Справа № 746/212/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2025 р.

Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Нагорної Н.Г.,

при секретарі Сакун Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в приміщенні Срібнянського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (далі будинковолодіння), розташований на АДРЕСА_1 , у порядку спадкування після смерті матері, ОСОБА_4 .

На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 . Після смерті матері відкрилась спадщина, в тому числі і на належний їй житловий будинок, розташований на АДРЕСА_1 .

14 лютого 2013 року його мати склала заповіт, відповідно з яким він є спадкоємцем належної їй земельної ділянки, площею 4,43 га, розташованої на території Гурбинської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області. В установленому законом порядку він прийняв спадщину та 13 вересня 2014 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане майно.

Просить визнати за ним право власності на 1/2 частини будинку, який належав матері, оскільки 1/2 частину успадкував його брат ОСОБА_5 , який теж прийняв спадщину після смерті матері, але не оформив своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_2 брат помер, після його смерті спадщину прийняли його діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Однак, звернувшись до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок, він отримав відмову, мотивовану тим, що право власності на цей житловий будинок не зареєстроване.

Наголошуючи на тому, що спірний житловий будинок належав його матері, а отже входив до складу спадкової маси на момент смерті останньої, ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності на 1/2 частину цього житлового будинку.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 12 травня 2025 року справу передано до провадження судді Ходіч В.М.

Ухвалою Срібнянського районного суду Чернігівської області від 02 червня 2025 року відкрито провадження у цій справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, призначено підготовче засідання на 11 год. 00 хв. 03 липня 2025 року. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Ухвалою Срібнянського районного суду Чернігівської області від 03 липня 2025 року підготовче провадження закрито і призначено справу до судового розгляду по суті на

11 год. 30 хв. 01 серпня 2025 року.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Срібнянського районного суду Чернігівської області щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ від 25 липня 2025 року № 3, прийнятого у зв`язку з ухваленням 24 липня 2025 року Вищою радою правосуддя рішення про звільнення судді Срібнянського районного суду Чернігівської області ОСОБА_6 у зв`язку з поданням нею заяви про відставку, щодо справи № 746/212/25 (провадження 2/746/120/25) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування, яка перебувала у провадженні судді Ходіч В.М., призначено повторний авто розподіл.

Автоматизовною системою документообігу суду справу передано до провадження судді Нагорної Н.Г.

Ухвалою судді Срібнянського районного суду Чернігівської області від 28 липня

2025 року справу прийнято до свого провадження, розгляд справи призначено на 14 год. 30 хв. 02 вересня 2025 року. Копію ухвали надіслано сторонам.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі до суду також не з`явилися. Подали заяви про розгляд справи без їх участі. Зазначили, що не заперечують проти задоволення позову.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.

Згідно з копією свідоцтва про смерть від 24 березня 2014 року серії НОМЕР_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати сторін у справі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті якої відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок на АДРЕСА_1 .

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Оскільки ОСОБА_4 заповіт щодо належного їй житлового будинку на АДРЕСА_1 на випадок смерті не склала, спадкування належного їй житлового будинку здійснюється за законом.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла

ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її сини, позивач у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , які у встановленому законом порядку прийняли спадщину. Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняли його діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .

До спадкового майна після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , увійшов, крім іншого, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований на АДРЕСА_1 .

До складу вказаного житлового будинку з будівлями та спорудами входить житловий будинок А-1, загальною площею 42,6 кв. м, житловою площею 17,0, забудови 1953 року, прибудова а-1, забудови 1953 року, з господарськими будівлями та спорудами, до складу яких входить: літня кухня (Б1), забудови 1955 року, сарай (В1), забудови 1971 року, погріб (Пг), ворота (№ 2), огорожа (№ 1).

Вказана інформація щодо характеристик житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого на АДРЕСА_1 , підтверджується технічним паспортом, виготовленим КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради.

Для отримання свідоцтва про право власності на ? вказаного житлового будинку у порядку спадкування ОСОБА_5 звернувся до Срібнянської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, однак листом в.о. державного нотаріуса Срібнянської державної нотаріальної контори від 27 березня

2025 року № 69/02-14 йому було роз`яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на таке нерухоме майно, оскільки право власності на житловий будинок не зареєстровано за попереднім власником, що суперечить вимогам частини першої статті 182 ЦК України, згідно з якою право власності та інші речові права на нерухоме майно, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід та припинення підлягають державній реєстрації. Цим же листом ОСОБА_5 рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом.

Дійсно, згідно з довідкою КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради від 18 березня 2025 року № 413 станом на 31 грудня

2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований на АДРЕСА_1 , не зареєстровано.

Як видно з листа в.о. державного нотаріуса Срібнянської державної нотаріальної контори від 27 березня 2025 року № 69/02-14, що не заперечується позивачем, Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та інші реєстри також не містять відомостей про зареєстроване право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований на АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 року № 6-54цс12).

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частиною першою та частиною другою статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність) вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва. Тобто до 05 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

З аналізу положень Конституції України та ЦК України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватний житловий будинок, збудований до 05 серпня

1992 року, при набутті права власності на такий об`єкт (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01 вересня 2011 року № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 05 серпня

1992 року»).

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня

1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Відповідно до статей 25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України від

21 лютого 2005 року № 19-32/319, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

Відповідно до додатку 3 «Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно» рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішенням Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1, зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Належність будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого на АДРЕСА_1 , спадкодавцеві ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджується даними погосподарської книги, витяг з якої міститься у матеріалах справи.

За даними КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради будинковолодіння на АДРЕСА_1 складається з житлового будинку, загальною площею 42,6 кв. м, житловою площею 17,0, забудови 1953 року, прибудова а-1, забудови 1953 року, з господарськими будівлями та спорудами, до складу яких входить: літня кухня (Б1), забудови 1955 року, сарай (В1), забудови 1971 року, погріб (Пг), ворота (№ 2), огорожа (№ 1), проте станом на 31 грудня 2012 року право власності на нього зареєстровано не було. Згідно з технічною інвентаризацєю від 24 лютого 2025 року встановлено, що вказаний будинок з господарськими будівлями складається із житлового будинку А-1, загальною площею 42,6 кв. м, житловою площею 17,0, забудови 1953 року, прибудова а-1, забудови 1953 року, з господарськими будівлями та спорудами, до складу яких входить: літня кухня (Б1), забудови 1955 року, сарай (В1), забудови 1971 року, погріб (Пг), ворота(№2), огорожа (№1). Всі зазначені споруди збудовані до 05 серпня 1992 року, отже згідно з вимогами «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна» від 24 травня 2001 року № 127 не відносяться до самочинної забудови.

Отже, встановивши, що позивач з об`єктивних причин позбавлений можливості захистити своє право власності на спадкове майно у встановленому законом позасудовому порядку, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину, але позбавлений можливості оформити своє право на спадщину у зв`язку із тим, що спадкодавець ОСОБА_4 не оформила своє право власності на спірний об`єкт нерухомості.

Відповідно до чинного законодавства на підставі технічного паспорта спадкодавець мав право на оформлення свого права власності на спірне домоволодіння та реєстрацію свого права і одержання свідоцтва про прав власності на об`єкт нерухомого майна, побудований до 05 серпня 1992 року, без подання документів, які підтверджують виникнення, перехід і припинення права власності на такий об`єкт нерухомого майна при надані технічного паспорта як документа, який відповідно до вимог наведеного вище законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заперечують проти визнання за позивачем права власності на ? частину об`єкта нерухомого майна у порядку спадкування.

Судом не встановлено під час розгляду справи обставин, які б свідчили про те, що визнання за ОСОБА_1 права власності на ? частину спірного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами у порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 порушуватиме права інших осіб.

Керуючись статтями 9, 41, 55 Конституції України, статтями 11, 16, 1218, 1261, 1268 ЦК України, Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», статтями 2, 3, 19, 23, 76-89, 141, 247, 258-268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 88 років, і складається з житлового будинку А-1, загальною площею 42,6 кв. м, житловою площею 17,0, забудови 1953 року, прибудова а-1, забудови 1953 року, господарськими будівлями та спорудами, до складу яких входить: літня кухня (Б1), забудови 1955 року, сарай (В1), забудови 1971 року, погріб (Пг), ворота (№ 2), огорожа (№ 1).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач у справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Н.Г. Нагорна