі 19851,00 грн, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 5500,00 грн, за відсотками в сумі 5826,00 грн та за штрафом в сумі 8525,00 грн.

Позивач просить стягнути з відповідачки загальну суму заборгованості за усіма кредитними договорами в загальному розмірі 70341,01 грн.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача в поданій заяві просив про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання 04 вересня 2025 року не з"явилась, згідно письмової заяви від 27 серпня 2025 просила про розгляд справи за її відсутності. В судовому заіданні 13 серпня 2025 року позовні вимоги визнала частково, а саме в частині стягнення тіла кредиту. В частині стягнення пені та штрафів просить відмовити з посиланням на п. 18 Перехідних положень ЦК України. Також просить відмовити у стягненні відсотків посилаючись на те, що їх розмір не відповідає ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 02 липня 2024 року між відповідачкою та TOB "АВЕНТУС УКРАЇНА" укладено договір № 8049379 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого Товариство надало відповідачці грошові кошти на споживчі потреби в загальній сумі 12000,00 грн терміном на 360 днів, зі сплатою 1,50 % на день в межах строку кредитування.

Договір укладений в електронному вигляді та підписаний відповідачкою електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ "Про електронну комерцію" (а.с.20-33).

09 липня 2024 року між відповідачкою та TOB "АВЕНТУС УКРАЇНА" укладено додаткову угоду до договору № 8049379 від 02 липня 2024 року, відповідно до якого сторони погодили збільшити суму кредиту на 3300,00 грн., а саме до 15300,00 грн.

Додаткову угоду до договору укладено в електронному вигляді та підписана відповідачкою електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ "Про електронну комерцію" (а.с. 133-137).

24 квітня 2025 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу № 24042025, у відповідності до умов якого ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" передав (відступив) ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за плату, належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" прийняв належні ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 34-38).

Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 24042025 від 24 квітня 2025 року, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників (а.с. 39).

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 24042025 від 24 квітня 2025 року, ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 8049379 в сумі 50490,01 грн, з яких: 15300,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 27540,01 грн - заборгованість за відсотками, 7650,00 грн - заборгованість за пенею, штрафами. Розрахунок заборгованості додається (а.с. 40-47).

Крім того, 12 липня 2024 року відповідачка уклала із TOB "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" договір про надання фінансового кредиту № 17324-07/2024, відповідно до якого Товариство надало відповідачці фінансовий кредит в розмірі 5500,00 грн на банківський рахунок строком на 120 днів, зі сплатою денної процентної ставки 1,50 % у межах строку кредитування.

Договір укладений в електронному вигляді та підписаний відповідачкою електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ "Про електронну комерцію" (а.с.6-11).

27 листопада 2024 року між ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу № 27112024/2, у відповідності до умов якого ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" передав (відступив) ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за плату, належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" прийняв належні ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 12-13).

Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 27112024/2 від 27 листопада 2024 року, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників (а.с. 14).

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 27112024/2 від 27 листопада 2024 року, ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 17324-07/2024 в сумі 19851,00 грн, з яких: 5500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 5826,00 грн - заборгованість за відсотками, 8525,00 грн - заборгованість за штрафом. Розрахунок заборгованості додається (а.с. 15-16).

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачкою зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості за кредитними договорами.

Щодо вимог позивача про стягнення відсотків за користування кредитними коштами, суд звертає увагу на наступне.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні визначені Законом України "Про споживче кредитування".

Відповідно до ч. 5ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Вказана норма була введена в дію на підставі Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", який набрав чинності 24 грудня 2023року.

Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

У той же час, перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.

Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Спірні кредитні договори укладені після внесення змін до Закону України "Про споживче кредитування", відповідно, денна процентна ставка у відповідності до чинного законодавства не може перевищувати 1 %.

Відповідно до Закону України "Про споживче кредитування" встановлюється максимальна процентна ставка у розмірі 1%, але в даному випадку її застосувати неможливо, оскільки проценти в кредитному договорі є неузгодженими між сторонами, проценти повинні бути нараховані на рівні облікової ставки Національного банку України за відповідний період ( ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно офіційного сайту Національного банку України (https://bank.gov.ua/ua/monetary/archive-rish) з 14 червня 2024 року по 12 грудня 2024 року облікова ставка становила 13,0 % річних, з 13 грудня 2024 року по 23 січня 2025 року - 13,5 %, з 24 січня 2025 по 06 березня 2025 року - 14,5%, з 07 березня 2025 року по 24 липня 2025 року - 15,5%

Таким чином, з відповідачки підлягають стягненню відсотки за користування кредитними коштами за кредитним договором № 17324-07/2024 від 17 липня 2024 року в розмірі 234,42 грн (5500,00 грн * 13% / 366 днів * 120 днів = 234,43 грн).

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 8049379 від 02 липня 2024 року (а. с. 41-47) позивач просить стягнути з відповідача відсотки нараховані за період 296 днів а саме з 02 липня 2024 року по 23 квітня 2025 року.

З урахуванням відсоткової ставки НБУ розмір нарахованих відсотків за кредитним договором № 8049379 від 02 липня 2024 за 296 днів має становити 1687,59 грн, а саме:

- з 02 липня 2024 року по 08 липня 2024 року (7 днів) - 29,84 грн (12000,00 грн * 13% / 366 днів * 7 днів = 29,84 грн);

- з 09 липня 2024 року по 12 грудня 2024 року (157 дні) - 853,21 грн (15300,00 грн * 13% / 366 днів * 24дні = 853,21 грн);

- з 13 грудня 2024 року по 31 грудня 2024 року (19 днів) 107,23 грн (15300,00 грн * 13,5% / 366 днів * 19дні = 107,23 грн);

- з 01 січня 2025 року по 23 січня 2025 (23 дні) - 130,16 грн (15300,00 грн * 13,5% / 365 днів * 23 дні = 130,16 грн);

- з 24 січня 2025 року по 06 березня 2025 року (42 дні) - 255,28 грн (15300,00 грн * 14,5% / 365 днів * 42 дні = 255,28 грн);

- з 07 березня 2025 року по 23 квітня 2025 року (48 днів) 311,87 грн (15300,00 грн * 15,5% / 365 днів * 48 днів = 311,87 грн).

Також з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачкою сплачено 6538,50 грн які пішли в рахунок погашення заборгованості за відсотками.

Таким чином, відсотки, які мають бути нараховані за кредитним договором № 8049379 від 02 липня 2024 року в сумі 1687,59 грн є фактично погашеними, а решта суми сплачена відповідачкою в розмірі 4850,91 грн (6538,50 грн -1687,59 грн = 4850,91 грн) має бути врахована в якості погашення заборгованості за тілом кредиту.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачки пені та штрафних санкцій у зв"язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, суд звертає увагу на наступне.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідачки за кредитним договором № 8049379 від 02 липня 2024 року пені, штрафів у розмірі 7650,00 грн, та за кредитним договором № 17324-07/2024 від 17 липня 2024 року штрафу у розмірі 8525,00 грн безпідставні та задоволенню не підлягають.

Враховуючи вище наведене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитними договорами обґрунтовані та підлягають до задоволення, однак частково у розмірі 17095,59 грн, яка складається з наступного: за Договором № 8049379 про надання споживчого кредиту від 02 липня 2024 року у розмірі 10449,09 грн, з яких: 10449,09 грн (15300,00 грн - 4850,91 грн = 10449,09 грн) - заборгованість за основною сумою боргу; за Договором про надання фінансового кредиту № 17324-07/2024 від 17 липня 2024 у розмірі 6646,50 грн, з яких: 5500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 234,43 грн - заборгованість за відсотками.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028,00 грн, відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (а. с. 62).

У зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (24,30%) в розмірі 735,80 грн.

Керуючись ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", , місцезнаходження юридичної особи: 01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ІВАN № НОМЕР_2 в АТ "ТАСкомбанк" заборгованість у загальному розмірі 17095,59 грн (сімнадцять тисяч дев"яносто п"ять грн 59 к.), яка складається з наступного: за Договором № 8049379 про надання споживчого кредиту від 02 липня 2024 року у розмірі 10449,09 грн, з яких: 10449,09 грн - заборгованість за основною сумою боргу; за Договором про надання фінансового кредиту № 17324-07/2024 від 17 липня 2024 у розмірі 6646,50 грн, з яких: 5500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 234,43 грн - заборгованість за відсотками; та понесені судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору пропорційно задоволених позовних вимог в розмірі 735,80 грн (сімсот тридцять п"ять грн 80 к.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 04 вересня 2025 року.

Суддя О. В. Соловйов